Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» у лютому 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 365\~092,10 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13.06.2008року відповідач [PERSON] отримав кредит на суму 23\~700,00 дол. США, відповідно до договору «Автопакет» № 832912/ФЛ зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем [PERSON] договору поруки № 832912/ФЛ від 13.06.2008 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. З урахування викладеного просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 365\~092,10 грн. та судові витрати. У свою чергу відповідачка [PERSON] у травні 2014 року звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання договору «Автопакет» № 832912 від 13 червня 2008 року в частині поруки припиненим. Просила суд визнати договір «Автопакет» № 832912/ФЛ від 13 червня 2008 року в частині поруки [PERSON] припиненим та відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Надра» у позовній заяві про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 832912/ФЛ від 13 червня 2008 року, в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON]; судові витрати покласти на ПАТ КБ «Надра». Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання у справі не зявлявся, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] та її представник у судове засідання зявилися, вимоги за первісним позовом не визнали в повному обсязі, просили суд відмовити в їх задоволенні, на задоволенні зустрічного позову наполягали. Суд, вислухавши пояснення відповідачки [PERSON] та її представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2008 року ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір «Автопакет» № 832912/ФЛ, згідно якого позичальнику надано кредить на суму 23\~700,00 дол. США. На виконання п. 1.1 кредитного договору позивачем було видано кредит на вищевказану суму, що підтверджується заявою про видачу готівки № 330 від 13.06.2008р. Згідно п.1.1.3.1 кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,5% річних. Відповідно до п.1.1.4 кредитного договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 20 червня 2013р. Для забезпечення виконання позичальником зобов?язань щодо погашення кредиту/кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором можливих санкцій, [PERSON] виступає поручителем, згідно договору «Автопакет» № 832912/ФЛ від 13.06.2008р. Станом на 20.09.2013р. заборгованість по договору «Автопакет» № 832912/ФЛ від 13.06.2008р. становить 45\~676,48 дол. США, що в еквіваленті становить 365\~092,10 грн., з них: · заборгованість по кредиту 177\~685,91 грн.; · заборгованість по відсотках 127\~261,26 грн.; · пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 41\~201,52 грн.; · штраф 18\~943,41 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 1.1.4. договору «Автопакет» № 832912/ФЛ від 13.06.2008р. Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 20.06.2013р. Кредитним договором укладеним між позивачем та [PERSON] визначено, кінцевий термін повернення коштів, а саме 20.06.2013 року. Отже, у позивача виникло право предявити вимогу до поручителя щодо повернення кредиту, починаючи з 19.12.2008 року, протягом наступних шести місяців. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання суми боргу за кредитним договором від відповідача [PERSON] є доведеним, але право вимоги до поручителя не підлягає задоволенню, у звязку із пропуском позивачем строку звернення до суду, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial