Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою, про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07 червня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9019, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 92 900,00 гривень, строком на 72 місці, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 06 червня 2019 року, а також сплачувати 17,5 % річних. Відповідно до п. 3.3.4. договору, відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1\~290,28 грн. та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Разом з тим стаття 625 ЦК України стверджує: «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Банком всі зобов'язання та кредитним договором були виконані належним чином, але з боку [PERSON] наявні численні порушення кредитного договору, у звязку з чим станом на 27.12.2016 року має заборгованість у розмірі 94\~796,57 гривень, яка складається з наступного: -61\~507,43 гривень заборгованість за основним боргом; -26\~927,42 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; -5\~555,61 гривень - інфляційне збільшення заборгованості; -806,11 гривень три проценти річних від простроченої. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 94\~596,57 гривень, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: 07 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9019. Відповідно до умов договору, [PERSON] було надано кредит у сумі 92 900,00 гривень, строком на 72 місці, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 06 червня 2019 року, а також сплачувати 17,5 % річних. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 92 900,00 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки. У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором не виконав, у звязку з чим станом на 27 грудня 2016 року має заборгованість у розмірі 94\~796,57 гривень, яка складається з наступного: -61\~507,43 гривень заборгованість за основним боргом; -26\~927,42 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; -5\~555,61 гривень - інфляційне збільшення заборгованості; -806,11 гривень три проценти річних від простроченої. Згідно вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України слідує, що: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». Згідно вимог ч.1 ст. 554 ЦК України слідує, що: «Уразі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя». Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved