Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

ПАТ «БМ БАНК» звернулося з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивує тим, що 31.05.2013 року між ПАТ «БМ БАНК», ПАТ «Західно-Український Консорціум» та ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» було укладено договір переведення боргу за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року, відповідно до якого ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» прийняло на себе зобов'язання виконати замість ПАТ «Західно-Український Консорціум» зобов'язання, встановлене кредитним договором, а саме повернути банку суму кредиту в розмірі 11295000 грн, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 1568778 грн 29 коп та заборгованість по комісії за управління кредитом в розмірі 639169 грн 63 коп, що будуть погашатись згідно встановленого в п.1.3.1 цього договору графіку, а також сплачувати банку проценти згідно п.1.6.1.1 даного договору. Відповідно до п.3.1 договору переведення боргу виконання зобов'язання забезпечується, серед іншого, іпотекою нерухомого майна згідно з договором №84-2008 /DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року. 06.09.2013 року та 31.03.2014 року між позивачем та третьою особою ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» було укладено додатковий договір №1 та додатковий договір №2 до договору переведення боргу від 31.05.2013 року. 12.11.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №84-2008 DC-2 іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого відповідач з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором передав в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56,10 кв.м. 13.01.2010 року та 31.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткові договори до договору №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року. 17.01.2014 року на адресу відповідача була направлена рекомендованим листом вимога №04/09-14 про виконання зобов'язання за додатковим договором від 31.05.2013 року до договору №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року, але відповідач вимогу не виконав. Станом на 06.03.2015 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 15026318 грн 64 коп, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 9235000 грн, заборгованість по процентам - 3605163 грн 15 коп, пеня за період з 01.04.2014 року по 05.03.2015 року - 2186155 грн 49 коп. Просить в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» за договором переведення боргу від 31.05.2013 року за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року в сумі 15026318грн 64 коп звернути стягнення на нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56,10 кв.м, жилою площею 33,20 кв.м, що належить на праві власності відповідачу та є предметом іпотеки за договором №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарасютою О.В. та зареєстровано в реєстрі за №2501. Реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом продажу на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження за початковою ціною 2076600 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Від третьої особи -приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гарасюти О.В.надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Причина неявки відповідача та представників третіх осіб ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» та Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації суду не відома. 29.03.2016 року до суду звернулась третя особа [PERSON] в інтересах малолітньої особи [PERSON] з самостійними вимогами до [PERSON], ПАТ «БМ БАНК», треті особи: ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА», Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору іпотеки, посилаючись на те, що 19.09.2003 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, від якого 01.03.2007 року народилась дитина [PERSON] 12.11.2008 року між відповідачами ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого з метою забезпечення належного виконання зобов'язання ЗАТ «Західно-Український Консорціум», що випливає з кредитного договору, укладеного між ЗАТ «Західно-Український Консорціум» та ПАТ «БМ Банк» відповідач [PERSON] передає в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56,10 кв.м. В подальшому до договору іпотеки були укладені додаткові договори. Починаючи з 23.04.2004 року вона була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] та фактично проживає в ній разом з чоловіком [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] з моменту придбання. Іншого житла сім`я не має. Те, що неповнолітня дитина проживала в квартирі на момент укладення договору іпотеки, відповідач [PERSON] від банку не приховував, і банку про це було відомо. Проте, всупереч вимог закону при укладенні договору іпотеки не було отримано попередньої згоди органу опіки та піклування, внаслідок чого було порушено права малолітньої дитини. З цих підстав просить визнати недійсним договір №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року та скасувати накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарасютою О.В. заборону відчуження нерухомого майна: двокімнатної квартири [ADDRESS]. Представник відповідача ПАТ «БМ БАНК» проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував і пояснив, що на момент укладення договору іпотеки в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована тільки позивач, а реєстрація дитини відбулася в 2015 році. Про те, що дитина проживала у зазначеній квартирі батьки банк не повідомили, а навпаки позивач надала згоду на укладення іпотечного договору та підтвердила, що правочин відповідає інтересам її сім`ї. Вважає, що, навіть, якщо дитина фактично і проживала в квартирі [ADDRESS], то приховання батьками цього факту не є підставою для визнання іпотечного договору недійсним . Крім того, батькові дитини [PERSON] належить на праві власності 6-ти кімнатна квартира [ADDRESS], в звязку з чим передану в іпотеку квартиру не можна вважати єдиним місцем проживання дитини. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] та треті особи в судове засідання не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Від третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гарасюти О.В.надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Причина неявки відповідача та представників третіх осіб ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» та Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації суду не відома. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «БМ БАНК» підлягають задоволенню, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31.05.2013 року між ПАТ «БМ БАНК», ПАТ «Західно-Український Консорціум» та ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» було укладено договір переведення боргу за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року, відповідно до якого ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» прийняло на себе зобов'язання виконати замість ПАТ «Західно-Український Консорціум» зобов'язання, встановлене кредитним договором, а саме повернути банку суму кредиту в розмірі 11295000 грн, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 1568778 грн 29 коп та заборгованість по комісії за управління кредитом в розмірі 639169 грн 63 коп, що будуть погашатись згідно встановленого в п.1.3.1 цього договору графіку, а також сплачувати банку проценти згідно п.1.6.1.1 даного договору (а.с.7-15). Відповідно до п.3.1 договору переведення боргу виконання зобов'язання забезпечується, серед іншого, іпотекою нерухомого майна згідно з договором №84-2008 /DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року. 06.09.2013 року та 31.03.2014 року між позивачем та третьою особою ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» було укладено додатковий договір №1 та додатковий договір №2 до договору переведення боргу від 31.05.2013 року (а.с.16,17). 12.11.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №84-2008 DC-2 іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого відповідач з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором передав в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56,10 кв.м (а.с.18-22). 13.01.2010 року та 31.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткові договори до договору №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року (а.с.29,31). 17.01.2014 року на адресу відповідача була направлена рекомендованим листом вимога №04/09-14 про виконання зобов'язання за додатковим договором від 31.05.2013 року до договору №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року (а.с.32,33) . Але відповідач вимогу не виконав. Станом на 06.03.2015 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 15026318 грн 64 коп, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 9235000 грн, заборгованість по процентам - 3605163 грн 15 коп, пеня за період з 01.04.2014 року по 05.03.2015 року - 2186155 грн 49 коп (а.с.51,52). Згідно звіту про оцінку двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], складеного ТОВ «КАНЗАС РІАЛ ЕСТЕЙТ» 08.04.2015 року, ринкова вартість об'єкта оцінки на дату оцінки становить 2076600 грн (а.с.114-144). Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.7 ч.1 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. 01.01.2006 року набрав чинності Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», відповідно до ст.12 якого неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчинення будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Відповідно до ст.177 СК України та ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Згідно ст.29 ЦК України місце проживання дитини визначається за місцем проживання батьків. Положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, а тому місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визначається власником жилого приміщення. Таким чином, місцем проживання неповнолітньої або малолітньої особи є фактичне місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона дійсно проживає. Однак місце проживання дитини за фактичним місцем проживання батьків не вважається безумовним, якщо суд установить інше постійне місце проживання дитини. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні свої прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Ч.1 ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За таких обставин, якщо власник майна є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, він повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення батьками, які водночас є законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричини інші наслідки, передбачені законодавством, які застосовуються органами опіки та піклування. Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі №6-384цс15. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарасютою О.В. на адресу суду направлено копію довідки ф.№3, наданої їй [PERSON], з якої вбачається, що на момент посвідчення нею договору іпотеки нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] в зазначеній квартирі була зареєстрована лише [PERSON] (а.с.195). Будь-яких доказів того, що на момент укладення оспорюваного договору іпотеки неповнолітній [PERSON], [INFO] проживав в квартирі [ADDRESS], позивачем [PERSON] не надано, як і доказів того, що про можливе порушення майнових прав малолітньої дитини був повідомлений банк. За таких обставин не безпідставними є твердження позивача [PERSON] щодо необхідності дозволу органу опіки та піклування на укладення договору іпотеки. Більш того, при укладенні в подальшому додаткових договорів до договору іпотеки позивач [PERSON] 18.11.2011 року звернулась із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гарасюти О.В., якою надала згоду своєму чоловіку [PERSON] на внесення будь-яких змін та доповнень до договору іпотеки нерухомого майна, посвідченого 12.11.2008 року, а також укладання та підписання договору про внесення змін або додаткового договору до вказаного договору. При цьому заявила, що такий правочин відповідає інтересам їх сім`ї та погодилась з тим, щоб умови та сума договору визначались її чоловіком самостійно (а.с.206,207). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо [PERSON] вбачається, що йому на праві власності належить також квартира [ADDRESS] (а.с.208-212), що свідчить про те, що квартира [ADDRESS] не є єдиним місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO], виходячи з положень ст.29 ЦК України. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки відмовляє. Позовні вимоги ПАТ «БМ БАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки суд задовольняє, так як вони є законними та обгрунтованими та в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА» за договором переведення боргу від 31.05.2013 року за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року в сумі 15026318грн 64 коп звертає стягнення на нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56,10 кв.м, жилою площею 33,20 кв.м, що належить на праві власності відповідачу та є предметом іпотеки за договором №84-2008/DC-2 іпотеки нерухомого майна від 12.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарасютою О.В. та зареєстровано в реєстрі за №2501 шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження за початковою ціною 2076600 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача ПАТ «БМ БАНК» сплачений останнім судовий збір в сумі 3654 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved