Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 26.12.2012 року між ПАТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено кредитний договір №2012-02-73, згідно з яким [PERSON] надано кредит у розмірі 69600,00 грн. зі строком погашення на протязі 84 місяців та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17,5 % річних. Відповідач не виконує зобовязання за договором з 31.07.2014 року. Заборгованість за кредитом станом на 16.12.2016 року складає 51106,70 грн., яку позивач просив стягнути з [PERSON] У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. За кредитним договором №2012-02-73від 26.12.2012 року ПАТ «Ощадбанк» надало [PERSON] кредит у сумі 69600,00 грн. зі строком погашення не пізніше 25.12.2019 року та зі сплатою 17,5 % річних (а.с. 22-25). Згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед банком станом на 26.12.2016 року становить 51106,70 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 35486,42 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 12932,11 грн., інфляційних втрат 2273,09 грн., 3% річних від простроченої суми грошового зобовязання 415,08 грн. (а.с. 6, 7-21). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК України поширюються і на відносини за кредитним договором (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що за встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved