Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Орган опіки та піклування Тарутинської райдержадміністрації Одеської області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивували тим, що в службі у справах дітей на обліку «діти, які опинились в складних життєвих обставинах» перебувають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Березинської селищної ради від 19.01.2018 року № 3, малолітню [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до Тарутинського центру соціально - психологічної реабілітації дітей. На підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 12.03.2018 року № 126/ А-2018 малолітню [PERSON] , [INFO] було влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини на повне державне утримання. Малолітню [PERSON] , [INFO] , згідно розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 15.11.2018 року №662/А-2018 також було влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини на повне державне утримання. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21.11.2019 року [PERSON] , [INFO] , уродженку селище Березине Тарутинського району Одеської області, громадянку України, позбавлено батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнуто аліменти. Батько дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, вихованням дітей не займався, не піклується про духовний і фізичний розвиток дітей, нічого не знає про їх стан здоров`я, матеріальну допомогу на утримання не надає. Крім того, повідомив, що діти не є його біологічними доньками. У зв`язку з цим, позивач звернувся з вказаним позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей та стягнути аліменти. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суд заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу в них народилася троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.4-6). Так відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 09.12.2019 року за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] власного житла немає, проживає разом з батьками. Постійного місця роботи немає. Працює у приватних осіб на різних роботах. З колишньою дружиною разом не мешкає, не підтримує з нею стосунки. Вихованням своїх дітей не займається, матеріально їм не допомагає (а.с.9). Згідно розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 15.11.2018 року № 622/А-2018 комісія з питань захисту прав дитини вирішила влаштувати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на повне державне утримання (а.с.12). Згідно розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 12.03.2018 року № 126/А-2018 комісія з питань захисту прав дитини вирішила влаштувати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на повне державне утримання (а.с.13). Згідно повідомлення Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини від 22 жовтня 2018 року №02/20-218, вбачається, що мати [PERSON] та батько [PERSON] за весь час жодного разу не відвідували малолітню [PERSON] , не цікавилися її долею, ні в усній, ні в письмовій формі, фактично самоусунулись від виховання та утримання дитини (а.с.14). Відповідно довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.2019 року №52, що [PERSON] , [INFO] перебуває у закладі з 19.01.2018 року на повному державному забезпеченні, за час перебування дитини у закладі батько [PERSON] відвідував 28.03.2018 року, в подальшому більше її не відвідував, не телефонував, не цікавився її життям та здоров`ям (а.с.15). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Тарутинської райдержадміністрації від 09.01.2020 р. №01/01-12/33, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, те, що дійсно відповідач не займається піклуванням своїх дітей, не забезпечує їх матеріально, ухиляється від своїх батьківських обов`язків, суд доходить до висновку, що позовну заяву про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 10.01.2020 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01 січня 2020 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року в розмірі 2102 гривні 00 копійок. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 840,80 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Outcome: approved