Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № 014/81-1-0-00/6121 від 22.11.2013 р. банк надав [PERSON] кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 149977.53 грв. строком до 22.11.2018 р. зі сплатою 19 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 3.3. додаткової угоди від 22.11.2013 р. позичальнику за невиконання умов страхування було підвищено відсоткову ставку за кредитним договором на 5 % річних. Однак, [PERSON] не виконуються вищезазначені умови, а саме, не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в звязку з чим станом на 16.01.2016 р. заборгованість за кредитом становить 118025.91 грв., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 19001.41 грв., та заборгованість по сплаті відсотків у сумі 12646.60 грв., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками у сумі 11395.64 грв. В забезпечення належного виконання [PERSON], умов кредитного договору 22.11.2013 р. було складено договір поруки, згідно якого [PERSON] виступила поручителем позичальника і взяла на себе зобовязання перед банком ВАТ «РБ Аваль» відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобовязань. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України та умов договору поруки [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги ВАТ «РТ Аваль». Отже, з укладенням договору поруки у кредитора виникло право у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором стягнути з позичальника та поручителя як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пенею. Просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 130672.51 грв. та судовий збір у розмірі 1960.09 грв. солідарно. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надіслав суду письмову заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися і не повідомили суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2013 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/81-1-0-00/6121, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 149977.53 грв. терміном до 22.11.2013 р. зі сплатою 19 % річних. За умовами додаткової угоди № 014/81-1-0-00/6121/81-1-0-00/6122 від 22.11.2013 р. до вищевказаного кредитного договору було зменшено процентну ставку за користування кредиту до 10.50 % річних. Обумовлену договором суму відповідач отримав, однак взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки згідно графіку у повній мірі не виконав. Станом на 16.01.2016 р. [PERSON] має перед банком заборгованість у сумі 130672.51 грв., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 118025.91 грв. та заборгованості за відсотками у сумі 12646.60 грв. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 22.11.2013 р. Відповідно до п.п. 1.1. якого, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобовязань, у тому числі тих, що виникають у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору, за умовами якого позичальник зобовязаний повернути кредит у розмірі 149977.53 гривень та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19.00 % річних, зафіксованому на дату укладення кредитного договору, або в будь-якому іншому розмірі, встановленому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 22.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] були направлені вимоги про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором № 114-0-0-00/15-56593 та № 114-0-0-00/15-56594, на які вони на момент звернення до суду не відреагували. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» слід стягнути 130672.51 грв. боргу солідарно. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з них також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 1960.09 грв. сплачений банком при зверненні до суду з позовною заявою у рівних долях. Тому,

Outcome: approved