Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Златосвіт» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3841,03 гривні, яка виникла за період з 01.03.2011 року по 01.05.2015 року, судовий збір у розмірі 243,60 гривень, посилаючись на те, що відповідачі мешкають у будинку, який знаходиться на балансі ОСББ «Златосвіт» за адресою: м. Запоріжжя, бул. Будівельників буд. № 21-А кв. №. 69 та отримують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак у повному обсязі за зазначені послуги не сплачують, у звязку з чим утворилась заборгованість. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, суду пояснили, що з березня 2011 року (з моменту прийняття загальними зборами ОСББ «Златосвіт» рішення про прийняття на баланс будинку №21-а по бул. Будівельників у місті Запоріжжя), позивач виконує обовязки по утримання вказаного будинку та прибудинкової території. У кв. № 69 буд. №21-а по бул. Будівельників у м. Запоріжжі зареєстровані та мешкають [PERSON] та [PERSON] З відповідачем [PERSON] було укладено договір з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, з заявами про внесенням змін до договору не звертались, у звязку з чим ОСББ «Златосіт» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу. 15.01.2015 року судовим наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя з відповідачів на користь позивача стягнута заборгованість по членським внескам та утримання будинку та прибудинкової території, капітальний ремонт будинку в сумі 3347,93 гривень, однак ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2015 року зазначений судовий наказ скасовано. На стягненні коштів саме з березня 2011 року представники позивача наполягали, та заперечували проти застосування строку позовної давності, оскільки на їх думку перебіг позовної давності було перервано їх зверненням до суду з заявою про видачу судового наказу. Заборгованість відповідачів по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2011 року по 01.05.2015 року складає 3841,03 гривня та розрахована та підставі встановленого протоколом № 2 загальних зборів ОСББ від 15.03.2011 року тарифу з утримання будинку у розмірі 1,70 грн. за 1 кв.м. та тарифу 1,98 грн., затвердженого з 01.07.2012 року протоколом загальних зборів від 14.03.2013 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з позовними вимогами не згодні, в судовому засіданні пояснили, що зареєстровані та мешкають у кв. № 69 буд. №21-а по бул. Будівельників у м. Запоріжжі, користуються прибудинковою територією, яка прибирається робітниками ОСББ Златосвіт», якість зазначених послуг їх не влаштовує, однак з письмовими претензіями до правління ОСББ «Златосвіт» вони не звертались. Тому просять відмовити в задоволенні позову, або застосувати строк позовної давності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позову заперечує, в судовому засіданні пояснив, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2014 року зобовязано Державне житлово-експлуатаційне підприємство Інститут механізації тваринництва Української академії аграрних наук України передати житловий будинок №21А по бульвару Будівельників у місті Запоріжжя на баланс ОСББ «Златосвіт», однак акт прийому-передачі будинку з балансу на баланс відсутній тому вважає, що позивач не має права надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки не є його балансоутримувачем. Підтвердження того, що саме ОСББ «Златосвіт» є балансоутримувачем будинку у позивача відсутні, змін до договору, укладеного між ОСББ «Златосвіт» та [PERSON] про утримання будинку та прибудинкової території не вносилося. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та мешкають у квартирі № 69 буд. №21-а по бул. Будівельників у м. Запоріжжі, що підтверджено довідкою ОСББ «Златосвіт» (а.с.6). У вказаному будинку в жовтні 2010 року створено Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Златосвіт», яке було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 06 січня 2011 року (а.с.9, 10). 15 березня 2011 року відбулися загальні збори ОСББ «Златосвіт», на яких було прийнято рішення про прийняття на баланс обєднання будинку № 21А по бульвару Будівельників у місті Запоріжжя (а.с.11). При цьому, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року у справі №5009/4495/12 зобовязано Державне житлово-експлуатаційне підприємство Інститут механізації тваринництва Української академії аграрних наук України передати житловий будинок №21А по бульвару Будівельників у місті Запоріжжя на баланс Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Златосвіт», у Порядку, передбаченому постановою КМУ №1521 від 11.10.2002р. та зобовязано передати план земельної ділянки, технічний паспорт на будинок та відповідну технічну документацію на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, план зовнішніх мереж, план внутрішніх мереж) та прийняти участь у роботі комісії з приймання-передачі будинку №21А по бул. Будівельників у місті Запоріжжі (а.с.88-91). Як вказує позивач, і що не заперечується відповідачами, з березня 2011 року ОСББ «Златосвіт» виконує функції по утриманню будинку №21А по бульвару Будівельників у місті Запоріжжя, та прибудинкової території. Згідно п.5 Статуту ОСББ «Златосвіт» до виключної компетенції загальних зборів членів ОСББ «Златосвіт» належить визначення розмірів внесків та платежів членів обєднання (а.с.16 зв.). Загальними зборами ОСББ «Златосвіт» від 15.03.2011 року встановлені членські внески тарифи з утримання будинку у розмірі 1,70 грн. за квадратний метр площі квартири, (а.с.12). Крім того Загальними зборами членів ОСББ «Златосвіт» від 14.03.2013 року затверджено тарифи з утримання будинку у розмірі 1,98 грн. за квадратний метр площі квартири з 01.07.2012 року (а.с.87). При цьому, позивачем нарахована заборгованість відповідачів за період з березня 2011 року по травень 2015 року в розмірі 3841,03 гривень з розрахунку загальної площі квартири 49,81 кв.м., зазначеної у договорі від 17.05.2011 року, укладеного між ОСББ «Златосвіт» та [PERSON] (а.с.60) та тарифів за утримання будинку і прибудинкової території, встановлених протоколами загальних зборів ОСББ «Златосвіт» від 15.03.2011 року та 14.03.2013 року (а.с.12, 87). Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що утримання будинків і прибудинкових територій господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово- комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином суд вважає, що оскільки відповідачі проживають у багатоквартирному будинку, утримання якого забезпечує ОСББ «Златосвіт» та між сторонами 17.05.2011 року укладено договір з утримання будинку та прибудинкової території, щодо зміни умов договору відповідачі до ОСББ «Златосвіт» не звертались, то у відповідачів виник обовязок оплати послуг, якими вони користувалися. Що стосується посилання відповідачів на те, що позивач не є балансоутримувачем вказаного будинку, оскільки не приймав його на баланс, і не є власником, управителем, виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому не має право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, слід зазначити наступне. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Разом з тим законодавче визначення терміну «балансоутримувач», дане в статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», допускає можливість існування різних ситуацій, у тому числі таких, коли багатоквартиний будинок існує, а особи, що має права та несе обовязки балансоутримувача, немає (власники квартир балансоутримувачами бути не можуть за визначенням, а договір з будь-якою юридичною особою не укладався). За відсутності вирішення в цьому Законі питання про те, хто саме має ці права й обовязки, застосуванню підлягає частина перша статті 11 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», зі змісту якої випливає, що функції балансоутримувача до приватизації квартир виконував попередній власник будинку. Він повинен на вимогу обєднання власників багатоквартирного будинку передати житловий комплекс на баланс обєднання. Якщо ж немає особи, якій будинок може бути переданий на баланс, попередній власник (територіальна громада та уповноважені нею юридичні особи) змушені продовжувати виконувати функції балансоутримувача. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 (справа № 6-59цс13). Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Передача майна з балансу на баланс відбувається відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1521. Цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс обєднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача. Як вбачається з статуту Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Златосвіт» (а.с.13-21), зокрема п.2.2., одним із завдань та предмету діяльності ОБЄДНАННЯ є належне утримання будинку та прибудинкової території. Згідно переліку послуг по утриманню будинку і прибудинкової території будинку (а.с.64), вони спрямовані саме на виконання завдань, визначених п.2.2. статуту ОСББ «Златосвіт». Як вже вказувалось вище, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року зобовязано ДЖЕП Інститут механізації тваринництва УААНУ передати на баланс ОСББ «Златосвіт» житловий будинок №21А по бульвару Будівельників у місті Запоріжжя, у Порядку, передбаченому постановою КМУ №1521 від 11.10.2002р. Отже, позивач у цій справі у період часу, за який порушується питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, був фактичним балансоутримувачем, а тому він має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Натомість споживачі, в силу вимог закону, зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, суд приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] та представника позивача [PERSON] щодо протікання та ремонту даху в будинку у 2012 та 2014 році, що свідчить про виконання робіт саме ОСББ «Златосвіт» (а.с.65-81), а копіями квитанцій, наданими відповідачем [PERSON], підтверджується її оплата на рахунок ДЖЕП Інститут механізації тваринництва Української академії аграрних наук України за житлово-комунальні послуги та квартплату а не за утримання будинку та прибудинкової території, тому ці суми не можуть бути враховані до суми позову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСББ «Златосвіт» про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що за заявою позивача 15.01.2015 року було ухвалено судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Вказаний наказ було скасовано ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 02.02.2015 року у справі ЄУН №337/8089/14-ц (а.с.7,8). Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного або кількох відповідачів. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, тому у звязку зі зверненням ОСББ «Златосвіт» до суду з заявою про видачу судового наказу, перебіг позовної давності переривається. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Так, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки за січень 2012 року заборгованість у відповідачів відсутня, сума боргу за період з лютого 2012 року по квітень 2015 року включно складається з наступного: 95,52 грн. (нарахована заборгованість за місяць з лютого 2012 року по червень 2012 року) х 5 місяців = 477,60 гривень; 98,62 грн. (нарахована заборгованість за місяць за період з липня 2012 року по квітень 2015 року) = 3353,08 гривень. 447,60 грн. + 3353,08 грн. = 3830,68 гривень. Згідно розрахунку суми заборгованості (а.с.49) у вересні 2012 року відповідачами добровільно сплачено 87,00 гривень та відповідно квитанції № 16617-1004-372047428 від 01.07.2015 року 141,18 гривень. Таким чином сума боргу за період з лютого 2012 року по квітень 2015 року включно складає складає: 3830,68 грн. 87,00 грн. 141,18 грн. = 3602,50 гривень. Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по за утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2012 року по квітень 2015 року у сумі 3602,50 гривень підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягає пропорційному стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial