Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» в особі представника Пархоменко М.О. звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 06.10.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України згідно яких договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В порушення умов Договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30.06.2013 року має заборгованість в розмірі 21728,84 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 6979,70 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9806,31 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 3670,03 гривень, 250,00 гривень - штрафу (фіксована частина), 1022,80 гривень - штрафу (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у визначеній сумі, а також судові витрати, пов'язані із зверненням до суду з зазначеним позовом. До відкритого судового засідання представник позивача - Пархоменко М.О., діюча на підставі довіреності, не з'явилась, надавши письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Виклик відповідача [PERSON] здійснено через оголошення у пресі, проте, у призначений час останній в судове засідання не з'явився, заяву про розгляду справи за його відсутності до початку судового засідання до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе ухвалите заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до кредитного договору №б/н від 06.10.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 30.06.2013 року складає 21728,84 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 6979,70 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9806,31 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 3670,03 гривень, 250,00 гривень - штрафу (фіксована частина), 1022,80 гривень - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§1.Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Доказів того, що заборгованість за Кредитним договором у відповідача відсутня, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за Кредитним договором складає 21728,84 гривень. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є доказом порушення відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем. Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу положень ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи вищевикладені норми права, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] належним чином свої зобов'язання за умовами договору не виконав, тому сума заборгованості підлягає стягненню з нього на користь позивача в повному обсязі, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати в сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved