Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 16 жовтня 2012 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 14939,45грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 26 грудня 2013 року має заборгованість у сумі 19501,05 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 16 жовтня 2012 року між сторонами, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № SAMDN50000017346185 від 19 листопада 2007 року укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт (надалі - угода). Відповідач погодився, що угода разом з наданими позивачем умовами й правилами, тарифами складають між сторонами кредитний договір. Відповідно до п.п. 2.1 угоди банк надав позичальнику кредит в сумі 14939,45грн. на строк 24 місяці, з 16.10.2012 по 31.10.2014 років шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості з кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 747,57грн. Дата останнього погашення повинна бути не пізніше 31.10.2014 року. Відповідно до п.п. 2.5 угоди позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, проценти, винагороду відповідно до генеральної угоди і умов. Як слідує із заяви відповідача [PERSON], останній ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Згідно з п.п. 1.1.5.20, 1.1.3.2.2 умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбаченим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. У випадку порушення держателем вимог договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частці. З представленого позивачем розрахунку суми заборгованості за договором вбачається, що відповідачем не виконуються зобов'язання, заборгованість відповідача складається із заборгованості: за кредитом в сумі 14939,45грн.; за процентами - 3156,79; судовим штрафам - 1404,81. Загальна сума заборгованості становить 19501,05 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. В порушення вказаних вимог ЦК України, умов договору на момент звернення позивача в суд та розгляду справи судом відповідач кошти за кредитним договором не повернув, проценти не сплатив. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість кредитним договором на загальну суму 19501,05 грн. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60грн., який згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved