Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі-Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 19.11.2012 року, посилаючись на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На обґрунтування позову вказано, що позивач надав кредит згідно з умовами договору, а відповідач не виконала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 30.09.2016 року заборгувала Банку 12517,77 грн. Також позивач просив стягнути понесені судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача Сафір Ф.О. подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 39). Відповідач до суду не з'явилася, подала письмову заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність та заявила про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність законних підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Відповідно до заяви [PERSON] виявила бажання отримати кредитну картку, зобов'язувався виконувати вимоги правил надання банківських послуг та підтвердила свою згоду про те, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.7-8). Відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором і станом на 30.09.2016 року його заборгованість перед Банком становить 12517,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 282,10 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 8163,40 грн.; заборгованість за пенею та комісією- 3000,00 грн.; заборгованість по штрафам відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (фіксована частина) та 572,27 грн.(процентна складова) (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту і позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов'язанням. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved