Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2004 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 10 листопада 2004 року до досягнення повноліття. Позивач 15 травня 2018 року заявила до суду позов, в якому просить змінити розмір аліментів, визначивши їх у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Ухвалою від 18 травня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 14) та призначено підготовче засідання, за результатами якого відповідач подав документи про стан свого здоровя та про свій матеріальний стан, а справу призначено до розгляду по суті (а.с. 32). У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Зокрема, заявила, що розмір аліментів, які утримуються з відповідача не відповідають встановленому законодавством мінімальному розміру, а тому просила задовольнити її позов. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що він проживає разом зі своє матірю, яка є особою пенсійного віку, важко хворіє та потребує постійного лікування, а, отже, його матеріального забезпечення. Крім того, він також має хвороби очей та неврологічні хвороби. Він працює учителем в НВК «ЗНЗ-ДНЗ» с. Рівне з посадовим окладом 3\~210, 60 гривень, цих коштів йому ледь вистачає, щоб лікувати свою матір та на забезпечення особистих потреб, в тому числі і для того, аби достатися до місця роботи. Просив врахувати, що він до 22 червня 2007 року сплачував аліменти і на утримання дружини. Має в планах знайти роботу в селищі, а тому позивач і без цього позову получатиме бажане. В позові просив відмовити. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши пояснення сторін і письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2004 року (а.с. 7) відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 10 листопада 2004 року до досягнення ним повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника\~ або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених СК України. У ч.\~8\~ст.\~7\~СК України\~визначено,\~що регулювання\~сімейних відносин\~має здійснюватись\~з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом\~ст.\~18\~Конвенції про\~захист прав\~дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та\~ ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за\~ вибором того з батьків або\~ інших\~ законних\~ представників дитини,\~ разом\~ з\~ яким\~ проживає\~ дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Сімейне законодавство\~зобовязує суд\~при визначенні\~розміру аліментів\~враховувати стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини\~та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. У цій даній справі суд враховує, що і платник аліментів, і його дитина мають захворювання очей (а.с. 21, 27, 28), що відповідач має неврологічні захворювання (а.с. 37, 38). Враховуючи, що висновок про стан здоровя платника аліментів датований ще 2013 роком, що хвороба не потребувала оперативного чи тривалого лікування, суд не враховує ці обставини як підстави для звільнення від сплати аліментів чи як підставу для визначення розміру аліментів у меншому розмірі. Обставина, що відповідач проживає зі своєю матірю-пенсіонером, також не може вплинути на визначення розміру аліментів, оскільки поданими доказами не встановлено, що [PERSON] утримує (відсутні належні докази про розмір пенсії, про наявність інших доходів) і доглядає матір (доведено, що зареєстровані за однією адресою). Обставина, що відповідач до 22 червня 2007 року сплачував аліменти на утримання дружини, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною, також ніяким чином не може вплинути на його обовязок по утриманню у передбаченому законом розмірі свого сина. Із пояснень самого відповідача та поданих ним документів про стан його здоровя слідує, що він є працездатною особою, в даний час працює вчителем історії та правознавства НВК «ЗНЗ-ДНЗ» с. Рівне Мурованокуриловецького району (а.с. 22), протипоказань до роботи не має, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб. Із наданих відповідачем до суду доказів (а.с. 23) слідує, що він працює на 0,59 тарифної ставки і має постійний дохід у вигляді заробітної плати. З врахування викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який заявила позивач (1/4 частина заробітку (доходу)), відповідає потребам дитини, можливостям відповідача та узгоджується із положеннями законодавства. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовна вимога ґрунтується на вимогах закону,\~ а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з цим 15 травня 2018 року, а тому саме з цієї дати аліменти мають бути стягнені в іншому розмірі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1\~відсоток ціни\~позову,\~але не\~менше 0,4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб\~та не\~більше 5\~розмірів прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб (підпункт 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved