Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.06.2013 року відповідачем було акцептовано публічну пропозицію позивача про укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети №300-072027/13-00938-вкл-к. Відповідно до укладеної заяви-анкети відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 10000,00 грн. на строк 12 місяців. Відповідно до заяви-анкети відповідач був повідомлений про умови кредитування, а саме: розмір відсоткової ставки за користуавння кредитним ресурсами, що надаються в рамках кредитного ліміту при проведенні операції становить 0,1% річних при безготівковому розрахунку у торгово-сервісній мережі до 60 днів (пільговий період) та 60% річних після пільгового періоду та інших видів операцій. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за фактичний строк користування кредитом, виходячі з фактичної кількості днів в місяці та умовної у році (метод факт/360); розмір відсоткової ставки на несанкціонований овердрафт становить 60% річних; комісія за одержання готівки у мережі АТ «Банк «Фінанси та Кредит»-4% від суми +15грн; у мережі інших банків на території України -4% від суми +15 грн.; у мережі інших банків за межами України-4% від суми +15грн.. Погашення заборгованості по кредиту та процентах відповідач зобов'язався здійснювати щомісяця, дл 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першим розрахунком процентів, в сумі не меншій ніж мінімальний обов'язковий платіж, який становить не менше 5% від суми заборгованості, але не менше 70,00 грн. шляхом поповнення карткового рахунку. За порушення строків сплати заборгованості по кредиту та відсоткам передбачено штраф-10% від загальної суми отриманих кредитних коштів. Банк виконав звої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредитнй картку VISA Cardholder та встановленим кредитним лімітом. Відповідач скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання в частині поверення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитним коштами належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.10.2015 року утворилась заборгованість у загальній сумі 23817,43 грн., з яких: 9000,00грн.- заборгованість за кредитним договором; 56,66 грн.-заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором; 14760,77грн.- нараховані відсотки по заборгованості, яку просять стягнути з відповідача на їх користь, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1218,00грн., сплачений при подачі позовної заяви до суду. Представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Гунько Т.О., яка діє на підставі довіреності, виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення суду в обгрунтування позовних вимог надала аналогічні тиим, що викладені в позовній заяві та додатково пояснила, що відповідно до постанови правління НБУ від 17.12.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка буде тривати з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року та делеговані повноваження ліквідатора банка. Вона є представником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі довіреності, виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Процедура ліквідації триває, а тому банк має право бути стороною у процесі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що оскільки на теперішній час банківська ліцензія ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликана, на його думку, банк не може бути стороною в процесі. Крім того, йому є незрозумілим звідки нарахована така велика сума заборгованості. Він визнає факт укладання між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитного договору та не оспорює факту отримання ним кредитних коштів у сумі 9000,00грн.. Він погашав заборгованість по укладеному кредитному договору і за його підрахунком, вже виплатив половину суми кредиту у розмірі 4900,00грн., а тому вважає, що він повинен ще сплатити банку суму до 9000,00грн.. Строк дії договору сплинув у 2014 році, але з цього часу банк до нього з приводу погашення заборгованості не звертався. Спочатку він повертав кредит у повному обсязі, потім частково, але в подальшому втратив роботу, хворів і не мав змоги сплачувати заборгованість по кредиту. На теперішній час він також не має роботи та у нього незадовільний стан здоров'я, а тому він не взмозі сплатити таку велику суму, яка нарахована банком. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» зареєстровано Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 02.07.2007 року та у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 30.09.2009 року(а.с.24-25). ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою АБ № 228736 з ЄДРПОУ(а.с.27). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до анкети-заяви відповідача [PERSON] на отримання кредиту №300-072027/13-00938-вкл-к від 27.06.2013 року, останній акцептував та приєднався до публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладання договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб-резидентів України, що оприлюднена на офіційному сайті банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua, погодився з тим, що ця анкета-заява разом із вищевказаною публічною пропозицією АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та додатками до неї становить між клієнтом та банком договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач [PERSON] просив відкрити рахунок та надати йому кредитні кошти за умовами кредитування програми кредитна картка «до 10000гривень», з базовою процентною ставкою 0,1% (пільговий період до 60 днів) та 60% після пільгового періоду на залишок заборгованості(а.с.5-8,9-10). Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з Анкети-заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Банк Фінанси та Кредит» на укладання договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб-резидентів України, що оприлюднена на офіційному сайті банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua. Відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із вищевказаною публічною пропозицією АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та додатками до неї становить між клієнтом та банком договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 27.06.2013 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який підписаний представником позивача і відповідачем [PERSON] та складається з Анкети-заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Банк Фінанси та Кредит» на укладання договору про відкриття поточних рахунків, надання і користування платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб. Відповідач [PERSON] висловив свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначив, що він ознайомлений з правилами користування карткою, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому виді. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов'язки. Разом з тим, факт укладання кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] в судовому засіданні не оспорювався. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 26.10.2015 року складає 23817,43грн., з яких: 9000,00грн.-заборгованість за кредитом, 56,66грн. - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитом, 14760,77грн. - нараховані відсотки по заборгованості(а.с.4). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним. В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач [PERSON] посилається на ту обставину, що банківська ліцензія ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на теперішній час відкликана, а тому, на його думку, банк вже не має повноважень щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд не може прийняти до уваги ці доводи відповідача, оскільки відповідно до постанови правління НБУ від 17.12.2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішння від 18.12.2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». З виписки зі Статуту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»(нова редакція) вбачається, що ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту, встановленого чинним законодавством України(а.с.22-23). На теперішній час процедура ліквідації ще не є завершеною і триває, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, а тому банк, як юридична особа, має право бути стороною у цивільному процесі, відповідно до положень ч. ст. 30 ЦПК України, відповідно до якої, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Думка відповідача [PERSON] про те, що він повинен сплатити банку лише несплачену ним заборгованість по основній сумі кредиту є помилковою, оскільки відповідно до умов укладеного між сторонами договру, відповідач також взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі визначеному договором. При цьому, суд враховує, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору, зокрема, з розміром процентів, які нараховуються банком, та за власним бажанням погодився з запропонованими банком умовами договору. Посилання відповідача на ту обставину, що він на теперішній час не має можливості виплатити банку таку велику суму заборгованості, що нарахована банком, оскільки він не працює та має незадовільний стан здоров'я, також не може бути прийнято судом до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому суд виходить з вимог ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін иа інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не надав суду жодного з належних та допустимих доказів, що спростовують доводи позивача. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач в порушення умов договру кредит не повернув, а тому позовні вимоги про стягнення виниклої заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1218,00грн. сплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved