Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до відповідачів, просило звільнити з-під арештів, накладених державними виконавцями в рамках виконавчих проваджень, автомобіль BMW, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування вимог позивач послався на те, що внаслідок спірних заборон він позбавлений права звернути стягнення на цей транспортний засіб, як предмет застави, та задовольнити за його рахунок свої майнові вимоги. Як на правові підстави позову, позивач послався на ст. 59 ЦК України в контексті роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у Постанові від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» та ст. 3 ЗУ «Про іпотеку». Усною ухвалою суду від 31 жовтня 2013 року до участі у справі у якості співвідповідача притягнуто ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, воно є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» щодо тих правовідносин, на забезпечення яких ДВС наклало арешт на все майно боржника [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача та представник відповідача - [PERSON], до суду надали заяви, в яких просили про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача позов підтримала, в той же час, просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] судового збору. Представник відповідача - [PERSON], згідно раніше наданих пояснень, позов визнав частково, заперечував проти стягнення з [PERSON] судового збору. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились (своїх представників не направили) про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини їх неявки суду невідомо. Письмових заперечень не надали. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] укладений кредитний договір, згідно умов якого позичальнику відкрито не поновлювану кредитну лінію в розмірі 28635,68 дол. США. В той же день на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між його сторонами також укладений договір застави, згідно якого [PERSON] передала у заставу банку транспортний засіб - автомобіль BMW, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] В свою чергу, рішеннями державних виконавців Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області, Миколаївського відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області від вересня 2009 року, листопада 2009 року, 15 лютого 2011 року до майна [PERSON], у тому числі спірного автомобіля, застосоване обтяження. В силу ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справу не інакше як за письмовою заявою, поданою в порядку ЦПК України, в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та третіх осіб. Встановлені судом факти свідчать про відсутність в позивача як права власності на автомобіль BMW, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], так і права володіння ним, у зв'язку з чим в суду відсутні підстави для захисту цих прав шляхом зняття обтяження в порядку ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». Право заставодержателя щодо предмету іпотеки в даному спорі не є правом на володіння майном, оскільки вони є різнорідними за своєю правовою природою. В свою чергу, суд також не може покласти в основу рішення пояснення представника позивача щодо порушень закону державними виконавцями, оскільки такі пояснення нею надані за межами викладених у заяві підстав позову. Таким чином, позов задоволенню не підлягає. Відмова в позові не перешкоджає ПАТ КБ «Приватбанк» повторно звернутись в загальному порядку до суду з цими же вимогами, але з інших підстав. В силу ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в позові судові витрати на користь позивача присудженню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed