Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Означений вище позивач звернувся в суд з позовом до зазначеного вище відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила,що її нині покійна мати мала на праві приватної власності земельну ділянку, яку за договором оренди передала відповідачу. Після смерті матері вона успадкувала право на дану земельну ділянку. Спочатку думали з членами сім»ї продовжити дію договору оренди, отримували у 2015 році орендну плату, частково у 2016 році, але договір після смерті матері не переукладали. Оскільки до прийнятних умов договору оренди сторони не прийшли, письмово заявила відповідачу про бажання розірвати договір,яким було передбачене для неї таке право,але спір добровільно не вирішено. В зв»язку зі смертю матері, договір оренди припинено, з нею договір не укладено, тому просила в судовому порядку розірвати означений договір. Представник позивача [PERSON] висловила суду аналогічні своєму довірителю обґрунтування позову і просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив,що на спірну земельну ділянку був з спадкодавцем [PERSON] укладений договір оренди строком дії до 2023 року. Після смерті орендодавця на підставі вимог ст.32 ч.4 Закону України «Про оренду землі» передбачено,що після смерті орендодавця дія договору повинна продовжуватися. Відповідач в установлений ст.148-1 ЗК України одномісячний строк не заявила про розірвання договору,отримувала в 2015, 2016 році орендну плату, отже визнала умови договору, тому втратила право на розірвання договору на підставі п.36 договору оренди від 01.10.2007 року, який укладала її мати з відповідачем. Просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін,представників,дослідивши матеріали справи слід прийти до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується сторонами,що 01жовтня 2007 року [PERSON] уклала з ПОСП «Агрофірма Тепло-Огарьовське договір оренди належної їй на підставі державного акту на праві приватної власності землі площею 6,34 га сільсьгосподарського призначення,що розташована в землях Сергіївської сільської Ради./а.с.6,8/ та передала її за актом приймання/передачі відповідачу в використання. Сторони домовилися /п.36/про, зокрема, умову що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи… є підставою для зміни умов або розірвання договору та за п.32- зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, У разі недосягнення згоди- спір розв»язується в судовому порядку. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 27 листопада 2015 року орендодавець померла і відбувся перехід права власності на земельну ділянку до іншого власника в порядку спадкування позивачки [PERSON]О./а.с.10/,яка письмовою заявила 07.11.2016 року про розірвання договору/ а.с.4/ та про своє право власності на ділянку/ витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно/а.с.11/ Запропонований проект договору від 21 червня 2016 року на оренду даної земельної ділянки відхилила/а.с.13 /. За таких встановлених обставин слід прийти до висновку,що позовні вимоги слід задовольнити повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст.25 ЦК України цивільна дієздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] померла 19 листопада 2014 року, тому слід визнати,що з цього часу дія укладеного нею з відповідачем договору оренди належної їй земельної ділянки припинилася. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу,інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості. Відповідну правову позицію висловлено в Ухвалі ВССУ від 29 липня 2015 року у справі №6-9164 св 15, де вказано,що в спірному договорі оренди землі передбачено,що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони є підставою для зміни або розірвання договору. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, Таким чином, оскільки умовами договору оренди п.36 зазначеного вище договору передбачено,що договір може бути розірваний внаслідок переходу права власності до іншої особи,слід визнати,що позивач [PERSON] правомірно висунула умову про розірвання договору,оскільки не змогла досягнути домовленості з відповідачем про умови оренди її земельної ділянки. Посилання відповідача на ст.148 -1ЗК України та ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі»,як на підставу у відмові в позові, де передбачено,що до особи,яка набула право власності на земельну ділянку,що перебуває у користуванні іншої особи з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов»язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди та іншими мали б правове значення, якби умовами оспорюваного договору не було передбачено право на розірвання договору за умов зміни власника та не відбулося спору. Оскільки позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.88 ЦПК України слід позивачу за рахунок відповідача відшкодувати витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved