Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Звенигородської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Звенигородської РДА, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач тривалий час не виконує батьківські обов`язки по відношенню до своєї дитини, не приймає участі у вихованні, матеріальному забезпеченні, життям та розвитком не цікавиться. Мати [PERSON] померла [INFO]. 04.09.2015 року [PERSON] була доставлена в КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умань Черкаської області» та знаходиться там по даний час. Відповідач був поінформований про місце перебування дитини, але жодного разу її там не навідав та не виявив бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідач проживає у однокімнатній квартирі разом з батьком, не працює та зловживає алкоголем. Він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Під час судового розгляду представник позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні також позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив задоволити. Представник третьої особи позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 7). Мати [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно заяви [PERSON] від 15.02.2016р. він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки умов для проживання не має, матеріально немає змоги допомагати, участі у вихованні не приймає (а.с.12). Згідно довідки Виконавчого комітету Звенигородської міської ради [PERSON] не проживає разом з батьком, дитина знаходиться на повному державному утриманні з 04.09.2015р. у КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умань Черкаської області» (а.с. 15). З довідки № 2594 від 05 листопада 2015р., виданої Уманською ЗОШ № 14 [PERSON] дійсно навчається в Уманській Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №14 (а.с.11). Згідно акту депутата від 10.03.2016р. будинок, де проживає [PERSON] знаходиться в занедбаному стані і непридатний для проживання, [PERSON] проживає разом з батьком в однокімнатній квартирі.(а.с. 17). Відповідно до рішення № 45 від 11.03.2016р. про затвердження висновку на доцільність позбавлення батьківських прав затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 20). Згідно висновку Служби у справах дітей Звенигородської РДА від 05.04.2016 року позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] є доцільним (а.с. 4). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини, на те, щоб малолітня дитина проживала з ними закріплено і в положеннях ст.ст.151, 160,163 СК України. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, крім того він проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до положень статей 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно його неповнолітньої доньки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. Оцінюючи надані позивачем докази, суд вважає встановленим той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved