Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Орган опіки і піклування Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою 09.07.2014 року, уточнивши позовні вимоги, просив суд: - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду на користь державного дитячого закладу, куди будуть влаштовані діти. Позов, на задоволенні якого в судовому засіданні наполягала представник позивача - Костирьова Л.М. обґрунтований тим, що 26.12.2013 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області задоволено рішення за позовом Органу опіки та піклування виконкому Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, яке набрало чинності 09.01.2014 року та діти службою у справах дітей Криворізької райдержадміністрації були влаштовані до державних закладів. На цей час діти перебувають у дитячому будинку сімейного типу [PERSON]. З часу відібрання дітей мати дітей [PERSON] жодного разу не відвідала своїх малолітніх дітей, не цікавилася як вони живуть в державних закладах, як себе почуваються. Крім того, [PERSON] останнім часом не з'являється за місцем реєстрації, на території сільської ради не проживає і не перебуває. На телефонні дзвінки відповідає її новий співмешканець, який нецензурно висловлюючись, повідомив, що діти [PERSON] зовсім не потрібні та просив більше останню з приводу питання про повернення дітей не турбувати. Оскільки [PERSON] за місцем реєстрації не з'являється та не проживає на території сільської ради, орган опіки та піклування не в змозі провести обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], встановити чи довела вона до ладу будинок для проживання та повернення дітей та скласти відповідний акт. Таким чином, вважають, що [PERSON] не прагне повернути своїх чотирьох малолітніх дітей, самоусунулася від виконання обов'язків по їх вихованню навчанню, утриманню. Тому представник позивача - ради опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області - Костирьова Л.М. в судовому засіданні просила уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання за адресою: [ADDRESS], неодноразово були направлені судові повістки про виклик до суду, однак поштові конверти повернулися до суду з зазначенням «за закінченням строку зберігання» (а.с. 21,51, 55, 67, 73). А отже відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Прокурор, в ході судового засідання, уточнені вимоги позивача підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 56). Представник третьої особи: КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей № 1» Криворізької міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлені належними чином (а.с.78). Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 74,77). Вислухавши представника позивача, думку прокурора, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджуються Свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 04.04.2005 року, серії [NUMBER] від 06.08.2009 року, серії [NUMBER] від 15.07.2011 року та серії[NUMBER] від 25.09.2013 року, відповідно, (а.с. 6,4,5,7 ). Як вбачається з копії актового запису про народження № 39 від 27 січня 2005 року та Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, народження [PERSON] зареєстровано Дзержинським відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про батька дитини в актовому записі про народження малолітнього [PERSON]. внесені на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства від 27.01.2005 року (а.с. 34,36), шлюб між батьками розірвано. Як вбачається з копій актових записів про народження № 12 від 25 вересня 2013 року, № 14 від 15 липня 2011 року, № 15 від 06 серпня 2009 року та Повних витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження, відповідно, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстрованих виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, відомості про батька дітей в відповідних актових записів про народження малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. внесені на підставі частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с. 48-50, 45-47, 42-44) Батько малолітнього [PERSON], [INFO] [PERSON] рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 59-61). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2013 року відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], та передано органу опіки та піклування Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області для подальшого влаштування. (а.с. 12-15). Після набрання чинності зазначеним рішенням - 09.01.2014 року, малолітні діти службою у справах дітей Криворізької райдержадміністрації були влаштовані до державних закладів. Як встановлено в судовому засіданні малолітні: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на обліку в службі у справах дітей Криворізької райдержадміністрації та влаштовані до дитячого будинку сімейного типу [PERSON], в м. Марганець Дніпропетровської області де знаходяться по теперішній час. Щодо малолітнього [PERSON], [INFO] він перебував на обліку в службі у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради та тимчасово влаштований до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» м. Кривого Рогу, де перебував з 30.10.2013 року по 16.09.2014 року, після чого 16.09.2014 року також був влаштований до дитячого будинку сімейного типу [PERSON], що підтверджується повідомлення Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації № 673 від 27.08.2014 року (а.с. 29), довідкою КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Криворізької міської ради № 19 від 26.02.2015 року (а.с. 78), Рішенням № 322 від 10.09.2014 року Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON].[INFO] року народження» (а.с. 75). Те що, в теперішній час діти перебувають у дитячому будинку сімейного типу [PERSON], підтверджується також заявою матері -вихователя ДБСБ -[PERSON], [PERSON] (а.с. 77). Згідно довідки Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з чотирма малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Однак за вказаною вище адресою відповідач не проживає, місце її знаходження невідоме, у зв'язку з чим орган опіки та піклування не в змозі провести обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], встановити чи довела вона до ладу будинок для проживання та повернення дітей, який на час відібрання у неї дітей був у стані не придатному для проживання в ньому дітей, що було встановлено при вирішенні питання про відібрання у неї дітей та зазначено у рішенні Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2013 року (а.с. 12-15), що також підтвердила в судовому засіданні представник позивача і ці доводи нічим не спростовані. Також, в судовому засіданні було встановлено, що після відібрання у [PERSON] чотирьох малолітніх дітей та влаштування їх до держаних закладів, мати жодного разу не відвідала дітей не цікавилася тим як вони живуть та почувають себе, про що зазначив позивач в позовній заяві та підтвердила представник позивача в судовому засіданні. Згідно висновку ради опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради № 13 від 07.07.2014 року опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який полягає в тому, що після відібрання дітей на шлях виправлення [PERSON] не встала, відношення до дітей не змінила, за час перебування дітей у державних закладах, мати їх жодного разу не відвідала, їх долею, станом здоров'я не цікавиться, навіть не намагалася повернути дітей, будинок для проживання в ньому дітей до належного стану не привела, таким чином самоусунулася від виконання свої батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню дітей, тому суд вважає за необхідне, в інтересах дітей, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати своїх малолітніх дітей, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої будуть влаштовані діти.

Outcome: approved