Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Наприкінці листопада 2014 року Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 21 березня 2013 року він позичив Відповідачу під розписку грошові кошти у сумі 20000 доларів США з терміном повернення 25 вересня 2013 року. Також, в забезпечення виконання договору Позивач уклав з Відповідачем-1 договір поруки. Однак Відповідач-2 в обумовлений строк кошти не повернув, на неодноразові вимоги повернути позику не реагує, у звязку з чим Позивач звернувся до суду з проханням стягнути суму боргу за розпискою, а також суму зобовязання за договором поруки, в примусовому порядку. В судове засідання зявився позивач та його представник. Уточнивши позов, підтримали його та просили задовольнити. Відповідач-1 надав суду заперечення, просив суд відмовити у стягненні з нього суми поруки в розмірі 500 гривень. Клопотав розглянути справу без його участі. Відповідач-2, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 березня 2013 року [PERSON] (Відповідач-2), за попередньо укладеним договором позики, отримав від [PERSON] (Позивач) грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США. На підтвердження чого Відповідач-2 надав Позивачу письмову розписку(а.с.6). Факт передачі грошових коштів Відповідачеві-2 підтверджується позивачем, а також поданими запереченнями Відповідача-1. На виконання взятих на себе зобовязань за договором розписки, 25 березня 2013 року Позивач та Відповідач-1 уклали договір поруки, за яким [PERSON] частково поручився перед кредитором за виконання зобовязання [PERSON]І.(а.с.7, зворот). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом мір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На день подання позовної заяви Відповідач-2 грошові кошти отримані від Позивача не повернув. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з\~\~ч. 2\~\~ст. 1047\~\~ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник,\~\~відповідно до\~\~ч.1\~\~ст.\~\~1049\~\~ЦК\~\~України, зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з укладеного договору та розписки відповідач є позичальником, що підтверджується зазначеними у документах його даними та підписом. Відповідач умови договору щодо повернення позики не виконує. На вимоги позивача повернути кошти не реагує, отже грошові зобовязання за договором позики, у строк визначений ч.1 ст. 1049 ЦК України, ним не виконані. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, коли такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Оскільки в договорі поруки строк поруки не зазначений, то порука припинилась оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя. З матеріалів справи вбачається, що позивач з письмовою вимогою до Відповідача-1 не звертався, як передбачено договором поруки тому у предявленому позові до [PERSON], позивачу належить відмовити. Предявлений позов до [PERSON] задоволений, тому з Відповідача-2 на користь Позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що підтверджується відповідною квитанцією(а.с.1), наявною в матеріалах цивільної справи. Також підлягають стягненню витрати на правову допомогу(а.с.13). На підставі викладеного,

Outcome: partial