Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], є абонентами обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго в місті Словянськ та користуються послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачують вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право Позивача на отримання оплати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. Таким чином у Відповідачів виникло зобовязання сплатити гроші за спожиту послугу, а Позивача право вимагати від Відповідачів виконання обовязку щодо оплати наданих послуг. Заборгованість станом на 01 серпня 2015 року складає 7549,16 грн. З 01 травня 2010 року по 01 серпня 2015 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідачів склала 7549,16 грн. Протягом періоду, під час якого утворилася заборгованість Відповідачі проживали за вказаною адресою. Про те, що з 01 травня 2010 року по 01 серпня 2015 року сума заборгованості склала 7549,16 грн. відомо з виписки особового рахунку, на підставі якого Відповідачам надавалися послуги з опалення. Між позивачем і Відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки Позивач фактично надавав Відповідачам послуги з теплопостачання, а Відповідачі використовували дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовилися від неї. Багатоквартирний будинок де мешкають Відповідачі, приєднаний до централізованої мережі з теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги Позивачем від Відповідачів не надходило. Відповідачі несвоєчасно оплачують спожиті комунальні послуги, оскільки згідно ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення… «№ 630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Вищий спеціалізований суд України своїм листом від 13 квітня 2014 року (п.8), аналізуючи ст. 625 ЦК України вказує, що наслідки простроченого грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних расходів кредитора від зменшення грошових коштів, які підлягають до сплати кредитору. Таким чином Боржникам нараховані індекс інфляції у сумі 4169,46 грн., 3% річних 663,33 грн. Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100. Отже загальний розмір заборгованості складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3% річних = 12381,95 грн. Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь суму основного боргу в розмірі 7549,16 грн., втрати від інфляційних процесів у розмірі 4169,46 грн. та три відсотки річних, що складають 663,33 грн. Також, просять стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. До судового засідання представник позивача [PERSON] комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» [PERSON], яка діє на підставі довіреності № юр/2472 від 30 грудня 2014 року (а.с.11), не зявилася. Надала до суду Заяву в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги, викладені у заяві, підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.20). Відповідач [PERSON], повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи до судового засідання не зявилася. 16 вересня 2015 року надала до суду Заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 22) Відповідач [PERSON], до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого йому законом права на участь у судовому засіданні (а.с.19). Відповідач [PERSON], до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого йому законом права на участь у судовому засіданні (а.с.19). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], мешкають за адресою: [ADDRESS], мають особовий рахунок № 01430 та є абонентами [PERSON] комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа». Між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з опалення, а відповідачі користувалися даними послуги для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 п. 18 Постанови КМУ Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення… №630 від 21 липня 2005р. розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 20, 22 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а виробник вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати за надані послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени родини наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобовязанням за надані комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують права та обовязки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачі ними користуються. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У порушення ст.ст. 67,68 ЖК України [PERSON], [PERSON], [PERSON], не здійснюють оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення та мають заборгованість у розмірі 7549,16 грн. за період з 01 травня 2010 року по 01 серпня 2015 року. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню та на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 7549,16 грн. Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином Боржнику нараховані індекс інфляції у сумі 4169,46 грн., 3% річних 663,33 грн. Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100. Отже загальний розмір заборгованості складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3% річних = 12381,95 грн. [PERSON], [PERSON], [PERSON], надавались послуги з опалення, які не в повному обємі вносили плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочили виконання грошового зобов'язання, внаслідок чого за особовим рахунком № 01430 утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідачів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01 травня 2010 року по 01 серпня 2015 року. Отже,у звязку з не виконанням обовязків щодо сплати спожитих послуг, боржникам нараховані за період з 01 травня 2010 року по 01 серпня 2015 року, індекс інфляції у сумі 4169,46 грн., та 3% річних у сумі 663,33 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 січня 2014 року № 80-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у 243 грн. 60 коп. (а.с.2-3). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з опалення. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON] комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 243 грн. 60 коп. З огляду на те, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду в розмірі 243,60 грн. (а.с.2-3), а саме 81,20 грн. окремо з кожного відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved