Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулося [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 79238,59 грн. В обгрунтування позову ПАТ «Укргазбанк» посилалося на те, що 19 червня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53412264955В від 19.06.2012 року відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 100000 грн. строком з 19.06.2012 року по 19.06.2017 року, а [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 25,0% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Банк взяті на себе зобов'язання виконав, а [PERSON] не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим на його адресу було направлено лист-вимогу з вимогою дострокового погашення за № 6968/1-2.67 від 25 вересня 2014 року. Станом на 08 вересня 2014 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором складає: 75901,59 грн. - сума заборгованості за кредитом (з яких - 5065,23 грн. заборгованість за простроченим кредитом); 1029 грн. - заборгованість за відсотками; 2307,54 грн. - пеня; а всього 79238,42 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 75901 грн., в іншій частині позову просив відмовити, взявши до уваги що ним до серпня 2014 року включно належним чином виконувалися зобов'язання перед банком, однак у зв'язку зі складним становищем, що сталося в його сімї - смерть батька дружини, відсутність роботи, низькі заробітки у зв'язку із погіршенням становища в країні, тому як частина партнерів знаходиться в АРКрим, просив відмовити в задоволенні позову щодо стягнення з нього відсотків та пені. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового розгляду справи за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 19 червня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53412264955В від 19.06.2012 року відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 100000 грн. строком з 19 червня 2012 року по 19 червня 2017 року, а [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 25,0% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами (а.с. 5-14). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані його зобов'язання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти в розмірі 10000 грн., що не заперечується сторонами у справі; однак у зв'язку з тяжкими сімейними та матеріальними обставинами, що підтверджуються наданими відповідачем копією свідоцтва про смерть його тестя, довідкою про отриману заробітну плату, [PERSON] не зміг в повному обсязі та своєчасно сплачувати усі належні платежі, у зв'язку з чим станом на 08 вересня 2014 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором склала: 75901,59 грн. - сума заборгованості за кредитом (з яких - 5065,23 грн. заборгованість за простроченим кредитом); 1029 грн. - заборгованість за відсотками; 2307,54 грн. - пеня; а всього 79238,42 грн. В той же час згідно розрахунку, наданого позивачем до 17 серпня 2014 року відповідач не мав заборгованості (а.с. 16-17). Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів позивальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 % від своєчасно не сплаченої суми за кожен день прострочення, яка, згідно розрахунку складає 2307,54 грн. Суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з наданих відповідачем документів - батько його дружини відповідача [PERSON] помер [INFO] року; щомісячний розмір заробітної плати відповідача з липня по вересень 2014 року складав 1520 грн., а з жовтня 2014 року по березень 2015 року - 1710 грн. В той же час розмір заборгованості по відсотках за користування кредитом, згідно розрахунку позивача склав 1029,29 грн., а розмір пені - 2307,54 грн., а тому розмір пені повинен бути зменшений до 50 грн. Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №R53412264955В від 19.06.2012 року підлягає задоволенню частково: Стягненню підлягають: сума заборгованості за кредитом в розмірі 75901,59 грн.; сума заборгованості по відсотках в розмірі 1029 грн.; сума пені в розмірі 50 грн. В іншій частині позовних вимог позивача необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 769,91 гривень в розмірі задоволених вимог (а.с. 4). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial