Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, вказуючи, що на підставі кредитного договору № 1743pv21-07 від 18.10.2007 року позивач надав відповідачу кредит в розмірі 25 880 Євро зі сплатою 11,3 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 17.10.2014 року. 18.10.2007 року в якості належного виконання зобов'язання між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір застави автомобіля № 1743pv21-07 згідно якого позичальник передав в заставу Банку транспортний засіб марки «MAZDA CX7», тип D.3 легковий джип, 2007 року випуску, колір чорний, шасі№ [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно п.2 Договору застави зазначений автомобіль передається в заставу, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Договором кредиту від 18.10.2007 року, а також сплати процентів за користуванням кредитом, згідно Договору кредиту. За вказаними договором зобов'язання не виконувалось належним чином, у зв'язку з чим сформувалась заборгованість по кредиту, яка станом на 21.05.2013 року складає 309 575 грн. 95 коп. Дана обставина встановлена рішенням Кіцманський районний суд Чернівецької області від 04.07.2013 року у справі № 718/1462/13-ц, яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредиту в розмірі 309 575 грн. 95 коп. та судові витрати в сумі 3 095 грн. Просить звернути стягнення на заставний автомобіль шляхом надання йому права продажу. В судовому засіданні представник позивача Буздуга Н.І. позовні вимоги підтримала повністю та просила справу слухати без її участі. Відповідач буду належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 18.10.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1743pv21-07 згідно якого позичальником отримано кредитні кошти в розмірі 25 880 Євро зі сплатою 11,3 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 17.10.2014 року. В якості належного виконання зобов'язання між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем 18.10.2007 було укладено договір застави автомобіля № 1743pv21-07 згідно якого позичальник передав в заставу Банку транспортний засіб марки «MAZDA CX7», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку з тим, що за кредитним договором неналежним чином виконувались зобов'язання, рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.07.2013 року було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредиту в розмірі 309 575 грн. 95 коп. та судові витрати в сумі 3 095 грн. Згідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Пунктом 8 Договору застави передбачено право Заставодержателя звернути стягнення на предмет застави в разі неналежного виконання (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата процентів, комісійної винагороди, несплата пені, штрафних санкцій) Заставодавцем умов Договору кредиту. Відповідно до п.9 Договору застави звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Заставодержателя або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Заставодержателем самостійно позасудовим способом відповідно до чинного законодавства або цього Договору, зокрема шляхом продажу предмету застави Заставодержателем відповідно до договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно до ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, або третейського суд, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави(ч.6 ст.20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави. Статтею 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено право обтяжувача на власний розсуд обрати один із способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, з яких продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), суд вважає вимогу позивача стосовно передачі в управління заставного майна - законною і обґрунтованою. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 11, 60, 88 ЦПК України, ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.19 ЗУ «Про заставу», ст.ст. 590, 1050 ЦК України, суд -

Outcome: approved