Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дітей, [PERSON] відбуває покарання в Могилів-Подільській виправній колонії УДПС України у Вінницькій області з 19.06.2009 року по 19.06.2016 року, місцезнаходження [PERSON] взагалі невідоме, в той час як мати, разом з якою проживають діти, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та конфлікти, через що малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 29.04.2014 року перебувають у Центрі допомоги дітям Благодійної організації «Місто щасливих дітей». Враховуючи те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повністю усунулися від виховання своїх дітей, виходячи з інтересів дітей, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позбавити батьківський прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], передати малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, а також накласти заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила про задоволення позову, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позові. Прокурор прокуратури Солом'янського району м. Києва, який вступив у справі, також позовні вимоги підтримав, посилаючись на доцільність позбавлення відповідачів батьківських праві відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив заперечення проти позову (а.с. 53-54), в яких вказав, що батьківські обов'язки не може виконувати з незалежних від нього причин у зв'язку з ув'язненням, проте категорично заперечує проти такого, оскільки до позбавлення волі в повному обсязі виконував батьківські обов'язки, забезпечував родину, піклувався про дітей, має постійне житло і після відбування покарання має наміри продовжувати піклуватись про дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся за останньою відомою зареєстрованою адресою проживання, за якою був відсутній, а тому суд вважає його належним чином повідомленим про розгляд справи. Відповідач [PERSON] та її представник проти позову заперечували та пояснили, що [PERSON] всіляко намагається в межах власних можливостей належним чином виконувати власні материнські обов'язки, проте у зв'язку зі складною сімейною та фінансовою ситуації це не завжди їй вдається. Так, [PERSON] вказує, що з часу засудження [PERSON] вона самостійно утримує трьох дітей, намагається належним чином піклуватись про їх розвиток, працює в ТОВ «Дімакс Україна», де характеризується позитивно, а тому вважає відсутніми підстави для позбавлення її батьківських прав. В свою чергу представник [PERSON] подав письмові заперечення проти позову (а.с. 84-86), в яких вказав на відсутність в даному випадку передбачених законом підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки таке є крайнім заходом, який може застосуватись виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, а саме коли батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача [PERSON], прокурора Прокуратури Солом'янського району м. Києва, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 31), а батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-8, 32). [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.04.2008 року (а.с. 10). Також встановлено, що [PERSON] відбуває покарання в Могилів-Подільській виправній колонії УДПС України у Вінницькій області з 19.06.2009 року по 19.06.2016 року (а.с.15), а місцезнаходження [PERSON] взагалі невідоме. Позивач вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дітей, мати [PERSON], разом з якою проживають діти, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та конфлікти, через що малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 29.04.2014 року перебувають у Центрі допомоги дітям Благодійної організації «Місто щасливих дітей» (а.с. 24, 25). Виходячи із вказаного, позивач вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позбавити батьківський прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], про що органом опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації складено відповідні висновки (а.с. 25-29). Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З урахуванням положень Сімейного кодексу України суд вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В той час, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] батьківські обов'язки не може виконувати з незалежних від нього причин у зв'язку з ув'язненням, проте категорично заперечує проти такого, оскільки до позбавлення волі в повному обсязі виконував батьківські обов'язки, забезпечував родину, піклувався про дітей, має постійне житло і після відбування покарання має наміри продовжувати піклуватись про дітей (а.с. 54). Також з пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що з часу засудження [PERSON] вона самостійно утримує трьох дітей, намагається належним чином піклуватись про їх розвиток, працює в ТОВ «Дімакс Україна», де характеризується позитивно (а.с. 107), має середню спеціальну освіту, намагається належним чином забезпечити умови проживання дітей (а.с. 122-125). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що, незважаючи на тяжкий матеріальний стан, [PERSON] намагається належним чином виконувати власні батьківські обов'язки. В то же час допитаний свідок [PERSON], який є дільничним інспектором за місцем проживання [PERSON], показав, що родина [PERSON] характеризувалась негативно через поведінку [PERSON] та [PERSON], що в свою чергу і відображалось на самій [PERSON]. Допитана свідок [PERSON] показала, що [PERSON] знає лише як матір [PERSON], який навчається в ЗОШ №54 і який вирізняється поганою поведінкою та навчанням. Виходячи з показів допитаних свідків, суд приходить до висновку, що обставин, які б однозначно дозволяли б стверджувати про ухилення [PERSON] від виховання дітей та свідомого нехтування нею своїми обов'язками, не встановлено. Згідно ст. 164 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень представників сторін в судовому засідання, зазначених обставин, які є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, стороною позивача не доведено та не подано на підтвердження їх існування переконливих доказів. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 03.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з обставин, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом їх переконливості та обґрунтованості, не подано достатніх доказів на підтвердження позовних вимог і необхідності застосування до відповідачів зазначених вище крайніх заходів випливу на батьків, натомість доводи позивача спростовуються поясненнями відповідачів [PERSON] та [PERSON], іншими матеріалами справи, а отже в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed