Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

ПАТ «Акцент - Банк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідно до укладеного договору від 04.09.08р. [PERSON] отримав у ПАТ «Акцент - Банк» кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22847,09 грн. та судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та проти заочного рішення не заперечував (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 29, 32, 37, 41). За приписами п.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 28.07.14р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 04.09.08р. між [PERSON] та ПАТ «Акцент - Банк» був укладений кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг, на підставі яких [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку (а.с. 8, 9-11). Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, утримувач картки зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за користування ним по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 8.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень, а також 5 відсотків від суми позову. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В результаті невиконання умов договору станом на 19.03.14р. відповідач має заборгованість у розмірі 22847,09 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 11247,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7035,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1064,15 грн. - штраф (процентна складова). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, проте позичальник погашення суми заборгованості не здійснює, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. [PERSON] в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у невиконанні зобов'язань за кредитним договором, іншому їх розмірі. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ «Акцент - Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент - Банк» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 549, 551, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved