Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохають позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку. Заявлені вимоги мотивують ухиленням відповідачки від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дітей. Ухвалою суду від 07.06.2021 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.07.2021 підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися. Представник органу опіки та піклування Якименко Л.І. звернулася на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, відповідачка не скористалася. Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ізмайлівським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, [INFO] в м. Москва народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] (а.с.21). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] в м. Комсомольськ Полтавської області народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] (а.с.22). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст.135 СК України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.24). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] в м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] (а.с.23). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст.135 СК України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.25). Проте, як встановлено судом, відповідачка [PERSON] свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню належного розвитку своїх дітей. Згідно повідомлення Управління охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області , [PERSON] , 1982 року народження, знаходиться на обліку у лікаря - нарколога з 19.09.2018. До Центру ПМСД м. Горішні Плавні на протязі останніх 3-х років за медичною допомогою не зверталася, медогляди не проходила (а.с.39). Відповідно до повідомлення Управління охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області , [PERSON] , 1982 року народження, з 19.09.2018 перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Останній раз на прийомі у лікаря-нарколога була 04.09.2019, де їй було рекомендовано стаціонарне лікування у Полтавському обласному наркологічному диспансері (а.с.41). Згідно повідомлення Горішньоплавнівської міської лікарні начальнику служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області Василенко Л.П. повідомлено, що 15.09.2018 о 08-40 год. до педіатричного відділення закладу [PERSON] привела [PERSON] [INFO] та залишила її у відділенні у зв`язку з відсутністю матері в місті та неспроможністю подальшого догляду за нею (а.с.28). Відповідно до повідомлення Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 19.10.2018, [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2013 року народження, проживали в с. Іванівка без реєстрації. Перебували на обліку з 20.04.2016 по 24.11.2017, як сім`я яка перебуває у складних життєвих обставинах. Мати неналежно виконувала батьківські обов`язки, вживала алкогольні напої та наркотичні засоби разом зі своїм співмешканцем [PERSON] . [PERSON] навчалася у Рівнянській спеціалізованій школі - інтернат. [PERSON] на даний час проживає у своєї біологічної бабусі, [PERSON] , за словами якої онук буде в неї до 10.11.2018, а потім вона відвезе його до матері в м. Горішні Плавні (а.с.29). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 04.09.2019, було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Житло розміщене на 2 поверсі 5 поверхового гуртожитку для малих сімей, складається з 1 кімнати площею 12 кв.м., коридор, кухня, душова та санітарна кімната спільного користування. Кімната перебуває у комунальній власності, надана [PERSON] житловим відділом виконкому Горішньоплавнівської міської ради. Санітрано-гігієнічний стан помешкання незадовільний: нові шпалери на стінах місцями обірвані, підлога брудна, на підлозі розкидані речі, сміття, купа немитого посуду, стійкий неприємний запах при відкритому настіж вікні, присутні ознаки блощиць. З наявних меблів двоспальне ліжко з розширеною нижньою частиною, шафа, стільці, стіл. Підлога вкрита лінролеумом. Шафа для одягу відсутнія. З побутової техніки холодильник та електрична плита. Дитячий одяг, речі побутового вжитку лежать купою на підвіконні та у мішках на підлозі, постільня білизна відсутня. Із продуктів харчування: картопля, яйця, цукор. З готової їжі борщ, бульйон, печиво. Дохід сім`ї становить 860 грн. З [PERSON] проведено бесіду щодо обов`язку батьків забезпечувати необхідні умови для життя, збереження здоров`я та утримання малолітніх дітей, попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків згідно чинного законодавства, надано рекомендації (а.с.40). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.05.2020, було повторно проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний: підлога брудна, одяг дітей, речі побутового вжитку лежать купою на підлозі, постільна білизна відсутня, повітря у кімнаті має стійкий неприємний запах. На підлозі у пластмасовій мисці купа брудного немитого посуду, великий пакет зі сміттям, повний екскрементів дитячий горщик, декілька 2-х літрових пляшок з під пива, тщо. На письмовому столі рештки їжі, крихти, брудні тарілки, чашки, тощо. Запас продуктів харчування достатній. З приготовленої їжі: суп, печиво. Діти забезпечені одягом відповідно до віку та сезону, канцелярським приладдям, тощо, але не мають куточка для проведення дозвілля (а.с.45). Згідно акту обстеження умов проживання від 23.10.2020, було повторно проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, в помешканні зроблено косметичний ремонт. Санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний: у кімнаті брудно, дитячий одяг купою лежить на ліжку та кріслі, посуд бруднимй, спостерігається стійкий неприємний запах. В наявності достатній запас продуктів харчування, приготовчлена їжа. У [PERSON] є письмовий стіл, канцелярське приладдя. У дітей є одяг та взуття відповідно до віку та сезону, іграшки, книги. Із [PERSON] проведено бесіду щодо обов`язку батьків забезпечувати необхідні умови для життя, збереження здоров`я та утримання малолітніх дітей, попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків згідно чинного законодавства, надано рекомендації (а.с.46). Відповідно витягу з протоколу № 23 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 20.11.2019, було вирішено доручити службі у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики з`ясувати місце перебування [PERSON] і запросити її на комісію з питань захисту прав дитини; Рекомендувати [PERSON] пройти комплексне лікування в Полтавському обласному наркологічному диспансері від наркотичної залежності; запропонувати [PERSON] на період проходження лікування влаштувати [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2013 року народження до обласного Центру соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Полтава, а [PERSON] , 2018 року народження, - до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради (а.с.42-43). Згідно інформації про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , наданої СЗДО «Казка» Компенсуючого типу Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , відвідує навчальний заклад з 13.02.2020. Приводить хлопчика до закладу батько [PERSON] , забирає ввечері мати [PERSON] . ЗДО [PERSON] відвідує нерегулярно, що не може забезпечити системні заняття спеціалістів з дитиною з особливими освітніми потребами, які рекомендували матері фахівці ІРЦ. За 2019-2020 навчальний рік , не враховуючи карантин, дитина відвідала заклад тільки 25 днів. За 2020-2021 навчальний рік хлопчик відвідує заклад майже по 10 днів кожного місяця , деякі пропуски підтверджені довідкою лікаря, проте більшість днів дитина була відсутня в закладі без поважних причин. В січні місяці [PERSON] перебував в закладі 6 днів. Станом на день подачі інформації (02.02.2021) дитина заклад не відвідує. Про причини відсутності дитини мати не повідомляє вихователів. Після вихідних [PERSON] приходить брудним, не вимитим, і вже в закладі миє обличчя, шию, руки з милом. Одяг дитини не охайний, брудний, не прасований, завжди не по розміру дитини, має неприємний запах та вигляд. Інтелектуальний розвиток дитини відповідає віковим нормам. На заняттях у вихователів та вчителя-дефектолога [PERSON] працює активно, із задоволенням, відповідає та виконує завдання правильно. Проте, відсутність дитини в закладі негативно впливає на якість проведеної корекційної роботи. Мати [PERSON] періодично цікавиться успіхами сина, його розвитком, самопочуттям та стосунками з однолітками. До виконання завдань, які надаються вчителем-дефектологом [PERSON] відноситься не відповідально. Під час спілкування з педагогами групи мати не завжди стримана. Дуже емоційно й негативно реагує на рекомендації та зауваження педагогів щодо організації корекційно-освітнього процесу та виховання сина. (а.с.47-48). Як вбачається з витягу з протоколу № 3 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 03.02.2021, було вирішено доручити службі у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики направити клопотання до ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Крім того, [PERSON] було рекомендовано звернутися до лікаря - нарколога, влаштувати [PERSON] , 2018 року народження до дитячого садочку та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки (а.с.49-51). Згідно витягу з протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 14.04.2021, було вирішено підготувати запит до управління охорони здоров`я для надання медичного висновку щодо наявності або відсутності у гр. [PERSON] хронічного алкоголізму чи наркоманії (а.с.56). Відповідно до повідомлення Управління охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16.04.2021, [PERSON] , 1982 року народження, перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Неодноразово проходила лікування КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради». Прийом наркотиків не заперечує. [PERSON] було надано направлення на програму ЗПТ, проте, згідно інформації Центру ПМСД м. Горішні Плавні, [PERSON] по програмі ЗПТ не перебуває (а.с.57). Згідно витягу з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21.04.2021, було вирішено доручити службі у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики підготувати позов до Комсомольського міського суду Полтавської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2018 року народження (а.с.58-59). Як вбачається з повідомлення Управління охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 26.04.2021, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спостерігаються лікарем - педіатром за адресою: [ADDRESS] . Загальний стан дітей на момент огляду задовільний. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у психоневролога, потребує додаткового лікування та оздоровлення. [PERSON] та [PERSON] на диспансерному обліку не перебувають, додаткового лікування та оздоровлення не потребують. Свої батьківські обов`язки в питанні збереження здоров`я своїх дітей мати виконує не в повному обсязі. На медичні огляди з дітьми з`являється тільки після впливу соціальних служб (а.с. 60). Згідно інформації від 23.04.2021, наданої ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6 Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, щодо виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , повідомлено, що [PERSON] навчається в спеціальному 5-Д класі. Мати [PERSON] потребує систематичного нагадування про відповідальність згідно ст.53 Конституції України (забезпечення право кожного на освіту) щодо своєї доньки [PERSON] . Під час зустрічей класного керівника з [PERSON] , остання цікавилася успіхами доньки у навчанні та поведінкою у школі. На телефонні дзвінки [PERSON] часто не відповідає, змінює номери телефонів. [PERSON] має середній рівень досягнень за І семестр. В період присутності дитини в школі оцінки більш високі, а після пропусків оцінки суттєво відрізняються. Класний керівник неодноразово наголошував [PERSON] про достатні природні здібності [PERSON] до навчальних предметів, на що [PERSON] давала лише обіцянки щодо виправлення цієї ситуації. [PERSON] до школи приходить у чистому одязі, охайна. Одяг відповідає санітарно-гігієнічним нормам, сезону та погоді. Під час дистанційного навчання [PERSON] була відсутня три дні, про що класний керівник був повідомлений (а.с.61-62). Згідно з висновком органу опіки та піклування від 13.05.2021, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним (а.с.12-20). Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, у відповідності до ст.ст.150,151 СК України первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе. Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Думки дітей не заслуховувалась в судовому засіданні через їх малолітній вік. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (пункт 49 рішення ЄСПЛ). У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно мати малолітніх дітей - відповідачка по справі, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та розвитку дитини, які передбачені вимогами ст.150 СК України. Крім того, суд визнає винною поведінку [PERSON] , визнає свідоме нехтування нею своїх обов`язків, оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання донькою освіти. Ухилення [PERSON] від виховання дітей суперечить їх інтересам, перешкоджає їх нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім`ї. На підставі викладеного суд вважає, що ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, в судовому засіданні доведено повністю, в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження даних обставин, що дають підстави позов задовольнити повністю та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, так як саме позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2018 року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як убачається з матеріалів справи позивач звернулися до суду із згаданим позовом 13.05.2021 (№3557/21-Вх від 13.05.2021), з огляду на що аліменти підлягають стягнення щомісячно до досягнення дітьми повноліття саме починаючи з 13.05.2021. Щодо передачі малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області для подальшого влаштування, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей. Відповідно до п. 9 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» , протягом двох місяців після виявлення дитини, яка залишилась без батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем виявлення дитини разом з адміністрацією закладу, до якого тимчасово її влаштовано, органами Національної поліції, охорони здоров`я вживає заходів до встановлення особи дитини, місця її проживання, відомостей про батьків або осіб, які їх замінюють, інших родичів, місця їх проживання (перебування) та організовує роботу з повернення дитини на виховання в сім`ю чи заклад, який вона самовільно залишила, або забезпечує підготовку документів для надання їй статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. У разі коли дитина деякий час перебувала поза сімейним оточенням і місце проживання (перебування) її батьків не встановлено, її влаштування і встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, забезпечує служба у справах дітей за місцем виявлення дитини. На підставі п.13 цієї ж Постанови облік дітей, які залишились без батьківського піклування, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання батьків дитини або одного з них, з яким проживала дитина до настання обставин, за яких вона залишилася без піклування батьків, незалежно від місця виявлення дитини, а дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - служба у справах дітей за місцем походження дитини. У разі коли батьки дитини або місце їх проживання невідомі, дитина, яка залишилась без батьківського піклування, береться на облік у службі у справах дітей за місцем виявлення дитини або місцем розташування закладу охорони здоров`я, в якому дитину залишили. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживала разом з дітьми по [ADDRESS] , з огляду на що малолітніх дітей необхідно передати органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Суд роз`яснює відповідачці, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1816 грн.

Outcome: approved