Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 01 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVN0AE00000726, останній отримав кредит у розмірі 8 559,53 доларів США та зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором до 30 жовтня 2010 року. Посилається на те, що він належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 01 квітня 2015 року прострочена заборгованість складає 21 564,66 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 6029,47 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 761,21 доларів США; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 551,08 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14 222,90 доларів США. Вказує на те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року із відповідача на його користь вже було стягнуто заборгованість за даним договором у розмірі 21 146,70 доларів США, а тому на даний час заборгованість відповідача становить 417,96 доларів США, що за курсом 23,45 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.04.2015 року складає 9 801,16 грн. Зважаючи на видалене просить суд позов задовольнити та стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 417,96 доларів США, що еквівалентно 9801,16 грн., а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача Карлійчук І.М. в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомляв і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVN0AE00000726, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8 559,53 доларів США, терміном до 30 жовтня 2012 року, зі зобов'язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № CVN0AE00000726 від 01 листопада 2007 року, розмір заборгованості станом на 01 квітня 2015 року становить 21 564,66 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 6029,47 доларів США; заборгованість по процентах за користування кредитом - 761,21 доларів США; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 551,08 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14 222,90 доларів США. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2013 року було стягнуто заборгованість у розмірі 21 146,70 доларів США з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк». На сьогоднішній день рішення суду не виконано, заборгованість не погашена. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями ст.1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Окрім того, за змістом ст.1048 ЦК України позикодавець має право отримати проценти від суми позики, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Отже аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору, та процентів за користування кредитом. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 квітня 2015 року (справа № 6-37цс15). Встановлено, що на даний час заборгованість відповідача перед позивачем складає 417,96 доларів США, що за курсом 23,45 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.04.2015 року становить 9801,16 грн. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими і такими, що мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved