Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути заборгованість за кредитним договором, вказуючи на те, що 11 червня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування відповідачем публічної пропозиції позивача на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 14285,00 грн., шляхом вставноелння ліміту відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № 26253001573491. Позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит у встановлені Договором строки, проценти за користування кредитом, неустойки та інші платежі, передбачені Договором. Позивач зобов`язання за договором виконав. Відповідач умови договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 20 грудня 2016 року має заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість за кредитом, відсотками, неустойкою в сумі 28129,08 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 11 червня 2013 року між позивачем та відповідачем укладений Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до укладеного Договору позивач відкрив відповідачу рахунок № 26253001573491 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку VISA CLASSIC строком дії на два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії в розмірі 14285,00 грн., а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки на умовах, визначених у вказаному Договорі. Відповідач, поданим акцептом підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з тарифами банку, Публічною пропозицією, Правилами користування Банківською платіжною картою, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, станом на 20 грудня 2016 року сума заборгованості відповідача складає 28129,08 гривень, з яких: 22585,17 гривень заборгованість за кредитом, 5543,91 грн. заборгованість за неустойкою. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1378,00 грн., тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved