Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Начальник квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси. звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні приміщенням кімнати № 32, площею 48 кв.м. в будинку [ADDRESS] , вказуючи на те, що КЕВ м. Одеси веде облік казармено-житлового фонду, в порядку, визначеному Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України. Будівлі військового містечка № [NUMBER] , розташовані на [ADDRESS] є військовим майном, яке знаходилось в експлуатації військової частини [NUMBER] , а на теперішній час за актом прийому-передачі передано на баланс та в експлуатацію до КЕВ м. Одеси. Будівля [ADDRESS] є військовим майном та не має статусу житлового будинку, а має статус - адміністративна будівля - «комплексна будівля-клуб». З метою підтримання бойової готовності, за умови відсутності вільного житлового фонду, на період проходження військової служби військовослужбовцям, потребуючим поліпшення житлових умов, було дозволено тимчасово розміститись в даній будівлі. Відповідач [PERSON] під час проходження військової служби в Одеському гарнізоні (військова частина [NUMBER] ) був розміщений разом із членами сім`ї для тимчасового проживання в приміщенні будівлі «штаб» військового містечка [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] займають приміщення № 32 площею 48 кв.м. в адміністративній будівлі «клуб» № 35. При проведенні інвентаризації фондів в/м 186, комісією виявлено, що [PERSON] звільнено з військової служби в Збройних Силах України. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не є а ні військовослужбовцями, а ні працівниками Збройних Силах України, не знаходяться на обліку військовослужбовців та членів їх сімей Одеського гарнізону, потребуючих поліпшення житлових умов. Таким чином, відсутні будь-які правові підстави для подальшого зайняття Відповідачами приміщення - к. 32 (площею 48 кв. м.) в будинку [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення на позов. З`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Збройні Сили України - це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і неподільності. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснюється Міністерством оборони України, яке відповідно ст. 3 Закону України «Про збройні Сили України» є центральним органом виконавчої влади і військового управління. Відповідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює управління військовим майном. Згідно ст. ст. 3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» майно, з моменту надходження до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною, набуває статусу військового майна та обліковується у органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» майно, закріплене за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю та належить їм на праві оперативного управління. Особливості правового режиму майна Збройних Сил України визначаються відповідним законом. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси веде облік казармено-житлового фонду, в порядку, визначеному Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, наказом Міністерства Оборони України від 03.07.2013 № 448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» та Положенням про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, а також здійснює контроль за використанням жилого фонду Міністерства оборони України в порядку ст. 29, 30 ЖК України. Будівлі військового містечка № [NUMBER] , розташовані на [ADDRESS] є військовим майном, яке знаходилось в експлуатації військової частини [NUMBER] , а на теперішній час згідно вимог чинного законодавства України за актом прийому-передачі передано на баланс та в експлуатацію до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси. Будівля № 35 військового містечка 186 в м. Одесі є військовим майном, не має статусу житлового будинку, а має статус - адміністративна будівля - «комплексна будівля-клуб». Судом встановлено, що [PERSON] під час проходження військової служби в Одеському гарнізоні (військова частина [NUMBER] ) був розміщений разом із членами сім`ї для тимчасового проживання в приміщенні будівлі «штаб» військового містечка [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] займають приміщення № 32 площею 48 кв.м. в адміністративній будівлі «клуб» № 35. При проведенні інвентаризації фондів в/м 186, комісією виявлено, що [PERSON] звільнено з військової служби у Збройних Силах України. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не є а ні військовослужбовцями, а ні працівниками Збройних Сил України, не знаходяться на обліку військовослужбовців та членів їх сімей Одеського гарнізону, потребуючих поліпшення житлових умов. Таким чином, відсутні будь-які правові підстави для подальшого зайняття Відповідачами приміщення - к. З2 (площею 48 кв. м.) буд. 35 військового містечка 186. Оскільки приміщення площею 48 кв.м., яке займають відповідачі у адміністративній будівлі № 35 військового містечка 186 не відноситься до житлових приміщень та не призначена для постійного проживання, у відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України РСР»: «При розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства». Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту ст. 396 ЦК України вбачається, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Незважаючи на попередження Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про звільнення приміщення, Відповідачами до теперішнього часу не виконані вимоги діючого законодавства щодо звільнення незаконно зайнятого приміщення фонду Міністерства Оборони України, чим створюють перешкоди в користуванні майном, оскільки Міністерство оборони України в особі КЕВ м. Одеси не може використовувати, експлуатувати будівлю у якій планується реконструкція під житловий будинок для військовослужбовців. Слід зазначити, що державна програма повернення фондів гарнізонів особами, які їх безпідставно утримують здійснюється на підставі окремого доручення Міністра оборони України, доведеного розпорядженням начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління. Також, між Міністерством Оборони України та ТОВ «УВГП-Система» був укладений договір № 227/УПБ-70Д від 17.11.04р. про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей на земельній ділянці, орієнтовною площею 2,5 га, яка розташована на території військового містечка № [NUMBER] у [ADDRESS] . Окремим дорученням Міністра оборони України № 13634/з від 10.11.14р. постановлено вжити невідкладних заходів щодо виселення мешканців, які безпідставно займають будівлі, що підпадають під пляму забудови відповідно до вищезазначеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved