Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому зазначив, що 23 листопада 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (правонаступник ПАТ «Дельта банк») та відповідачем у справі [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-07065-231107, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1040,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік, а також комісії у розмірі 2,45 % місяць. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредиту у сумі 1040,00 грн. Однак, [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку із чим у останнього станом на 17 листопада 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1460,68 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 1054,83 грн.; заборгованості за відсотками 63,37 грн.; заборгованість за комісією 342,48 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на користь банка вищевказану заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, позивач ПАТ «Дельта Банк» був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином, у п. 4 своєї позовної заяви зазначав, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути за відсутністю його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2 оборот). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 21), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. У звязку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі, в звязку із такими встановленими судом обставинами та відповідними до них правовідносинами: Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між ТОВ «КБ Дельта» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк» а.с. 10 оборот) та відповідачем у справі [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-07065-231107, за умовами якого останньому надано грошові кошти у сумі 1040,00 грн. на строк 12 місяців по 22 листопада 2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік, а також комісії у розмірі 2,45 % місяць (а.с. 5-6). Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши [PERSON] грошові кошти у сумі 1040,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 42111714 від 23 листопада 2007 року (а.с. 3). За умовами договору відповідач зобовязався щомісячно не пізніше 23 числа сплачувати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 133,00 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобовязання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. А відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Однак, відповідач [PERSON] неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, у звязку із чим, станом на 17 листопада 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1460,68 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 1054,83 грн.; заборгованості за відсотками 63,37 грн.; заборгованість за комісією 342,48 грн. (розрахунок а.с. 4). Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, яким є відповідач, зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» борг за кредитним договором № 003-07065-231107 від 23 листопада 2007 року в сумі 1460,68 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, на користь позивача ПАТ «Дельта Банк» з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн. (платіжне доручення а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved