Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 14670,40 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 травня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на умовах публічної оферти було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п.3.1. даної заяви відповідач погодився з умовами користування кредитом та підтвердив укладення кредитного договору. Відповідно до п. 3.2 даної заяви видача кредитних коштів здійснюється в національній валюті на картковий рахунок № [NUMBER] . Сума виданих кредитних коштів становить 10000,00 грн. зі сплатою 35% річних за користування кредитними коштами. Строк кредитування встановлюється на строк дії платіжної картки, але в будь якому випадку строк кредитування не повинен перевищувати 60 місяців. Відповідно до п. 3.7. заяви на встановлення кредитної лінії відповідач повинен був щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового платежу, який складає 0% сплачувати відсотки, нараховані на суму заборгованості за кредитною лінією. Порядок сплати відсотків за користування кредитними коштами передбачена розділом ХХІІ договору комплексного банківського обслуговування, а саме п. 1.17 - 1.19 до 25 числа кожного місяця за фактичний час користування кредитними коштами. Відповідно до паспорту споживчого кредиту та п. 1.24 договору комплексного банківського обслуговування у випадку прострочення виконання зобов`язань відповідачем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу, відсотків, комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. У зв`язку з порушенням відповідачем умов користування кредитними коштами 22 травня 2018 року йому була направлена претензія з вимогою повного погашення заборгованості протягом тридцяти календарних днів з дня отримання претензії. Відповідачем претензія виконана не була. Відповідачем порушуються умови договору та станом на 24.05.2019 року за відповідачем рахується наступна заборгованість: заборгованість по кредиту 9734,78 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 3174,50 грн.; заборгованість за розрахунково-касове обслуговування - 141,00 грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом - 1276,40 грн.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості - 206,39 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 137,26 грн. Просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14670,40 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 06.09.2019 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи та відзив на позов від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 16.05.2018 року на умовах публічної оферти було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов заяви. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк Україна» та [PERSON] , відповідно до якого заборгованість становить 14670,40 грн. Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримував, доказів того, що підписи в заяві про бажання отримати кредит не його, не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось, не надано доказів отримання кредитних коштів всупереч волі відповідача іншими особами. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідност.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки, належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої ст.12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення боргу слід задовольнити. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved