Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначено, що 19.06.2015 року між позивачем та відповідачам укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач як позичальник отримав грошові кошти в сумі 9892,00 доларів США строком до 19.06.2015 року із зобов»язанням сплати 13,99 % річних за користування кредитом. Відповідач порушив взяті на себе зобов»язання щодо повернення отриманих коштів. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути суму заборгованості, розмір якої станом на 18.06.2015 року становить 11 453,93 долари США, з них: заборгованість за кредитом в сумі 7118,00 долари США, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4335,93 долари США, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 09.11.2018 року до участі в справі як правонаступника позивача залучено Товариства з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву про можливість розгляду справи у відсутності представника. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача заперечували щодо задоволення позову. Представник зазначила, що надані позивачем розрахунки не можуть бути перевірені: на протязі дії кредитного договору відбувалась зміна відсоткової ставки, а боржник не володіє належною кваліфікацією для математичного обрахунку наведеної заборгованості. Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 19.06.2008 року між позивачем та відповідачам укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач як позичальник отримав грошові кошти в сумі 9892,00 долари США. Відповідно до п.1.2 договору кредит надається позичальникові терміном з 19.06.2008 року по 19.06.2015 року зі сплатою 13.99 відсотків річних. Пунктом 4.4 договору визначено, що позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 118 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Згідно з п. 4.5 договору відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, вказаного у п.1.2 договору. За положеннями п. 1.3 договору в кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов»язань за договором (відносно сплати відсотків і повернення кредиту та /або сплати відсотків та або повернення кредиту не в повному обсязі ) розмір процентної ставки збільшується на 1 відсоток річних, починаючи з розміру, встановленого п.1.2 договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов»язань станом на 18.06.2015 року виникла заборгованість в сумі 11 453,93 долари США, з них: заборгованість за кредитом в сумі 7118,00 долари США, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4335,93 долари США. Розмір заборгованості підтверджено наданим розрахунком (а.с.7-9), відповідність якого вищевказаним умовам договору кредиту не спростована. В такому розрахунку надано відомості про період нарахування заборгованості (по кожному платежу), її розмір, сплачені платежі. Історією змін відсоткової ставки вказано: 11.10.2008 року - 14,99 %, та 11.11.2008 року - 15,99 %. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до п.4 ч.5 ст. 12 ЦПК України сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідач вказував на відсутності належної кваліфікації для правильного обрахунку заборгованості та сумнівність визначеної за розрахунком суми, при цьому, власних доводів на спростування його вірності, в тому числі шляхом заявлення клопотання про призначення експертизи, не надав. Заява про застосування строків позовної давності відносно прострочених окремих платежів відповідачем також не висловлювалась. Оскільки відповідачем не здійснюється належне виконання взятих на себе зобов»язвань за договором, права позивача як кредитора є порушеними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що відповідач є особою з інвалідністю 2-ї групи, відповідно до п.8 ч.1 ст. 5 Закону України звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним компенсувати на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір в сумі 4546,06 грн

Outcome: approved