Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Ружинської РДА звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив відібрати дитину без позбавлення батьківства, а також стягнути аліменти з [PERSON], [PERSON] Вимоги обґрунтовує тим, що в ході неодноразових обстежень побутових умов проживання встановлено, що санітарний стан помешкання - незадовільний, відсутні продукти харчування, мати і батько постійно перебували у стані алкогольного сп»ягніння. Сім»я проживає за рахунок пенсії діда. За рішеням комісії з питань захисту прав дитини від 30.01.2018 року сім»я [PERSON] взята під соціальний супровід ЦСССДМ. Дитина [PERSON], [INFO] з 18 січня 2018 року перебуває на обліку служби у справах дітей як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. [PERSON] та [PERSON] не працюють, не утримують підсобного господарста, не обробляють земельну ділянку, продовжують зловживати спиртними напоями, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, що негативно впливає на розвиток та виховання дитини. З врахуванням викладеного, просить задовольнити позов. Відповідачі у судове засідання не з'явилася, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги визнають. Представник третьої особи Вербівська сільська рада, у судове засідання не з'явився, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, просили постановити рішення про відібрання дитини у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав та стягнути аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] ( свідоцтво серія [NUMBER] від 23 грудня 2005 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва ) є відповідачі [PERSON], [PERSON] Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 17.04. 2018 року, зазначено, що сім'я проживає у будинку батька чоловіка [PERSON], який має 2 житлових кімнати та кухні, веранди. Санітарний стан помешкання незадовільний. У дитини не має сезонного одягу та взуття. Сім»я не забезпечена продуктами харчування та паливом. Згідно висновку органу опіки та піклування Ружинської районної державної адміністрації від 0405.2018 року за № 02-28/1184 про можливість відібрання дитини [PERSON],[INFO] без позбавлення батьківських прав у жителів с. Трубіївка, Ружинського району [PERSON] та [PERSON], вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини від 03.05.2018 року райдержадміністрація вважає, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не належно виконують свої батьківські обов»язки щодо дитини [PERSON], [INFO], а тому є підстави для відібраня дитини без позбавлення батьківських прав батьків. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідачі повністю погодилась із позовними вимогами органу опіки та піклування, не заперечувала проти відібрання у них дитини та стягнення аліментів на її утримання. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідачів дитини, у зв'язку з ухиленням батьків від виконання обов'язків по їх належному вихованню, догляду та не створенню належним побутових умов, що наразі, буде відповідати їх інтересам. Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 4 статті 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 250,00 гривень на дитину відповідного віку, що буде відповідати їх інтересам та ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved