Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 23 червня 2012 року кредитного договору № 003-21917-230612, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою плати за обслуговування кредитного ліміту за користування кредитом у розмірі 14,98 % річних. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 19 травня 2014 року виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просить стягнути з відповідача 16 400,34 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 3 949,60 грн., прострочене тіло кредиту - 5 955,69 грн., заборгованість по відсотках - 1 634,05 грн., заборгованість по комісії - 4 861 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду повторно не з'явився оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № 003-21917-230612, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою плати за обслуговування кредитного ліміту за користування кредитом у розмірі 14,98 % річних (а.с. 3 - 6). Відповідно до п. 1.3 кредитного договору № 003-21917-230612 (далі - договір) Банк відкриває держателю кредиту кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Згідно з п. 1.6 договору, кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед Банком за договором, та вчинення інших операції, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1 договору, моментом надання Банком позичальнику кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів позичальника. Позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах (п. 2.3 договору). Відповідно до п. 3.4 договору позичальник доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, які складають суми заборгованості, які виникають за договором та/або кредитними договорами, укладеними між сторонами. Згідно з п.п. 3.6, 3.7 договору, позичальник зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. У разі порушення позичальником строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Кредитом [PERSON] користувалася, але не виконувала належним чином грошові зобов'язання за договором. Розмір заборгованості позичальника на 19 травня 2014 року становить 16 400,34 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 3 949,60 грн., прострочене тіло кредиту - 5 955,69 грн., заборгованість по відсотках - 1 634,05 грн., заборгованість по комісії - 4 861 грн. (а.с. 9). Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобов'язань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України. За цих обставин та відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, Банк має право вимагати повернення кредиту. Розмір заборгованості викладений в позовній заяві, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved