Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Торчинської селищної ради в інтересах малолітнього [PERSON] , звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . За заявою матері від 28.09.2019, 02.10.2018 малолітній поступив у КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушеннями психіки», де знаходиться по даний час. За період перебування дитини у закладі матір дитини, [PERSON] , свого сина відвідувала 04.10.2019, 19.06.2019, 17.06.2019, 26.08.2019, 16.10.2019. Відвідування тривали не довше десяти хвилин, гостинців дитині мати не приносила, на руки дитину не брала. З жовтня 2019 року [PERSON] жодного разу дитину не відвідувала, не цікавилась його станом здоров`я, не виявляла щодо сина батьківської турботи та піклування. Окрім того, наголошено на тому, що мати не створила умов для проживання малолітнього сина, не зібрала відповідних документів. При розмові з працівниками органу опіки та піклування мати уникає відповіді на питання подальшої участі у вихованні малолітнього сина, з її боку відсутні будь-які емоції щодо дитини. Будь-які спроби повернути малолітнього сина з будинку дитини зі сторони матері відсутні. Враховуючи наведене, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 02.04.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк від відповідача відзив на позовну заяву до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. 03.06.2021 судом ухвалено підготовче провадження у справі завершити та призначити справу до судового розгляду. Допитана в судовому засіданні 16.08.2021 свідок [PERSON] пояснила, що є рідною бабою чоловіка [PERSON] - [PERSON] , - та проживає разом із подружжям. Вказала, що відповідач є матір`ю двох дітей, однак проживає вона лише знаймолодшою дитиною - сином [PERSON] , [INFO] . Наголосила на тому, що невістка допомагає їй по господарству, однак були випадки, коли остання залишала на тривалий термін своє місце проживання та дитину. Представник позивача Христін Р.В. в судовому засіданні позов підтримала, оскільки вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що не відвідувала старшого сина у зв`язку із тим, що мала на догляді грудну дитину та у зв`язку із карантином. До жовтня 2019 року дитину відвідувала, але зустрічі були недовготривалими. Переконувала, що буде відвідувати сина в подальшому. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Також встановлено, що відомості про батька дитини внесені до Книги реєстрації народжень за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до копії рішення комісії з питань захисту прав дитини Горохівської державної адміністрації №13/1 від 27.09.2018, 26.09.2018 мати дитини [PERSON] самовільно залишила Горохівську ЦРЛ, в якій перебувала разом із дитиною, після чого працівники служби у справах дітей спільно з інспектором ювенальної превенції Горохівського ГУНП в телефонному режимі зв`язалися з [PERSON] та переконали повернутися до дитини (а.с.33). За заявою матері від 28.09.2018 (а.с.24а) у зв`язку зі складними життєвими обставинами та відсутністю документів, малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано 02.10.2018 до Волинського обласного будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки (а.с.23) Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 01.02.2019, [PERSON] , [INFO] , має ураження головного мозку неутопічної етіології, вроджену ваду серця та вроджену лівобічну кривошию (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 04.02.2019. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.14). Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] проживає у житловому приміщенні (будинку) осіб за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З копії акту обстеження умов проживання від 10.03.2021 встановлено, що сім`я проживає у будинку баби - [PERSON] . В будинку відсутні комунальні зручності, опалення - твердопаливне, водопостачання - на [ADDRESS] -гігієнічні умови потребують покращення. Під час обстеження встановлено, що [PERSON] не працевлаштований, утримується господарство, обробляється земля, однак будинок та кімнати потребують ремонту. [PERSON] , який знаходиться в будинку дитини, мати не цікавиться. З батьками проведено профілактичну бесіду, щодо належного виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, створення належних умов проживання. Матері рекомендовано вжити заходів щодо повернення малолітнього [PERSON] з будинку дитини, надано перелік документів, які треба зібрати (а.с. 25). З копії акту обстеження умов проживання від 22.03.2021 встановлено, що джерелом доходу сім`ї є соціальна виплата при народженні малолітнього. Батьки не покращують умов проживання, санітарно-гігієнічний стан життя. Будь-які дії щодо повернення старшого сина з будинку дитини зі сторони матері відсутні, відповідні документи не збираються. З матір`ю проведено профілактичну бесіду, наголошено на необхідності вирішення питання подальшого перебування малолітнього [PERSON] у будинку дитини (а.с.26). Згідно п.8 ч.3 копії акту оцінки потреб сім`ї [PERSON] , останні намагаються належно виконувати батьківські обов`язки по відношенню до меншого сина [PERSON] , однак щодо свого сина [PERSON] матір не намагається виконувати батьківські обов`язки (а.с.27-29). Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 22.03.2021, складні життєві обставнини сім`ї [PERSON] загострились протягом останніх шести місяців, [PERSON] та [PERSON] здатні частково забезпечувати потреби дитини (а.с.30-31). Згідно особистих письмових пояснень [PERSON] від 30.03.2021 остання вказала що проживає у шлюбі разом із [PERSON] та виховує малолітнього сина [PERSON] 2020 р.н. Додатково зазначила, що її син [PERSON] , [INFO] , перебуває в будинку дитини в м.Луцьку. Останній раз відвідувала його відвідувала в жовтні 2019 року. На даний час документів які б дозволили їй забрати сина додому вона не зібрала (а.с.35). Відповідно до довідок КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» [PERSON] свого сина, [PERSON] , відвідувала 04.10.2018, 19.06.2019, 17.08.2019, 26.08.2019, 16.10.2019, відвідування були короткі (не більше 10 хвилин), дитині гостинців не приносила, на руки не брала. З жовтня 2019 року сина жодного разу не відвідувала, не цікавилась його станом здоров`я, не виявляла до нього батьківської турботи та піклування (а.с.18-22). Згідно характеристики з місця проживання від 22.03.2021 №85, виданої Торчинською селищною радою, [PERSON] веде пасивний спосіб життя, не вміє організувати свій побут, не дбає про добробут сім`ї. будь-які спроби повернути малолітнього сина з будинку дитини зі сторони матері відсутні (а.с.16). Окрім того, відповідно до наданого Торчинською селищною радою як органом опіки та піклування висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] від 30.03.2021 вбачається, що селищною радою вважає за доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . (а.с.7-10). Разом з тим, судом не встановлено наявності у відповідача реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дитиною. З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не зверталася. Наведене дає підстави для висновку, що відповідач самоусунулась від виховання своєї малолітньої дитини та не виконує покладених на неї Законом батьківських обов`язків без поважних причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечувала її необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкувалась з нею, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення батьківських [PERSON] прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.ст. 164, 166 СК України,

Outcome: approved