Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Орган опіки та піклування, в особі Губицької сільської ради Ріпкинського району, звернувся до суду з позовом про відібрання дітей у [PERSON] та [PERSON], зазначивши, що відповідачі ухиляються від виконання обовязків по утриманню та вихованню малолітніх дітей - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відповідачі зловживають алкогольними напоями, недбало ставляться до виконання батьківських обовязків, внаслідок чого виникла загроза для життя і здоровя малолітніх. Вважаючи, що бездіяльність відповідачів суперечить інтересам дітей, орган опіки та піклування просить відібрати дітей у батьків без позбавлення батьківських прав та стягнути з відповідачів аліменти. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. Від них не надходило клопотань про відкладення розгляду справи. Відзивів та заперечень на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник Служби у справах дітей Ріпкинської РДА в судовому засіданні вказала на обґрунтованість позову, оскільки бездіяльність відповідачів призвела до загрози здоровю малолітніх. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. З акту обстеження від 16.01.2018 року вбачається, що комісією органу опіки та піклування, при обстеженні умов проживання сімї відповідачів виявлено хворих дітей та в одязі, який не відповідав порі року, а [PERSON] та [PERSON] у нетверезому стані. При цьому відповідачі продовжували розпивати спиртні напої. Рішенням виконавчого комітету Губицької сільської ради № 02 від 16.01.2018 року, у [PERSON] та [PERSON] відібрано дітей та направлено їх в КЗ «Ріпкинська центральна районна лікарня», з подальшим направленням до спеціалізованих закладів. З довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 8 від 22.01.2018 року вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей с.Хмільниця Чернігівського району на повному державному забезпеченні. З акту КЗ МЗС «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» від 12.02.2018 року вбачається, що малолітня [PERSON] перебуває на державному утриманні у вказаному закладі. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зловживають алкогольними напоями, у належному їм житловому приміщенні не підтримується задовільний санітарний стан, відсутні продукти харчування. Як слідує з пояснень представника органу опіки та піклування, відповідач [PERSON] в 2016 році порізав своїй дружині обличчя, після цього власноручно його зашив. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що державна соціальна допомога, яку отримує [PERSON], витрачається відповідачами не на потреби дітей, а на придбання алкогольних напоїв. З повідомлення КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» № 24-07/599 від 14.03.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] перебував на лікуванні у вказаному закладі в період часу з 23.01.2018 року по 29.01.2018 року, з діагнозом - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. З довідки Ріпкинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 13.03.2018 року, вбачається, що за період часу з 21.01.2018 року [PERSON] чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за ч.1 ст.178; ч.1 ст.184; ч.1 ст.173 КУпАП. З довідки Ріпкинського ВП ГУНП в Чернігівській області № 1375/124/48.2/2018 від 13.03.2018 року, вбачається, що в період часу з 21.01.2018 року [PERSON] чотири рази притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі за ч.1 ст.178; ч.1 ст.184; ч.1 ст.175-1 КУпАП. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч1. ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 ч.1 ст.164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У розпорядженні суду відсутні дані, про осіб, які виявили б бажання та спроможні прийняти дітей на утримання. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Таким чином, вимоги позивача про відібрання дітей у відповідачів підтверджені належними і допустимими засобами доказування. Водночас, вимога про стягнення з відповідачів аліментів, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення аліментів з батьків. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, вимога позивача про стягнення аліментів на користь опікуна, якого буде призначено вподальшому, не є конкретизованою та повязується з фактами, які ще не настали, тобто можуть мати місце в майбітньому. Крім того, позивач не вказав розмір аліментів, які підлягають стягненню з кожного з відповідачів. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь установи на утриманні якої будуть знаходитися діти аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідачів щомісяця, починаючи з 24.01.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial