Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Миколаївської РДА звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] є матір'ю чотирьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мати ухиляється від обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, здоров'я, харчування своїх дітей. Діти часто залишались самі, брудні та голодні, що змушувало їх бродяжити та просити їсти у сусідів та сторонніх людей. [PERSON] згідно інформації Миколаївського РВ по базі ВІТ УМВС України в Миколаївській області значиться як особа, яка притягалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, живе за рахунок занять проституцією. В зв'язку з цим, просять позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Прокурор не заперечував проти задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через засоби масової інформації, заперечень проти позову не надала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування №534/23-02/22 від 25.12.2015 року [PERSON] не приділяє належної уваги дітям, не піклується про їх виховання, здоров'я, харчування. Діти часто залишались самі, брудні та голодні, що змушувало їх бродяжити та просити їсти у сусідів та сторонніх людей. Вважає за доцільне позбавити її батьківських прав. Відповідно до довідки головного лікаря Миколаївського обласного будинку дитини №03-187-04 від 11.02.2015р. малолітня [PERSON], [INFO], з 08.05.2013р. перебуває на повному державному забезпечені в Миколаївському обласному будинку дитини. Відповідно до довідок №65/06-21, 64/06-21, 63/06-21 від 22.09.2015р. Служби у справах дітей Миколаївської РДА, малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], перебувають в Радсадівському соціально-реабілітаційному центрі з 21.04.2013р. На повному державному утриманні. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю чотирьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Ухиляється від обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, здоров'я, харчування своїх дітей. Діти часто залишались самі, брудні та голодні, що змушувало їх бродяжити та просити їсти у сусідів та сторонніх людей. Згідно інформації Миколаївського РВ по базі ВІТ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] значиться як особа, яка притягалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, живе за рахунок занять проституцією, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей, що і дає підстави для задоволення позову. Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають задоволенню в повному об'ємі. Оскільки малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] залишилися без батьківського піклування, для подальшого влаштування їх слід передати органу опіки та піклування Миколаївської райдержадміністрації. Суд роз'яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом».

Outcome: approved