Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

ПАТ «Будівельна компанія «Домобудівник» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за неналежне виконання грошового зобов'язання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, 25.12.2012 року між ПАТ «Будівельна компанія «Домобудівник» та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу квартири. Згідно умов договору позивач передав у власність відповідачу квартиру [ADDRESS], а відповідач зобов'язувався прийняти її та сплати кошти. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язувалась сплати 245700 грн. в строк до 30.08.2016 року шляхом здійснення щомісячних платежів по 3000 грн. З квітня 2014 року [PERSON] допустила порушення умов договору і станом на 01.09.2016 рік прострочена заборгованість перед позивачем становила 75214 грн. , яка була погашена в грудні 2016 року. Таким чином відповідач в період з квітня 2014 року по грудень 2016 року допустив порушення умов договору та прострочив здійснення щомісячних платежів, а отже позивач зазнав матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та неможливості користування утримуваними відповідачем грошовими коштами, належними до сплати позивачу. Посилаючись на ст.. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 30793 грн. 93 коп. інфляційних втрат та 4279 грн. 14 коп. три проценти річних. В судовому засіданні представник позивача позов визнав та просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково вказав, що на даний час триває процедура ліквідації підприємства позивача, яка діє до березня 2018 року. Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на письмові заперечення та вказала на необхідність застосування строків позовної давності, які необхідно обраховувати з 25.12.2012 року , а саме з моменту реєстрації права власності відповідача на квартиру. Також вказала, що порушення здійснення щомісячних платежів здійснено нею з вини позивача, який затримував виплату їй заробітної плати. Подала заяву про розстрочення виконання рішення на вісімнадцять місяців, посилаючись на скрутне матеріальне положення відповідача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 25.12.2012 року між ПАТ «Будівельна компанія «Домобудівник» (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири за адрес осою [ADDRESS].(а.с. 9-10) Відповідно до п. 2.1. договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинявся за 245700 грн. Станом на 25.12.2012. покупцем сплачено 113700 грн. Суму 132000 грн. покупець зобов'язувався сплатити до 30.08.2016 року шляхом здійснення щомісячних внесків в розмірі 3000 грн. З довідки про проведення розрахунків [PERSON] з ПАТ «БК «Домобудівник» (а.с. 11) та з розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] з квітня 2014 року по грудень 2016 року допущено прострочення сплати платежів. Остаточно сплату заборгованості по договору [PERSON] здійснено 26.12.2016 року. Згідно розрахунку (а.с.8) за період з квітня 2014 року по грудень 2016 рік розмір інфляційних втрат становить 30793 грн. 93 коп., трьох процентів річних 4279 грн. 14 коп. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорений та доказів на його спросування не надавалось. Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та реалізація якого жодним чином не залежить застосування інших видів цивільно - правової відповідальності, передбачених законом за порушення зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем були порушені договірні зобов»язання, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню та підлягають стягненню інфляційні втрат в розмірі 30793 грн. 93 коп. та три проценти річних в розмірі 4279 грн. 14 коп., а всього 35073 грн. 07 коп. за період з квітня 2014 року по грудень 2016 рік. Строки позовної давності позивачем не порушені оскільки звернення до суду відбулось в межах цих строків. Посилання представника позивача і обрахування початку перебігу строку позовної давності з 25.12.2012 року є необґрунтованим. За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 1600 грн. Одночасно, суд,

Outcome: approved