Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

ПАТ АБ Радабанк звернулися до суду з позовом до ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», [PERSON], ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Компанія управління активами «ФІНГРІН» про стягнення заборгованості». В обгрунтуваня своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ними та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» був укладений кредитний договір № 213/ЮКР/0 від 01 липня 2013 року. Згідно п.1.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом користування у сумі 5 000\~000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №1049.5048 від 02 липня 2013 p.. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору кінцевий термін погашення кредитної лінії 30 квітня 2015 р. Протягом дії Кредитного договору процентна ставка за користування кредиті коштами становить 25,0% річних. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором були укладені договори поруки: №213/КЖР/0-П1 від 01 липня 2013 р. між Банком, [PERSON] та Позичальником; №213/ЮКР/0-П2 від 01 липня 2013 р. між Банком, ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ» та Позичальником; №213/ЮКР/0-ПЗ від 01 липня 2013 р. між Банком, ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНГРІН» та позичальником. В звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань станом на 12 червня 2015 рік утворилась заборгованість : ●заборгованість по кредиту у розмірі 4 000 000,00 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 25 лютого 2015 р. по 24 березня 2015 р. в розмірі 95 890,38 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 25 березня 2015 р. по 04 травня 2015 р. в розмірі 113 698,63 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 05 травня 2015 р. по 31 травня 2015 р. в розмірі 73 972,60 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 01 червня 2015 р. по 11 червня 2015 р. в розмірі 30 136,99 гривні. Пунктом 9.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення строків повернені Кредиту, процентів, комісійних винагород, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь та вимогу Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, нараховану на суму простроченого платежу, за кожен день прострочення. Так, за невиконання договірних зобов'язань за Кредитним договором ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» зобов'язаний сплатити на користь Позивача пеню в розмірі 323 221,24 гривень, в тому числі: ●пеня на прострочену частину кредиту по 11 червня 2015 р. у розмірі 289 808,22грн.; ●пеня на прострочені проценти по 11 червня 2015 р. у розмірі 33 413,02 грн. Згідно з умовами Договорів поруки (п.1.1.) відповідачі [PERSON], ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНГРІН» зобов'язалися солідарно відповідати перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань, які випливають з умов Кредитного договору, у повному обсязі. Пункт 2.1 Договорів поруки передбачає право Банку на свій розсуд пред'явити свої вимоги безпосередньо Поручителю чи Позичальнику або сторонам одночасно. Згідно пункту 3.1.1. Договорів поруки Поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги Банка, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування грошових коштів на погашення заборгованості Позичальника за Основним договором (кредит, відсотки, комісії, штрафні санкції, пені та інше) на рахунок Банка №37394010000001 в ПАТ «АБ «РАДАБАНК». Позивач листами від 03 червня 2015 p. № 1465/02, № 1462/02, № 1464/02,№ 1463/02 звертався до відповідачів з вимогою про оплату заборгованості яка утворилась станом на 02 червня 2015 р. у розмірі 4 538 729,55 гривень., однак на даний час заборгованість не погашена тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 213/ЮКР/0 від 01 липня 2013 року станом на 12 червня 2015 рік в розмірі 4\~636\~919,84 грн. ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ», [PERSON], ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНГРІН», ТОВ «КРЕНДЛЗ» та ТОВ «ДНІПРОКОТЕДЖ» звернулося до ПАТ «Радабанк» з зустрічними позовними вимогами про зобовязання відповідача виконати умови іпотечних договорів стосовно звернення стягнення на предмети іпотеки та визнання поруки припиненою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 02 липня 2013 року між ПАТ «АБ «РАДАБАНК» та ТОВ «КРЕНДЛЗ» було укладено іпотечний договір №113-213/ЮКР-І-1/02-1 згідно якого ТОВ «КРЕНДЛЗ» в забезпечення вимог Банку, що випливають з Кредитного договору №213/ЮКР/0 від 01 липня 2013 року та усіх додаткових угод до нього, укладеного між Банком та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: «Корпус №76 ливарного цеху літ. Н-2, прибудова літ. Н'-І, прибудова літ. Н2-1, дашки, балкон» загальною площею 3441,0 кв. м., що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Будівельників, будинок 34, розташований на земельній ділянці загальною площею 2935,7 кв.м. за кадастровим номером 1210100000:07:202:0076. Предмет іпотеки належить ТОВ «КРЕНДЛЗ» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №2925, а також Додаткового договору до цього договору, який посвідчений тим же нотаріусом від 01 липня 2013 року за реєстровим номером 4005. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване за ТОВ «КРЕНДЛЗ» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 01 липня 2013 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна №93571212101, номер запису про право власності №1471758, що підтверджено витягом в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №5514856. Предмет іпотеки зареєстровано у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності. Ринкова та заставна вартість предмета іпотеки визначена в сумі 3 300 470, 00 грн.. Окрім того 02 серпня 2013 року між Банком та ТОВ «ДНІПРОКОТЕДЖ» укладено іпотечний договір №113-213/ЮКР-І-4/02-1. згідно якого ТОВ «ДНІПРОКОТЕДЖ» в забезпечення вимог Банку, що випливають з Кредитного договору №213/ЮКР/0 від 01 липня 2013 року та усіх додаткових угод до нього, укладеного між Банком та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: «Корпус №40Б літ. П-3 з підвалом, загальною площею 4807,1 кв. м., ґанки літ. п , п », що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул.. Будівельників, будинок 34, розташований на земельній ділянці загальною площею 2735,8 кв. м. за кадастровим номером 1210100000:07:202:0076. Предмет іпотеки належить ТОВ «ДНІПРОКОТЕДЖ» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №5879. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване за ТОВ «ДНІПРОКОТЕДЖ» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 31 липня 2013 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна №122770612101, номер запису про право власності №1968780, що підтверджено витягом в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №7399275. Предмет іпотеки зареєстровано у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності. Ринкова та заставна вартість предмета іпотеки визначена в сумі 8 677 228,00 грн. Отже, передане в іпотеку нерухоме майно забезпечує виконання зобов'язань ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» перед Банком за Кредитним договором №213/ЮКР/0 від 01 липня 2013 року, а його вартість повністю покриває вимоги Банку, визначені в первісному позові позовній заяві. Оскільки п.5.4.1. Іпотечних договорів передбачає, зокрема, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань за основним договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Тому позивачі просили суд зобовязати ПАТ «АБ «Радабанк» звернути стягнення на предмети іпотеки та визнати договори поруки припиненими. В судовому засіданні представник ПАТ «АБ «Радабанк» позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити, оскільки звернення до боржників з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки це право, а не обовязав банку. Представник позивачів за зустрічними позовними вимогами в судовому засіданні підтримала позов та просила суд звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмети іпотеки, в задоволенні позовних вимог просила відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «АБ «Радабанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~ \~ має\~ \~ право в порядку,\~ \~ встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється\~ \~ на\~ \~ всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «АБ «Радабанк» та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» був укладений кредитний договір № 213/ЮКР/0 від 01 липня 2013 року. Згідно п.1.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом користування у сумі 5 000\~000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №1049.5048 від 02 липня 2013 p.. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору кінцевий термін погашення кредитної лінії 30 квітня 2015 р. Протягом дії Кредитного договору процентна ставка за користування кредиті коштами становить 25,0% річних. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ \~ Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ \~ В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором були укладені договори поруки: №213/КЖР/0-П1 від 01 липня 2013 р. між Банком, [PERSON] та Позичальником; №213/ЮКР/0-П2 від 01 липня 2013 р. між Банком, ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ» та Позичальником; №213/ЮКР/0-ПЗ від 01 липня 2013 р. між Банком, ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНГРІН» та позичальником. В звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань станом на 12 червня 2015 рік утворилась заборгованість : ●заборгованість по кредиту у розмірі 4 000 000,00 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 25 лютого 2015 р. по 24 березня 2015 р. в розмірі 95 890,38 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 25 березня 2015 р. по 04 травня 2015 р. в розмірі 113 698,63 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 05 травня 2015 р. по 31 травня 2015 р. в розмірі 73 972,60 гривень; ●заборгованість по оплаті процентів за період з 01 червня 2015 р. по 11 червня 2015 р. в розмірі 30 136,99 гривні. Пунктом 9.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення строків повернені Кредиту, процентів, комісійних винагород, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь та вимогу Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, нараховану на суму простроченого платежу, за кожен день прострочення. Так, за невиконання договірних зобов'язань за Кредитним договором ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ» зобов'язаний сплатити на користь Позивача пеню в розмірі 323 221,24 гривень, в тому числі: ●пеня на прострочену частину кредиту по 11 червня 2015 р. у розмірі 289 808,22грн.; ●пеня на прострочені проценти по 11 червня 2015 р. у розмірі 33 413,02 грн. Згідно з умовами Договорів поруки (п.1.1.) відповідачі [PERSON], ПАТ «ДЖЕРЕЛО СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНГРІН» зобов'язалися солідарно відповідати перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань, які випливають з умов Кредитного договору, у повному обсязі. Пункт 2.1 Договорів поруки передбачає право Банку на свій розсуд пред'явити свої вимоги безпосередньо Поручителю чи Позичальнику або сторонам одночасно. Згідно пункту 3.1.1. Договорів поруки Поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги Банка, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування грошових коштів на погашення заборгованості Позичальника за Основним договором (кредит, відсотки, комісії, штрафні санкції, пені та інше) на рахунок Банка №37394010000001 в ПАТ «АБ «РАДАБАНК». Позивач листами від 03 червня 2015 p. № 1465/02, № 1462/02, № 1464/02,№ 1463/02 звертався до відповідачів з вимогою про оплату заборгованості яка утворилась станом на 02 червня 2015 р. у розмірі 4 538 729,55 гривень., однак на даний час заборгованість не погашена. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із вимогами ст. ст. 553, 554 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вищим судом відзначено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Разом із тим, пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Пунктом 9 даної Постанови визначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявления відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявления вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Таким чином, суд виходить з того, що ч. 1 ст. 554 ЦК України встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, що передбачає право кредитора пред'явити позов за своїм вибором лише до боржника або лише до поручителя або одночасно до них обох. Кредитор, скориставшись своїм правом, обрав спосіб захисту шляхом пред'явлення позову до боржника та поручителів, що відповідає вимогам закону і укладених договорів поруки, умови яких передбачають солідарну відповідальність позичальника і поручителів. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази,\~ суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «АБ «Радабанк» підлягають задоволенню в повному обсязі, однак в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити, оскільки згідно Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання основного зобовязання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право, а не обовязок задовольнити забезпеченні нею вимоги за рахунок предмета іпотеки, а оскільки банком було вибрано спосіб судового захисту у вигляді стягнення заборгованості з відповідачів позовні вимоги про зобовязання звернути стягнення на предмет іпотеки слід залишити без задоволення. Стосовно позовних вимог про визнання договорів поруки припиненими суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності,. У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого статтею 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України (про визнання договору поруки припиненим, визнання поруки такою, що припинена). Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим (постанови від 21 травня 2012 року: № 6-69цс11, № 6-18св11, № 20цс11, № 88цс11). Втім посилання позивачів за зустрічними позовними вимогами на нібито порушення Банком взятих на себе зобовязань за іпотечними договорами, як на збільшення обсягу відповідальності поручителів не є підставою для припинення даних договорів. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved