Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району подано до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Запорізькому православному дитячому будинку «Надія» ім. Злотолінської Н.М. знаходиться неповнолітній [PERSON], який залишився без батьківського піклування та потребує соціального захисту з боку держави. Підставою для влаштування дитини до закладу стало клопотання відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 16.01.2015 року у якому зазначено, що малолітній [PERSON], був знайдений 07.12.2014 року у Ленінському районі м. Запоріжжя та доставлений до Запорізької міської багатопрофільної дитячої лікарні №5. Зі слів дитини вдалося встановити, що його мати померла, місце перебування батька невідоме. Дитина була зареєстрована та проживала в сім'ї родичів по [ADDRESS]. Згідно актового запису про народження №172 від 14.03.2000 року, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького району м. Запоріжжя батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відділом по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснювалися заходи по розшуку батька дитини за результатами яких встановлено, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Запорізькій області [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS], після чого знятий з реєстрації 23.11.2011 року у зв'язку з вибуттям до Дніпропетровської області, Томаківський район, с. Гарбузівка. Проте за відомостями відділу адресно-довідкової роботи Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON], [INFO], зареєстрованим або знятим з реєстрації по Дніпропетровській області не значиться. Також відділом було перевірено інформацію щодо можливого виїзду батька дитини на постійне місце проживання до Азейбарджану. За інформацією Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області батько дитини, [PERSON], [INFO], до територіальних підрозділів з питання виїзду на постійне місце проживання за кордон не звертався. Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на запит дитячого будинку «Надія» повідомило, що батько дитини фактично мешкає по [ADDRESS]. З метою впливу на поведінку батька та повернення дитини на виховання в сім'ю до роботи був залучений Запорізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. За інформацією центру спеціалісти здійснили вихід по [ADDRESS], проте соціальне обстеження не відбулося у зв'язку з тим, що вдома нікого не було. За вказаною адресою було залишено інформацію про діяльність центру та можливість співпраці з ним, але до теперішнього часу до центру ніхто не звернувся. На даний час встановити місце перебування батька дитини, [PERSON] не вдалося, він участі у житті дитини не бере, за місцем його перебування жодного разу не з'являвся, не телефонував, будь-які засоби зв'язку з ним відсутні. Батько дитини до липня 2015 року отримував державну допомогу на малолітнього [PERSON], як на дитину-інваліда та допомогу по догляду за дитиною інвалідом в управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району. Проте жодної матеріальної допомоги дитині не надавав, умовами утримання, навчання та виховання дитини не цікавився. Також відділу вдалося встановити, що неповнолітній [PERSON], [INFO], протягом 2013-2014 року був учнем Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №2. За час навчання дитини у закладі батько неповнолітнього безвідповідально ставився до фізичних та психічних потреб дитини, неодноразово викликався до навчального закладу на бесіду стосовно нехтування обов'язками щодо виховання та розвитку дитини, проте жодного разу на такі виклики не з'являвся. Адміністрація навчального закладу зазначає, що батько не здійснював належний нагляд, не забезпечував дитину необхідним одягом. За час перебування малолітнього [PERSON], [INFO], у Запорізькому православному дитячому будинку «Надія» ім. Злотолінської Н.М., з січня 2015 року по теперішній час батько його жодного разу не відвідував, життям та здоров'ям не цікавився, не телефонував, матеріальної допомоги не надавав, самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. У грудні 2015 року орган опіки та піклування, з метою захисту прав та законних інтересів малолітнього [PERSON], на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК України органом опіки та піклування до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (за останнім відомим місцем реєстрації відповідача) було подано позовну заяву про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав. 13.01.2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя виніс ухвалу про повернення позовної заяви, у зв'язку з тим, що як було встановлено місце реєстрації відповідача значиться відповідно до листа відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 12.01.2016 року, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS]. Відповідно до вимог статей 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Проживання дитини з одним із батьків або передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку піклування про неї. Відповідно до п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання лею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України визначає, що батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - батьки, або особи, які їх замінюють, мають право та зобов'язані виховувати дитину, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини готувати її до самостійного життя та праці. Відповідач тривалий час вихованням, утриманням дитини не займається, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON], беручи до уваги ставлення батька до виконання батьківських обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я, діяльність дитини та рівень її життя в суспільстві, а також інші обставини, що мають істотне значення,

Outcome: approved