Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 11.11.2013р. між ПАТ «Державним експортно-імпортний банком України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0072010868БН/2013-11. Згідно з умовами вищевказаного договору позивачем було відкрито відповідачеві кредитну лінію проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 20000,00 грн. на строк до 30.10.2015р. включно. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця позивачеві проценти за користування кредитом у розмірі 36,00% річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань, а саме: виникненням заборгованості щодо сплати процентів за користування кредитом, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним вище договором. Представник позивача до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі та проти заочного рішення не заперечувала (а.с. 41). З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). На підставі зазначеного, суд 25.03.2016р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 11.11.2013р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0072010868БН/2013-11 (а.с. 5-8). Згідно з п. 2.1 договору кредитором було відкрито позичальнику кредитну лінію проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 20000,00 грн. Кредитна лінія припиняється 30.10.2015р. (п. 2.2 договору). Відповідно до п. 2.3 договору відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця позивачеві проценти за користування кредитом у розмірі 36,00% річних. Згідно з п. 4.1 договору проценти за користування кредитом нараховуються кредитором виходячи з розміру процентної ставки визначеної згідно умов цього договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.п 9.1. та 9.2. договору при неповерненні кредиту в строки, визначені договором, а також за прострочення визначених договором термінів сплати процентів за користування кредитом, позивальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Банк виконав свої зобов'язання щодо кредитного договору і надав кредит [PERSON] відповідно до його заяви (а.с. 16), що підтверджується випискою з особового рахунку з 01.10.2013р. по 01.10.2015р. (а.с. 12-14). З матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою про повне погашення усієї заборгованості за кредитною лінією в сумі 14809,54 грн. та процентів, однак вказана вимога була залишена відповідачем без уваги (а.с. 14, 15). Станом на 01.10.2015р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 30406,45 грн., з яких: 14809,54 грн. - сума заборгованості за кредитом; 8511,68 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів; 2719,46 грн. - пеня по заборгованості за процентами; 4365,77 грн. - пеня по заборгованості за кредитом (а.с. 9-11). [PERSON] у порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку виконати умови кредитного договору. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, кредитним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. (а.с. 34). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved