Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» 24.12.2016 року звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який мотивує тим, що 24.05.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання особистого кредиту №490953898, відповідно до умов якого позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 14583,48грн., у строк з 24.05.2016 року. Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, у строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 14583,48 грн. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.12.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 14583,48 грн., за відсотками -3132,64 грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 18916,12 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 14583,48 грн.; заборгованість по відсотках - 3132,64 грн.; штраф - 1200,00 грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач суду не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання особистого кредиту №490953898, відповідно до умов якого позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 14583,48грн., у строк з 24.05.2016 року. Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязувався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, у строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі 14583,48грн. Проте, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в звязку з чим не виконує зобовязання належним чином і, згідно наданого позивачем і перевіреного судом, розрахунку представника позивача, станом на 09.12.2016року, прострочена заборгованість [PERSON] за кредитним договором в загальній сумі становила 18916,12 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 14583,48 грн.; по відсотках - 3132,64 грн.; штраф - 1200,00 грн. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 18916,12гривень. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Outcome: approved