Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, надали пояснення стосовно виконання кредитних зобов`язань перед позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін,вивчив наявні вматеріалахсправидокази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 14.08.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №0310\\0807\\98-030. Згідно договору банк надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 30\~000,00 доларів США, а відповідачка взяла на себе зобовязання повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і договору №0310\\0807\\98-030. Свої зобовязання за договором банк виконав, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 30\~000,00 дол.США.. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 20.06.2015р. виникла прострочена заборгованість за кредитом в сумі 19975,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 426051,56грн.; за відсотками 9083,35 доларів США, що за курсом НБУ складає 193740,17грн. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором. Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У справі відсутні будь-які фактичні дані про те, що [PERSON]. своєчасно виконувала свої грошові зобов'язання за вказаним вище договором і не порушувала умови договору, та відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідачкою не надано суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 1049 ЦК України борг за кредитним договором [PERSON] повернула позивачу і не порушувала умови про повернення кредиту. А тому вимога позивача про стягнення заборгованосіт за кредитом в сумі 19975,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 426051,56грн. та за відсотками в сумі 9083,35 доларів США, що за курсом НБУ складає 193740,17грн. - є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також позивач просить стягнути неустойку в вигляді пені за 12 місяців, яка станом на 20.06.2015р.складає 127\~933,55грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором, п.5.1., передбачено відповідальність кредитора за порушення зобов'язання, а\~саме: сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки до 10\~000,00грн., враховуючи майновий стан позивачки. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, складає 629791,73грн. (426051,56 + 193740,17 +10000). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial