Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської областізвернулася до суду з цим позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] та просять постановити рішення суду, яким позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та стягнути з батьків аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з кожного, до досягнення дитиною повноліття на користь особи, в сім`ю якої буде влаштована дитина, або закладу чи установи, де перебуватиме дитина. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що малолітній [PERSON] із 21.03.2018 року перебуває на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, щодо якого батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків у службі у справах дітей районної державної адміністрації. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, не створюють належні умови проживання та утримання дитини, з сім`єю неодноразово проводилася робота із подалання складних життєвих обставин, однак позитивного результату отримано не було. 07.09.2017 року дитина вже бралась на облік, сім`я проживала в с.Лусконоги, однак згодом переїхала до м. Новгород-Сіверський та була знята 11.01.2018 року з обліку у зв`язку з переїздом. В серпні 2018 року батьки разом з дитиною вибули у невідомому напрямку із місця остійного проживання. В лютому 2019 року до служби з`явилась [PERSON] , яка повідомила, що її малолітня дитина відібрана та перебуває у Обласному притулку для дітей «Світанок» м.Одеса. Як було з`ясовано, [PERSON] був загублений батьками у м.Одесі 31.01.2019 року, згідно акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, влаштований до вищевказаного закладу. Лише 08.02.2019 року до притулку прийшли жінка та чоловік (з остаточними парами алкоголю та неприємним запахом ), які назвали себе батьками дитини, але не надали жодних підтверджуючих документів. З того часу більше малолітнього ніхто не відвідував та подальшою його долею не цікавився. Згідно характеристики сільської ради [PERSON] та її чоловік [PERSON] зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займались, від мешканців села на них не однократно надходили скарги. Згідно листа Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області на [PERSON] та [PERSON] за 2018-2019 року складено ряд постанов та протоколів про вчинення адміністративних правопорушень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що при складанні позовної заяви Новгород-Сіверською РДА в Чернігівській області було надано суду достатньо письмових доказів про ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] за період з 2017 року по час розгляду справи судом, оскільки існувала реальна загроза життю малолітнього [PERSON] і він вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечуючи проти позову, попереднього 26.02.2020 року подала до суду відзив на позовну заяву та просила суд відмовити у задоволенні позову, пояснила, що вона розірвала шлюб з колишнім чоловіком [PERSON] , змінила повністю свій спосіб життя, створила належні умови для проживання сина, має власний будинок, одяг, іграшки і постійно провідує дитину в Чернігівському центрі реабілітації. Просила суд повернути їй сина та не позбавляти батьківських прав, оскільки зобов`язується належно в подальшому виконувати свої батьківські обов`язки. Щодо інциденту, який відбувався 31.01.2019 року в м. Одеса та оформлення відносно її сина [PERSON] акту органів внутрішніх справ про знайдену дитину, то вона особисто постійно була з сином, не залишала його, а коли зайшла з дитиною до пункту обігріву без документів, то хтось викликав поліцію і в подальшому відвезли їх разом з сином до притулку для дітей. Після цього вона попросила передати з дому оригінал свідоцтва про народження сина і за це період часу [PERSON] вже перевезли до іншого притулку, не повідомивши їй адреси. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Костюченко В.К. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки, на його думку, позов необґрунтований, представником позивача не вказані законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] .. Новгород-Сіверсьбка РДА в Чернігівській області лише вперше звернулась з позовом до відповідачки, вказуючи що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків з 2017 року. На момент переїздів сім`ї [PERSON] до м. Києва, м. Одеси, матір ніколи не покидала без нагляду свого сина і займалась його вихованням. Загрози його життю не існувало ніколи, вже більше 8 місяців [PERSON] взагалі не вживає алкоголь, створила нову сім`ю, має власний будинок і належні умови для проживання дитини. Існують всі підстави у умови для повернення дитини в сім`ю. Бабуся, яка проживає у тому ж населеному пункті має велике господарство і готова допомагати сім`ї доньки. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки з рекомендованим поштовим повідомленням, а також шляхом оголошення на сайті судової влади. Представники третьої особи Н-Сіверського РЦСССДМ - Сенченко Н.П. та Юдицька О.М., підтримали позов, просили суд його задовольнити і звернули увагу суду на те, що хоча згідно акту обстеження умов проживання в будинку [PERSON] покращились умови, але на їх думку, все одно слід позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка бабуся [PERSON] - [PERSON] пояснила суду, що відповідачка [PERSON] являється її донькою, певний період часу донька з колишнім чоловіком [PERSON] проживали не в одному з нею населеному пункті, оскільки переїжджали з с.Стахорщина в пошуках роботи до с.Лісконого Новгород-Сіверського району, м.Києва, м.Одеси, разом з маленьким сином [PERSON] до цього вела аморальний спосіб життя та зловживала алкоголем, але після того як у неї відібрали [PERSON] , перестала взагалі вживати алкоголь вже більше 8 місяців, розірвала шлюб з колишнім чоловіком, повернулася у власний будинок та влаштувала особисте життя. Вона постійно провідує [PERSON] в с.Хмільниці Чернігівського району в реабілітаційному центрі, хлопчик не забув матір і, на її думку, слід залишити дитину в сім`ї. Також додала, що вона особисто має велике господарство, городи, де у всьому їй допомагає [PERSON] , тому дитина не залишиться голодною та без нагляду. Вона гарантує, що у разі змінення свого ставлення до виховання [PERSON] , зможе допомогти доньці у вихованні онука, оскільки найстаршого сина [PERSON] виховувала саме вона. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він вже майже рік перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] . На момент його знайомства та переїзду до [PERSON] в с. Стахорщина на вул.Зелена, співмешканка розповідала, що у неї було вилучено в м.Одесі малолітнього сина [PERSON] і вона постійно провідує його в реабілітаційному центрі під Черніговом. Додав, що у них нормальні умови проживання, є дрова, продукти та він їздить на заробітки вахтовим методом і у них достатньо коштів, щоб забезпечити всю сім`ю. Мати [PERSON] , якій вона постійно допомагає по господарству має корову, поросят, кролів, курей і ділиться з ними продуктами харчування. Запевнив суд, що [PERSON] взагалі за період проживання з ним не вживає алкоголю і дуже сумує за сином. Дитина жодним чином не завадить їх новій сім`ї оскільки він дуже любить дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює секретарем Троїцької сільської ради та на момент розгляду даної справи позиція сільської ради не змінилась, сільська рада наполягає на позбавленні батьківських прав [PERSON] , що стосується [PERSON] , то сільська рада не має жодної інформації про нього, оскільки він виїхав з с. Стахорщина в невідомому напрямку вже більше року тому. Сільська рада знаходиться с. Троїцькому, а [PERSON] з сім`єю проживає в с. Стахорщина. Жодних письмових відомостей про спосіб життя [PERSON] та скарг з боку сусідів в сільській раді немає, але зі слів односельців у [PERSON] навіть немає дров. Бабуся проживає окремо у власному будинку і дійсно допомогла [PERSON] виховати її старшого сина, на території Блистівської сільської ради є дитячий садок, куди організовано підвозять дітей шкільним автобусом з навколишніх сіл. При видачі [PERSON] характеристики сільська рада зазначала відомості про неї за попередній період, а чи дійсно вона змінила спосіб життя сільській раді невідомо, оскільки вони відвідують лише ті будинки, де діти знаходяться вдома, у [PERSON] дитину було вилучено. Вислухавши вступне слово учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.26). Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я м. Одеси від 31.01.2019 року про знайдену дитину - [PERSON] було знайдено в пункті обігріву м. Одеси та поміщено до КЗ «Обласний притулок для дітей» (а.с.22). Як вбачається з повідомлення КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації» від 21.05.2019 року №01-22/126, до їх притулку згідно акту від 31.01.2019 року органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, був доставлений хлопчик на ім`я [PERSON] , приблизно 4 роки. На момент прибуття [PERSON] до закладу, він був одягнений в жіночу спортивну кофту, червону куртку та чоботи. Весь одяг на дитині був брудний (а.с.21). Малолітній [PERSON] проживав разом з матір`ю та батьком на території Лісконогівської сільської ради в приватному будинку, де незадовільні умови проживання, батьки зловживали алкоголем, де згідно акту обстеження умов проживання від 07.09.2017 року - у разі не створення змін в умовах утримання дитини ініціюватиме негайне відбирання малолітнього (а.с.24). Згідно рішення №24 від 11.08.2017 року батькам [PERSON] та [PERSON] надавався випробувальний термін - 2 місяці для приведення в належний стан умов проживання, завезення палива на опалювальний період та придбання продуктів харчування (а.с.25). Згідно інформаційної довідки від 27.11.2018 року № 12-15/184 Новгород-Сіверської райдержадміністрації надавалась інформація щодо перевірки умов проживання та стану утримання дитини [PERSON] у зв`язку з виникненням загрози для життя і здоров`я малолітньої дитини (а.с.30-31). Згідно характеристики на [PERSON] від 11.06.2019 року №182 з серпня 2018 року [PERSON] вибула з місця реєстрації та перебувала в різних містах України (а.с.35). Відповідно до висновку Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 29.05.2019 року, орган опіки і піклування вважає неможливим повернення малолітньої дитини в сім`ю, виходячи з інтересів малолітньої дитини, та вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Стаття 164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав визначає ухилення матір`ю чи батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З матеріалів справи слідує, що відповідачі свідомо ухилялися від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Так, 31.01.2019 року малолітній [PERSON] потрапив до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації», а батьки не піклувалися про нього, тобто створена була реальна загроза для життя та здоров`я дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.02.2020 року, складеного комісією у складі головного спеціаліста ССД Кримової О.Б., директора РЦСССДМ Суровицької В.В., провідного фахівця РЦСССДМ Сенченко Н.П .,- санітарно-гігієнічні умови сану будинку [PERSON] задовільні, в кімнатах чисто, господарство відсутнє, продукти харчування на мінімальному рівні (а.с.70). Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеною винну поведінку, як матері [PERSON] , так і батька [PERSON] , однак враховуючи ставлення матері до процесу, визнання нею неналежності своєї поведінки, а також її поведінку (проведення ремонту, відвідування дитини в реабілітаційному центрі), а також припинення вживання алкоголю [PERSON] , відмовляє в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Що стосується відповідача [PERSON] який викликався судом неодноразово, у тому числі шляхом оголошення на сайті судової влади, але жодного разу не прибув в судові засідання, відомості про нього відсутні у сільській раді та за його останнім відомим місцем проживанням, відсутності характеристик з сільської ради та акту обстеження його умов його проживання, а також відсутності відомостей про причини невиконання ним батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , суд вважає недоведеним необхідність позбавлення останнього батьківських прав. Одночасно суд застерігає відповідачку про необхідність зміни ставлення до виховання дитини [PERSON] та покладає на орган опіки та піклування контроль за виконання нею батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed