Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за невиконання обовязків у вихованні своєї дитини, а також просять стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 14 червня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу дитина залишилась без батьківського піклування. Батько дитини - [PERSON] створив нову сімю. З донькою відповідач не спілкується, свідомо відмовляється від утримання і виховання, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] проживає з співмешканцем, окремо від дитини. Умови для проживання дитини в помешканні матері відсутні. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обовязків та зловживає спиртними напоями. Крім того, відповідачка згодна на позбавлення її батьківських прав. Неповнолітня [PERSON] проживає з бабусею [PERSON], яка виявила бажання бути піклувальником неповнолітньої онуки. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню доньки, тому орган опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації звернувся до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності № 01-58/211 від 27 січня 2015 року, виданої Великобурлуцькою районною державною адміністрацією, позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позбавити батьківських прав відповідачів, а також стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 18 листопада 2015 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Вважала даний позов обґрунтованим і його задоволення буде відповідати інтересам дитини. Прокурор Караченцев Д.Ю. також просив позов задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON], а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісячно і це буде відповідати вимогам закону. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, пояснивши при цьому, що дійсно спільне життя відповідачів, як подружжя, не склалось, вони проживають окремо. Дитина постійно проживає разом зі своєю бабусею, яка опікується дитиною, забезпечує дитину всіх необхідним. В свою чергу відповідач визнає, що не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям, має іншу сімю. Також суду пояснив, що з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно за рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15.03.2001 року. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, а саме: в частині позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] визнала повністю, однак заперечувала проти стягнення аліментів у зазначеному позивачем розмірі, згодна сплачувати аліменти, але в меншому розмір, вказуючи на маленький розмір заробітної плати. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги, пояснивши, що неповнолітня [PERSON] проживає з нею з перших днів народження. Вихованням та утриманням дитини вона займається самостійно. Батько неповнолітньої [PERSON] з нею не спілкується, має іншу сімю. Мати з дитиною також не проживає більше 10 років. Мати проживає із співмешканцем. Відповідачі цілком самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання, виховання та навчання своєї неповнолітньої дитини, не беруть участі у фізичному, моральному, духовному розвитку доньки. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин. Згідно з ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Ухилення є умисною бездіяльністю щодо виконання батьками своїх обовязків щодо дітей. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 160657, виданого Великобурлуцьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківській області, матірю [PERSON], яка народилась 09 січня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 05 (а.с.12), є [PERSON], батьком [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 14 червня 2005 року, актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №982497 (а.с.13). З характеристики наданої, Великобурлуцької загальноосвітньою школи І ІІІ ступенів Великобурлуцької районної ради Харківської області вбачається, що [PERSON] навчалася у Великобурлуцькій [PERSON] ступенів Великобурлуцького району Харківської області з 1 по 8 клас. Вихованням та утримання дитини опікується бабуся [PERSON], яка постійно спілкувалася з вчителями з питань виховання та навчанням дівчинки. Дитина регулярно відвідувала школу, забезпечена одягом та шкільним приладдям (а.с.38-39). На даний час [PERSON] навчаться у Великобурлуцькому ліцею Великобурлуцької РДА (а.с.24). З довідок, виданих виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Харківської області вбачається, що [PERSON] зареєстрований [INFO] та проживає [INFO] (а.с.15), також з довідки за № 4245 від 13.11.2015 р. вбачається, що [PERSON] фактично проживає без реєстрації по вул. Горна, буд. 13 в смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, її донька [PERSON] зареєстрована та проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ї (а.с.20). Відповідно до акту обстеження житлових умов та місця проживання [PERSON] встановлено, що відповідач проживає з дружиною та донькою, згоден на позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON] від першого шлюбу (а.с.18). Крім того, відповідно до заяви від 28 серпня 2015 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1470 [PERSON] відмовився від утримання та виховання своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та просив позбавити його батьківських прав (а.с.17) Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], неповнолітня [PERSON] з матірю не проживає, умови проживання не задовільні, відповідач згодна на позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с.21). Із матеріалів справи вбачається, що батько до дитини не навідується, мати дитини проживає окремо з іншим чоловіком, дитиною не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають. Відповідачі самоусунулись від виховання та утримання, їх не цікавить майбутнє дитини, її наміри продовжити навчання та отримати професію. Згідно висновку Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 12 листопада 2015 року, Великобурлуцька районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.06-07). Представник органу опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] в суді підтримала даний висновок, оскільки батьки ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з бабусею [PERSON] з дня народження, знаходиться повністю на її утриманні. Також встановлено, що відповідачі не приймають участі у вихованні дитини, до доньки не навідуються, не цікавляться її долею, участі у вихованні та утриманні не приймають, матеріально та морально не підтримують. Таким чином, суд вважає доведеним те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] умисно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утримання дитини, а саме: ухиляються від виконання обов'язків щодо піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя, щодо поваги до дитини. Об'єктивних причин з яких [PERSON] та [PERSON] не виконували покладені на них батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] та [PERSON] свідомо, умисно нехтують покладеними на них батьківськими обов'язками та мають бути позбавлені батьківських прав, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, саме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дитини. В частині встановлення піклування над неповнолітньою дитиною, суд вважає за необхідне також задовольнити ці вимоги, виходячи з наступного. Статтею 59 Цивільного кодексу України\~встановлено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч. 4\~ст. 60 Цивільного кодексу України\~суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як передбачено у\~ст.244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно акту обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] в сімї, яка складається з [PERSON] та її онуки [PERSON], вони мають теплі, добрі стосунки. Онука проживає з бабусею з дня народження (а.с.27). [PERSON] має квартиру, яка належить їй на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі продажу від 29.06.2006 року (а.с.29-30) та отримує пенсію за віком, відповідно до довідки від 02.11.2015 року за №953, має гарний стан здоровя, що підтверджується висновком про стан здоровя від 28.09.2015 року (а.с.36), до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не по погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.35). Дослідженими судом доказами встановлено, що [PERSON], яка являються дитині бабою, виявили намір та відповідно до п.3 ст.60 ЦК України, має бажання встановити піклування над онукою. Так, за вказаним поданням Великобурлуцької РДА було вирішено за доцільне призначити піклувальником над неповнолітньою [PERSON], [INFO] [PERSON] (а.с.08-09). Також встановлено, що піклування над неповнолітньою [PERSON] саме бабою буде лише на користь та в інтересах її онуки. Вимоги позивача в частині стягнення аліментів з [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини її заробітку щомісячно. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідачі зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, за рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 березня 2001 року з [PERSON] вже стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.16). На даний час заявлені вимоги, про стягнення аліментів на утримання дитини з матері. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] Відповідач, як матір, зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] на даний час є працездатною людиною. Дитина, зважаючи на її вік, є неповнолітньою особою, має незадовільне матеріальне становище, знаходиться на утриманні рідної бабусі, яка є пенсіонером. При винесенні рішення суд враховує обставини, вказані в ст.182 СК України і визначає їх розмір, відповідно до вимог ст.183 СК України. Суд вважає, що визначення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. В іншому випадку будуть порушені права відповідача, оскільки [PERSON] отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути 487 грн. 20 коп., з [PERSON] (487 грн. 20 коп. + 487 грн. 20 коп.) = 974 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави, оскільки по справі до даної особи були заявлені дві вимоги. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial