Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Орган опіки і піклування Луцької міської ради звернувся в суд з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьками малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] є відповідачі, які зловживають спиртними напоями, не здійснюють належного догляду за ними, постійно залишають дітей на бабусю - [PERSON]. Внаслідок такого способу життя відповідачі не приділяють дітям належної уваги та піклування, не забезпечують їх необхідним одягом, харчуванням. Вказує, що малолітні [PERSON] та [PERSON] в листопаді 2013 року, а [PERSON] в грудні 2016 року взяті на облік у службі у справах дітей як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. 24.04.2017 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були доставлені в притулок для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації як такі, що самовільно залишають місце постійного проживання. Зазначає, що працівниками служби у справах дітей з батьками неодноразово проводилась профілактична робота щодо недопущення вживання спиртних напоїв, належного догляду за дітьми, їх матеріального утримання та попереджались про можливі наслідки ухилення від виховання та утримання дітей. Однак, проведена робота позитивних наслідків не дала, ситуація не змінилася. У зв'язку з чим просить суд позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого їх влаштування, а також стягувати з відповідачів аліменти в розмірі по 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму на особові рахунки дітей і до досягнення ними повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила його задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволені, при цьому запевнили суд, що обставини змінилися і вони належним чином будуть виконувати батьківські обов'язки. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог частин 2 і 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Із представлених суду доказів вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не здійснюють належного догляду за малолітніми дітьми, не приділяють їм належної уваги, зловживають спиртними напоями. Служба у справах дітей Луцької міської ради у наданому висновку № 156 від 15.06.2017 року вважає за доцільне позбавити відповідачів у справі батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як слідує з положень Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Як з'ясовано в судовому засіданні, на день розгляду справи відповідачі змінили дещо спосіб свого життя, впорядкували квартиру, перестали вживати алкогольні напої, а тому за таких обставин суд вважає, що до них не слід застосовувати такий крайній захід впливу як позбавлення батьківських прав та їм слід надати можливість належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі змінили своє ставлення щодо малолітніх дітей, вживають заходів по їх утриманню та догляду, а тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed