Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

На розгляді Хотинського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справаза позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про розірвання договору довічного утримання в ? частині. В обґрунтування позову зазначає, що 20.08.2012р. між позивачем та відповідачем був укладений договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність відповідачу ? частину житлового будинку №17 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] Згідно вказаного договору відповідач взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивача, забезпечувати продуктами харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою. Вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 200 гривень на місяць. Іншу частину вищезазначеного житлового будинку позивач передала за тим же договором [PERSON] (колишньому чоловіку відповідача по справі), який покладені на нього договором обов'язки виконує у повному обсязі. Відповідач покладені на неї обов'язки не виконує, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Ухвалою суду від 16.05.2018р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON]. Ухвалою суду від 31.05.2018р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак її представник [PERSON] надав заяву на адресу суду про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надіслала на адресу суду заяву про визнання позову про розірвання договору довічного утримання в частині ? та слухати справу у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав заяву на адресу суду про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. 20.08.2012р. між [PERSON] (надалі Відчужувач) та [PERSON] та [PERSON] (надалі Набувачі) був укладений договір довічного утримання (а.с.9). Відповідно до п.1 Договору [PERSON] передала у власність ? частину домоволодіння [PERSON] і ? частину домоволодіння [PERSON] з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в рівних частках кожному. Згідно з п.5 Договору [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися довічно утримувати [PERSON], забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберегти в її безоплатному довічному користуванні зазначене в договору домоволодіння. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, ліками, догляду і необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 200 гривень в місяць. Цей договір підписано сторонами, посвідчено Мартинюк Є.Р. державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №1091. Оскільки відповідач [PERSON] не виконувала умови договору довічного утримання, позивач [PERSON] зверталася із заявою до голови Бочковецької сільської ради з проханням зафіксувати факт невиконання вищезазначеного договору (а.с.14). Відповідно до зст. 526 ЦК Україниобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням (або) доглядом довічно. Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача, у випадку невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Отже, з урахуванням підстав позову та наведеної вище презумпції вини боржника за договором, саме відповідач зобов'язаний довести належне виконання умов договору довічного утримання. При цьому згідно ч.1 ст.756 ЦК України, у випадку розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, що було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане. Відповідно до ч. 2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання зобов'язання сторін припиняються. Також, за обставинами справи, встановлено, що з червня 2017 року відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує, а після розірвання шлюбу із [PERSON] переїхала в іншу місцевість, а тому, договір довічного утримання в частині домовленостей між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] має бути розірваний. Відповідач [PERSON] вищезазначеного не спростувала. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, а договір довічного утримання від 20.08.2012р. в частині укладення між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. та зареєстровано в реєстрі за №1091 розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень

Outcome: approved