Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником нерухомості, згідно з Договору дарування від 14.04.1972 року реєстр №981 житлового приміщення яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою зареєстровані родичі Позивача [PERSON] [INFO] ,, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] [PERSON] є онуком Позивача та фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2012 року по теперешній час, де на даний момент проживає Відповідач Позивачу невідомо. Останнім місцем перебування Відповідача було місто Харків, однак, через те, що Відповідач не підтримує родинні зв`язки дізнатись більш точну адресу проживання Відповідача не вбачається можливим. Позивач звернувся до Управляння адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області з заявою щодо зняття з реєстрації місця проживання Відповідача. Відповіддю на таке звернення Позивачу було повідомлено, що через неможливість Відповідача власноручно або через представника подати заяву до Управління адміністративних послуг, зняття з реєстрації місця проживання особи можливо за рішенням суду. Добровільно вирішити питання зняття з реєстрації Відповідача неможливо через його відсутність. Тому вирішення питання про втрату права Відповідачем на користування житлом можливо лише в судовому порядку. В даний час, Відповідач в квартирі за місцем реєстрації [ADDRESS] . не проживає, участі в утриманні житла не бере, фактичне місце проживання (знаходження) невідоме. При цьому Позивач змушений щомісяця сплачувати за власні кошти додаткові нарахування за Відповідача. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON] [INFO] , такою особою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 18.05.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2828/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 26.07.2021 року позивач надав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач не проживає за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутньою особою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував, наслідки винесення заочного рішення йому роз`яснені та зрозумілі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справ. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором дарування від 14.04.1972 р., посвідченого державноим нотаріусом 2-ї Лисичанської державної нотаріальної контори Кирейцевою А.Т. за реєстром №981 [PERSON] подарувала синові [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно з реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 21.06.1972 року будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування від 14.04.1972 р.за реєстром №981. Згідно з довідкою №42 від 16.04.2021 року, наданою Упралінням адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Лугаської області за адресою м. Лисичанськ, вул. Кубанська, буд. 62 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою від 15.04.2021 року, виданою керівником вуличного комітету [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] у тому, що його онук [PERSON] , 1996 р.н. зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає з 2012 року. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2012 року відповідно, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0.2100187398.1 від 22.04.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved