Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 10 січня 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 19 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», було укладено кредитний договір № 11299728000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 11 675 грн., зі сплатою 14,50 % річних, строком з 19 лютого 2008 року до 18 лютого 2015 року, а відповідач зобов'язалася отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступає право вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитними договорами. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 20 листопада 2013 року складає 25 414 грн. 41 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 25 414 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості кредитом у розмірі 7 530 грн. 19 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 17 884 грн. 22 коп., а також судовий збір у розмірі 254 грн. 14 коп., задовольнивши позов. Позивач, повідомлений про дату та місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому чинним законодавством України. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11299728000, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11 675 грн., строком до 18 лютого 2015 року, зі сплатою 14,50 % річних (а.с. 5-15). 20 лютого 2009 року між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 (а.с. 16). 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця та з урахуванням інших зобов'язань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобов'язання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття (а.с. 23-25). ПАТ «Дельта Банк» на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу № 31.4-08/2968/13 від 27 березня 2013 року з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 20-22). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 20 листопада 2013 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 25 414 грн. 41 коп. (а.с. 19). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі п. 6.1.2 кредитного договору банк має право визнати термін повернення траншу таким, що настав згідно з п. 1.4 договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми наданого траншу та повної сплати плати за користування траншем, змінивши при цьому терміни повернення траншу та плати за користування траншем в сторону зменшення. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 414 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7 530 грн. 19 коп., суми заборгованості за відсотками у розмірі 17 884 грн. 22 коп. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 254 грн. 14 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банку», складає 25 668 грн. 55 коп. (25 414 грн. 41 коп. + 254 грн. 14 коп. = 25 668 грн. 55 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved