Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - прокуратура м. Ужгорода, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що батько малолітніх дітей гр. [PERSON], [INFO] згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2012 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 156 КК України до двох років позбавлення волі. Сімейним кодексом України (п.6 ч.1 ст. 164 ) визначено, що мати батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу неодноразово вчиняв протиправні дії стосовно своїх малолітніх дітей, а саме вчиняв насильницькі дії над дітьми, морально та фізично розбещував їх, що підтверджується вироком суду, а також той факт, що вчинений відповідачем злочин проти малолітніх дітей має підвищений рівень суспільної небезпечності, що є підставою для припинення батьківських прав. Особа, яка вчинила такого роду злочин не може бути носієм батьківських прав та обов»язків, захищати права своїх дітей, представляти їх інтереси, виховувати дітей у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні наведеним вище, просив позов задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав відносно малолітніх - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з метою недопущення в майбутньому вчинення подібних злочинних дій щодо них. Додав, що на даний час в Ужгородському міськрайонному суді розглядається кримінальна справа про обвинувачення [PERSON] за ст. 120 КК України, щодо доведення ним до самогубства його малолітнього сина [PERSON] В судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, проти задоволення таких заперечили та пояснили, що підстав для позбавлення відповідача батьківських прав немає, оскільки відповідач брав активну участь у вихованні дітей та догляді за ними. Посилання позивача на п.6 ч.1 ст. 164 СК України не ґрунтується на фактичних обставинах справи, оскільки копії вироку Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2012 року не містять висновків про вчинення будь-яких злочинів відповідачем відносно його малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], обставини, наведені у даному вироку відносно винуватості відповідача у вчиненні злочину є надуманими. Відповідач з даним вироком не погоджується, однак вирок набув законної сили і відповідач зобов»язаний відбути призначене йому покарання. Твердження позивача про те, що відповідач вчинив незаконні і розпусні дії відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] є наклепом і жодним належним та допустимим доказом не підтверджені. В судовому засіданні прокурор позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що Сімейним кодексом України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. [PERSON] визнаний винним та засуджений за ч.1 та ч.2 ст. 156 КК України за вчинення злочину відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON], і на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, зазначила, що [PERSON] обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 120 КК України щодо доведення ним до самогубства його малолітнього сина [PERSON], і вказана кримінальна справа щодо [PERSON] на даний час перебуває у провадженні Ужгородського міськрайонного суду. Законний представник малолітніх дітей - [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити, з тих підстав, що [PERSON] засуджений за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 1 та ч.2 ст. 156 КК України щодо дітей [PERSON] та [PERSON] А крім того додала, що Ужгородським міськрайонним судом на даний час розглядається кримінальна справа відносно [PERSON] про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ст. 120 КК України, щодо доведення до самогубства їх малолітнього сина [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її син завжди приділяв дітям увагу по мірі можливості, оскільки [PERSON] не дозволяла йому бачитися з дітьми. Коли [PERSON] дозволяла йому провести час із дітьми то вони ходили відпочивати, до церкви, до всіх дітей відповідач ставився однаково, намагався їх виховувати разом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона являється звідною сестрою відповідача. З 2008 року, після розірвання шлюбу з [PERSON] до 2011 року, відповідач часто просив її передавати його дітям, які залишилися проживати з мамою, продукти харчування та одяг. Кожного місяця вона заносила продукти для дітей і передавала їх один раз особисто [PERSON], а більше 20 разів через сусідів. Дідусь і бабуся купували дітям шкільні портфелі, куртки, різний одяг. [PERSON] особисто гуляв з дітьми в парку, водив їх у кіно, в кафе. Свідок [PERSON], пояснила, що вона є подругою матері відповідача [PERSON] Часто буває у них в гостях і знає ситуацію, що склалася в цій родині. Свідок повідомила, що вона завжди бачила дітей коли вони проживали у відповідача. У [PERSON] було дуже добре ставлення до дітей, він приділяв дітям багато часу, постійно з ними займався, у дітей до нього була повна довіра. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою батьків відповідача. [PERSON] знає з дитинства. Може його охарактеризувати як доброго, уважного, безконфліктного батька. Їй відомо, що певний час колишня дружина відповідача забороняла йому, а також його батькам спілкуватися з дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] З приводу участі [PERSON] у матеріальному забезпеченні та вихованні дітей то під час того коли відповідач та [PERSON] проживали разом [PERSON] відводив дітей в дитячий садок та забирав їх звідти. З 2007 або 2008 року відповідач не проживає з [PERSON] За цей час [PERSON] двічі передавав продукти харчування для дітей і більше про його участь у вихованні та утриманні дітей її нічого не відомо. Зі слів її онука їй відомо, що був випадок коли [PERSON] забрав у нього велосипед та кинув його у [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить із наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] з 1998 по 2008 рік перебували у шлюбі. В даному шлюбі у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Разом з подружжям проживала також неповнолітня донька [PERSON] - [PERSON] Після розірвання шлюбу між подружжям у 2008 році дітей залишено проживати разом з матір»ю [PERSON] Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2012 року вироком Ужгородського міськрайонного суду, який після розгляду апеляцій учасників судового процесу апеляційним судом Закарпатської області, набув законної сили, [PERSON] засуджений за ч.1 та 2 ст. 156 КК України, за вчинення розпусних дій щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Суспільна небезпечність злочину, передбаченого ст. 156 КК України, полягає в тому, що він спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню неповнолітніх, формує аморальні погляди у дитини. А крім того законом визнається обтяжуючою обставиною вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, або батьком, матір»ю чи особою, що їх замінює. [PERSON] був засуджений за вчинення розпусних дій щодо своїх дітей, в т.ч. щодо малолітнього сина, що свідчить про його підвищений ступінь суспільної небезпечності і незаперечно свідчить, що він не може бути носієм батьківських прав та обов»язків, брати участь у вихованні дітей, піклуватися про їх здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Наведене дає всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] на підставі п. 6 ч. 1 ст. 164 СК України.

Outcome: approved