Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд із позовом про виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказує, що між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит. У зв'язку із неналежним виконанням останньою взятих на себе зобов'язань, рішенням Горохівського районного суду від 05.12.2009 року та рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.03.2013 року було стягнуто солідарно із [PERSON] та поручителя - [PERSON] заборгованість за кредитним договором. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] Рішенням Луцького міськрайонного суду від 24.10.2013 року задоволено позов банку про звернення стягнення на вищевказану квартиру, шляхом продажу квартири на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. Просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку в УДМС України у Волинській області, стягнути із відповідачів судовий збір та витрати на опублікування судового оголошення. Представник позивача Поперецький О.В. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив судове засідання провести без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялися, про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі - газеті «Волинь-нова», 17 квітня, четвер, № 43, сторінка 11. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління державної міграційної служби у Волинській області у судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 24.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3651 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 350000 грн., а позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути вказані кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16 % річних, на умовах та в строки, визначені цим договором, кредит надався на 228 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23.12.2026 року на придбання квартири згідно договору купівлі-продажу від 24.12.2007 року, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 24.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір (далі - іпотечний договір), предметом якого є нерухоме майно, а саме: трьохкімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.6). У зв'язку із невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 15.09.2009 року, із відповідача та [PERSON] в користь позивача стягнуто заборгованість по кредиту в розмірі 384239,22 грн. (а.с.9-10), рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2013 року із відповідача та [PERSON] стягнуто 226825,08 грн. заборгованості за договором про іпотечний кредит (а.с.11-12). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2013 року, в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем на загальну суму - 617 502,47 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], та що належить відповідачу [PERSON] на праві власності, шляхом продажу квартири на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с.13-14). У відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч. 2, 3 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вбачається із довідки місцевого обчислювального центру від 06.12.2013 року у вищевказаному предметі іпотеки - спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 22). 09.12.2013 року позивач звернувся до відповідачів з письмовою вимогою про їх виселення з квартири [ADDRESS] у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідачі 28.04.2012 року отримали зазначену вимогу, однак її не виконали (а.с. 15-21). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки і розташоване за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати на опублікування судового оголошення в розмірі 96 грн., тобто по 113,20 грн. з кожного.

Outcome: approved