Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №2203/1292 від 05.09.2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 300\~000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних в порядку та на умовах визначених договором. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04.09.2018 року на споживчі цілі. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобовязань, в звязку із чим станом на 14 грудня 2016 року має заборгованість в розмірі 145\~494,16 грн., яка складається із наступного: 81\~931,70 грн. заборгованість за основним боргом; 48\~324,34 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 13\~180,35 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 2057,77грн. - 3 % річних від простроченої суми, і яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Просить стягнути з відповідача витрати повязані з публікацією в газеті оголошення в розмірі 420 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до укладеного із АТ «Ощадбанк» договору №2203/1292 від 05 вересня 2008 року [PERSON] отримав кредитні кошти готівкою на споживчі потреби у розмірі 300\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, які нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну на який надано кредит. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору відповідач зобовязаний до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту та сплачувати нараховані банком відсотки рівними частинами в сумі 2500,00 грн. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04.09.2018 року на споживчі цілі. Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 300\~000,00 грн. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, виписками по рахункам відповідача. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобовязання за кредитним договором, і він станом на 14 грудня 2016 року має заборгованість в розмірі 145\~494,16 грн., яка складається із наступного: - 81 931,70 грн. заборгованість за основним боргом; - 48\~324,34 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, - 13\~180,35 грн. інфляційне збільшення заборгованості, - 2057,77 грн. 3%річних від простроченої суми, Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свої зобовязання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що зобовязання відповідачем [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 145\~494,16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~182,41 грн. (платіжне доручення від 26.12.2016 року), а також у відповідності до ч. 6 ст. 79 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача витрати повязані з публікацією оголошення про його виклик.

Outcome: approved