Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

ПАТ «Альфа Банк» в особі представника звернулось до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 19292 (девятнадцять тисяч двісті девяносто дві) гривні 33 копійки та судовий збір у розмірі 1 378 (тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок. При цьому посилається на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір від 13.04.2016 року про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: відкриття карткового рахунку у валюті гривня та випуск міжнародної платіжної картки строком дії 2 роки з моменту її випуску зі встановленням ліміту відновлюваної кредитної лінії (сума Кредиту) 2769,81 грн. Проте, відповідач порушила умови повернення платежів, у результаті чого станом на 08.11.2016 року виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі (девятнадцять тисяч двісті девяносто дві) гривні 33 копійки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань про поважність причин неявки до суду не надавала. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір від 13.04.2016 року про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: відкриття карткового рахунку у валюті гривня № 26255004031080 та випуск міжнародної платіжної картки строком дії 2 роки з моменту її випуску зі встановленням ліміту відновлюваної кредитної лінії (сума Кредиту) 2769,81 грн. Проте, відповідач порушила умови повернення платежів, у результаті чого станом на 08.11.2016 року виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 19292,33 грн., згідно розрахунку, з яких: тіло кредиту 10269,93 грн.; прострочка по тілу 7060,61 грн.; відсотки за кредитом 231 грн; неустойка 1730,79 грн. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягають задоволенню. Крім того, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, який, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved