Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2014 року в розмірі 29 708.99 гривень та сплачений судовий збір в сумі 1378,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 30. 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку, внаслідок чого станом на 05.12.2016 рік має заборгованість 29708.99 гривні. Позивач вказує на те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «Приватбанк» і що відповідно стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2014 [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 30. 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією анкети-заяви, підписаної відповідачем, копією умов та правил надання банківських послуг та Умовами і правилами надання банківських послуг. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3., п.1.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Станом на 05.12.2016 рік [PERSON] має прострочену заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним № б/н від 31.01.2014 року в розмірі 29 708.99 гривень, яка складається з наступного: 4061.88 грн. - заборгованість за кредитом; 21216.69 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2539.52 грн. заборгованість за пенею та комісією а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1390.90 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Відповідач не надав суду відзив на позов та будь-яких доказів на спростування вимог позивача. Відтак, на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів суд приходить до висновку, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, доказів щодо погашення існуючої заборгованості суду не надав, натомість позивач належними доказами підтвердив обґрунтованість позовних вимог. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі в сумі 1378,00 гривень.

Outcome: approved