Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Чемеровецької районної державної адміністрації (далі Чемеровецька РДА) звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав, вказавши, що [PERSON] є батьком [PERSON], який народився [INFO] року в с. Свіршківці Чемеровецького району Хмельницької області та [PERSON], який народився [INFO] року в с. Свіршківці Чемеровецького району Хмельницької області. [PERSON] вихованням, утриманням, навчанням дітей не займається, життям та здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, з дітьми не проживає. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 19 жовтня 2017 року НМІ №797853 [PERSON] відмовився від утримання та виховання свої дітей - [PERSON] та [PERSON]. 31.10.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини органу опіки і піклування Чемеровецької РДА розглядалося питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і висновком органу опіки та піклування Чемеровецької РДА від 20.11.2017 року №27121-25-2143 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Третя особа в судовому засіданні просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.05.2014 р., серії [NUMBER] від 13.01.2016 року виданих виконавчим комітетом Свіршковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Стаття 150 СК України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 180 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідач не виконує жодних із своїх батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх синів [PERSON] та [PERSON]. Так, відповідач з червня 2016 року спільно з дружиною [PERSON] не проживають, остання має органічний розлад особистості та перебуває у розшуку. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з бабусею [PERSON] та перебувають на її утриманні, остання без участі відповідача, виховує, доглядає та утримує малолітніх онуків, піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує необхідні їм харчування, медичний догляд і лікування. Відповідач з червня 2016 року взагалі не спілкується з синами, не виявляє бажання спілкуватися з ними та брати участь у їх вихованні та утриманні, не цікавиться їх здоров'ям, розвитком і долею, має заборгованість із сплати аліментів. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побітових умов від 02 березня 2017 року, довідкою від 16.03.2017 року № 215, характеристикою Свіршковецького дошкільного навчального закладу «Малятко» від 10.10.2017 року, довідкою-розрахунком з виплати аліментів від 30.10.2017 року. 19 жовтня 2017 року відповідач склав заяву, посвідчену 19.10.2017 р. нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Пилявським О.В., про те, що він відмовляється від утримання та виховання своїх дітей - [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону батьківства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких відносяться , коли один з батьків не вчинив або вчинив наступні дії: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків за незалежних від неї причин. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських прав має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Чемеровецької районної державної адміністрації Хмельницької області №27/21-25-2143 від 20.11.2017 р., яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Суд вважає доведеним, що не спростовано і самим відповідачем, що останній протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх синів, не піклується про них, не забезпечує їх матеріально. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved