Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 14.12.2006 року Кредитного договору № ZZZ537950 відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 45\~000 доларів США на умовах сплати 11% річних строком до 13.12.2021 року. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 7322587000:01:003:0039, яка знаходиться в с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва житловий будинок 93% готовності, вул. Незалежності, 92, с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області. Зобов`язання за кредитним договором також забезпечено порукою, поручителем є [PERSON] Відповідач [PERSON] порушив зобов`язання за кредитним договором і загальна сума заборгованості станом на 23.12.2014 року становить 71\~950,02 доларів США, в тому числі: по тілу кредиту 42\~381,56 доларів США, по несплаченим відсоткам 22\~168,19 доларів США, та пеня 7\~400,27 доларів США, які просив стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача подав письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у його відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, що є підставою для заочного розгляду справи за згодою представника позивача. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав письмову заяву про відсутність доказів на спростування вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] 14.12.2006р. укладений Кредитний договір № ZZZ537950 відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 45\~000 доларів США на умовах сплати 11% річних строком до 13.12.2021р. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 7322587000:01:003:0039, яка знаходиться в с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва житловий будинок 93% готовності, вул. Незалежності, 92, с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області. Зобов`язання за кредитним договором також забезпечено порукою, поручителем згідно договору поруки від 14.12.2006 року є [PERSON] Відповідач [PERSON] порушив зобов`язання за кредитним договором і загальна сума заборгованості станом на 23.12.2014 року становить 71\~950,02 доларів США, в тому числі: по тілу кредиту 42\~381,56 доларів США, по несплаченим відсоткам 22\~168,19 доларів США, та пеня 7\~400,27 доларів США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно п.5.1 Кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного в п. 3.3.3 Кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, у визначений договором строк. Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення умов, передбачених п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 Кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної п.1.1 Кредитного договору. Згідно ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4\~ЦПК). Враховуючи наведене, вимоги позивача являються обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 546, 549, 553-559, 599, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved