Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 19.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. [PERSON] не виконала зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з цим станом на 31.12.2014 року виникла заборгованість в сумі 38756,7грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6840,7грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 31916грн. Від цієї суми віднімається сума 9753,54грн., яка була стягнута судовим наказом Пологівського районного суду Запорізької області від 05.11.2008 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 29003,16грн. А також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. та 1450,16грн. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 19.04.2007 року в сумі 30953,32грн. Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 309,53грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності, справу просить розглянути без її участі. Відповідач повідомила, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 06.05.2011 року було розірвано шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу їй було повернуто дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно наданого до суду документу, що посвідчує особу відповідача, - паспорта громадянина України, відповідач дійсно носить прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору б/н від 19.04.2007 року, який складається з заяви, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів банку, укладеного між нею та КБ «ПриватБанк», отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 7000грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] не виконала зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з цим станом на 31.12.2014 року виникла заборгованість в сумі 38756,7грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6840,7грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 31916грн. З цієї суми позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» виключені кошти в сумі 9753,54грн., які були стягнуті судовим наказом Пологівського районного суду Запорізької області від 05.11.2008 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 29003,16грн. Крім того, до відповідача [PERSON] за порушення зобов'язань за даним договором підлягають застосуванню штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500грн. та 1450,16грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідноч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою. Так, згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пунктом 5.4. Правил користування платіжною карткою встановлено, що строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться у визначеному порядку, а саме: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (у полі MONTH). Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Відповідно до п.п. 3.1.1 п.3.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на картці (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. З Правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки. Таким чином, оскільки за умовами договору від 19.04.2007 року погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Зазначене суттєво впливає на початок строку виконання зобов'язання, при правильному визначенні якого починає обчислюватись строк пред'явлення вимог до поручителя. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідач [PERSON] не виконувала свої зобов'язання щодо обов'язкових щомісячних платежів, починаючи з листопада 2007 року, коли нею було здійснений останній такий платіж, при цьому останнє щомісячне нарахування поточної заборгованості за кредитом відбулося 30.11.2011 року. Таким чином, оскільки початок перебігу позовної давності почався з дня порушення відповідачем погашення щомісячних платежів, останній з яких мав здійснюватися у грудні 2011 року, однак позов до суду позивачем пред'явлено лише у лютому 2015 року, тобто більше ніж через три роки з дня спливу строку виконання зобов'язань за договором,тому в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed