Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 298,93 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 25.07.2008 року між АТ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №1542/508С, на підставі якого банк надав [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 20 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 23.07.2010 року. [PERSON] уклала з позивачем договір поруки №1542 від 25.07.2008 року, згідно умов якого виступила поручителем за вказаним вище кредитним договором, і зобов'язалася солідарно відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за цим договором. Позивач зазначає, що зі своєї сторони банк виконав усі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак останній в порушення взятих на себе зобов'язань своєчасно не сплачував кредит та проценти за користування кредитом, в результаті чого станом на 19.07.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 59 298,93 грн., яка складається з наступного: - заборгованості за сумою кредиту у розмірі 17 645,78 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 24 784,29 грн.; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 16 868,86 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.07.2008 року між АТ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №1542/508С, на підставі якого банк надав [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 20 000,00 грн. (а.с. __). Зі свого боку [PERSON] зобов'язувався щомісячно вносити на рахунок банку платежі, що включають в себе погашення заборгованості за кредитом, а також сплату процентів за користування кредитом у розмірі 34 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін повернення кредиту визначено до 23.07.2010 року. [PERSON] уклала з позивачем договір поруки №1542 від 25.07.2008 року, згідно умов якого виступила поручителем [PERSON] за вказаним вище кредитним договором, і зобов'язалася солідарно відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за цим договором, включаючи погашення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату пені (п.п. 1.1, 2.1 договору поруки (а.с.__)). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, в результаті чого станом на 19.07.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 59 298,93 грн., яка складається з наступного: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 17 645,78 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 24 784,29 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту і процентів у розмірі 16 868,86 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем (а.с. __). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, укладаючи договір поруки, [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за вказаним кредитним договором і зобов'язалася солідарно відповідати перед банком за належне виконання останнім своїх зобов'язань за цим договором, включаючи погашення суми кредиту, сплату відсотків за користування кредитом, сплату пені. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача повинна бути стягнута солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 298,93 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволених судом вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно витрати зі сплати судового збору у розмірі 592,99 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved