Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Наприкінці січня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 липня 2011 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором АТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна Gold». [PERSON] зобов'язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 106000 гривень, що складається: з заборгованості за кредитом - 10193 гривень 50 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом - 95806 гривень 50 копійки. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 гривні. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала та про причини неявки не повідомила. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2011 року АТ КБ «Приватбанк» уклав з [PERSON] договір. За цим договором АТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна Gold». [PERSON] зобов'язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.10), Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.11), Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.12-35). В подальшому розмір кредитного ліміту, встановлений [PERSON], було збільшено, починаючи з 22 лютого 2014 року розмір кредитного ліміту визначено на рівні 9500 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувалася платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімала з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертала, не сплачувала відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 106000 гривень. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 22 листопада 2017 року (а.с.6-9). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 106000 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 14 грудня 2017 року та від 26 лютого 2018 року (а.с.1,54) вбачається, що при пред'явленні позову до суду АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1762 гривні. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: approved