Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Одеська міська рада звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про визнання спадщини відумерлою, в якій позивач просить суд: визнати спадщину після смерті [PERSON], що складається з квартири [ADDRESS], загальною площею 45,0 кв. м., що належала йому на праві власності - відумерлою, та передати у власність територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради квартиру [ADDRESS]. Представник Одеської місцевої прокуратури № 2 надав до суду заяву про залучення останнього до участі у справі в інтересах держави в особі Одеської міської ради Представники Одеської місцевої прокуратури № 2 та Одеської міської ради у судове засідання позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не зявився , про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, судом було ухвалено розгляд справи провести за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши, дослідивши та проаналізувавши усі наявні документи в матеріалах цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] [INFO], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] - помер. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER]від 23.01.1998 року виданого УЖКГ , [PERSON] належила на праві власності квартира [ADDRESS]. На зазначне майно у вигляді квартири [ADDRESS], загальною площею 45,0 кв. м., що належило [PERSON] на праві власності,відкрито спадщину - [INFO]. Як вбачається з заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2013 року у справі №1522/29492/12 позов [PERSON] до Одеської міської ради та встановлено факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] задоволено.Визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги та визнано додатковий строк - два місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] На підставі вищезазначеного заочного рішення та заяви [PERSON] від 11.09.2013 року, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28.08.2013 року, державним нотаріусом Шостої Одеської нотаріальної контори Пенчевим К.Л, 24.09.2013 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] та складається з квартири [ADDRESS]. В подальшому ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2014 року у справі № 1522/29492/12 заочне рішення суду від 04.04.2013 року скасовано, позов [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без розгляду. Відповідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.10.2014 року у справі № 521/11692/14-ц позов прокуратури району в інтересах Одеської міської ради до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності та зобов'язання нотаріуса скасувати запис про реєстрацію права власності проведеного на підставі цього свідоцтва задоволено. Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.09.2013року за № 4-2492, видане державним нотаріусом Шостої одеської нотаріальної контори Пенчевим Костянтином Леонтійовичем на ім'я [PERSON], на спадщину, яка складається з квартири [ADDRESS], вартість якої становить 273 001 (двісті сімдесят три тисячі одну) гривню. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав власності, прийняте державним нотаріусом Шостої одеської нотаріальної контори Пенчевим Костянтином Леонтійовичем від 24.09.2013року, за індексним номером 6146275, на підставі якого ним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 2609856 (реєстраційний номер майна: 164553651101) про реєстрацію за [PERSON]права власності на квартиру [ADDRESS]. Зобов'язано державного нотаріуса Шостої одеської нотаріальної контори Пенчева Костянтина Леонтійовича внести запис про скасування цієї державної реєстрації прав власності, а саме запису № 2609856 (реєстраційний номер майна: 164553651101) про реєстрацію за [PERSON]права власності на квартиру [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.01.2015 року у справі № 22-ц/785/1248/15 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.10.2014 року в частині зобов'язання державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчева К.Л. скасувати запис про реєстрацію права власності, проведеного на підставі свідоцтва скасовано. Зазначаємо, що відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України,обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв'язку з чим, у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, вищевикладені обставини додатковому доказуванню не підлягають. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст.1222ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Статтею 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що заповіту за життя [PERSON] не залишав, спадкоємців за законом у нього немає. Як вбачається з матеріалів справи, до Шостої одеської державної нотаріальної контори, звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від 06 квітня 2012 року за вхідним номером 544/02-14, у зв'язку з чим заведена спадкова справа №216/2012 до майна [PERSON], який помер [INFO]., однак згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідачці необхідно підтвердити факт родинних стосунків з померлим. Проте, доказів звернення [PERSON] до суду з вимогами про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] померлим [INFO] в порядку позовного або окремого провадження до суду не надано. З зустрічним позовом в цій справі зі вказаними вимогами відповідач не зверталася. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON], який помер [INFO], що складається з квартири [ADDRESS], є відумерлою. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3ст.1277 ЦК Україниспадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 5, 140 і 143 Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Територіальна громада міста безпосередньо або через утворені органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Строною позивача доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. При таких обставинах, позовні вимоги Одеської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності підлягають задоволенню, та слід визнати спадщину після смерті [PERSON], що складається з квартири [ADDRESS], загальною площею 45,0 кв. м., що належала йому на праві власності - відумерлою, та передати у власність територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради квартиру [ADDRESS]. Відповідно дост. 11 ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем в позовній заяві не були заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved