Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

ОСББ «Тичини-16/2» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 12 694,99 грн., що включає: заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 915 грн. 24 коп., заборгованість по внесках на консьєржну службу у розмірі 2 092 грн. 77 коп., заборгованість за централізоване опалення у розмірі 3 519 грн. 96 коп., втрати від інфляції у розмірі 50 грн. 66 коп., 3% річних у розмірі 116 грн. 36 коп., та стягнення судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, серії КВ № 54280, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 05.02.2001 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У зв`язку з реконструкцією квартири відповідача змінено її загальну площу та технічні характеристики - схему опалення і опалювальну площу, що встановлено обстеженням квартири та рішенням правління ОСББ «Тичини-16/2» від 28.04.2009 р., внаслідок чого загальна площа становить 101,1 кв.м., опалювальна - 100,1 кв.м. Розміри обов`язкових щомісячних внесків і платежів співвласників будинку затверджено рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини-16/2». Факт перебування багатоквартирного будинку в управлінні ОСББ «Тичини-16/2» встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2016 р. у справі за участю цих же сторін по справі. Сплачені відповідачем кошти у період з січня 2020 р. по жовтень 2020 р. розподілені на оплату холодної, гарячої води, на утримання будинку і прибудинкової території та за попередній період до 01.01.2020 р. Неоплачена заборгованість відповідача період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року становить у розмірі 12 694,99 грн., в тому числі: заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 915 грн. 24 коп., заборгованість по внесках на консьєржну службу у розмірі 2 092 грн. 77 коп., заборгованість за централізоване опалення у розмірі 3 519 грн. 96 коп., втрати від інфляції у розмірі 50 грн. 66 коп. та 3% річних у розмірі 116 грн. 36 коп. Судові витрати складаються із судового збору у розмірі 2 102 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Ухвалою суду від 04.01.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 29-31). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі з доданими до неї процесуальними документами відповідач отримала 25.01.2021 року (а.с. 34). У відповідності ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частини 2, 3 вказаної статті регламентують, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову, значення справи для сторін. При цьому згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Таким чином, суд з урахуванням предмету спору, ціни позову, наданих сторонами доказів, вважає за доцільне у даній справі проведення спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно свідоцтва про право власності на квартиру від 05.02.2001 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 4). За приписами ст. ст. 319, 322 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно норми частини 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник багатоквартирного будинку несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно частини 4 ст. 2 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Попередньо позивач звертався до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, за результатами розгляду якого рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2016 року у цивільній справі № 755/12028/15-ц було стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «Тичини-16/2» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території та за житлово-комунальні послуги по квартирі за період з 01 червня 2010 року по 01 травня 2015 року в сумі 7 526 гривень 15 копійок (а.с. 17-19). Вищевказаним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2016 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.03.2016 року у справі № 755/12028/15-ц між цими ж сторонами встановлені обставини того, що будинок [ADDRESS] було взято на баланс ОСББ «Тичини-16/2» та позивач ОСББ «Тичини-16/2» виступає колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг, які надаються мешканцям будинку [ADDRESS] . За правилами частини 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За заявленими вимогами у цій справі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за внесками на утримання будинку і прибудинкової території та на консьєржну службу за період з 01.01.2020 р. по 30.09.2020 року. Згідно пунктів 1, 3 розділу ІІ Статуту ОСББ «Тичини-16/2» у новій редакції (протокол № 21 рішення загальних зборів від 22.04.2018 року), метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності об`єднання серед іншого є: забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (далі - Статут ОСББ «Тичини-16/2», а.с. 6-8). Відповідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (частина 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Згідно норми ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно пункту 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Тичини-16/2», до виключної компетенції загальних зборів серед іншого належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Пунктом 2 розділу ІV Статуту ОСББ «Тичини-16/2» визначено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини-16/2» оформлених протоколом № 21 від 22.04.2018 р. - 07.05.2018 року було затверджено кошторис, порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників на 2018 р. з розміром обов`язкових щомісячних внесків кожного співвласника житлових та нежитлових приміщень ОСББ «Тичини-16/2» на утримання будинку та прибудинкової території - 6,9 грн./м.кв., що підлягають сплаті до останнього числа кожного місяця, що настає за розрахунковим, та у разі несплати у цей строк - 7,6 грн./м.кв.; з розміром обов`язкових щомісячних внесків кожного співвласника житлових приміщень на утримання конс`єржної служби - 2,1 грн./м.кв., що підлягають сплаті до останнього числа кожного місяця, що настає за розрахунковим, та у разі несплати у цей строк - 2,3 грн./м.кв. (а.с. 13-14). Рішенням правління ОСББ «Тичини-16/2» оформленим протоколом № 58 від 28.04.2009 р., затверджено списки квартир зі зміненими розмірами площі та технічних характеристик у зв`язку з проведенням їх реконструкції, зокрема загальна площа кватири відповідача № 253 становить 101,1 кв.м., опалювальна площа - 100,1 кв.м. (а.с. 11, 12). Отже, враховуючи розмір загальної площі квартири [PERSON] (101,1 кв.м.), щомісячно відповідачу слід сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території до останнього числа кожного місяця, що настає за розрахунковим у розмірі 697,59 грн., та у розмірі 768,36 грн. у разі прострочення платежу; а також внески на утримання конс`єржної служби до останнього числа кожного місяця, що настає за розрахунковим у розмірі 212,31 грн., та у розмірі 232,53 грн. у разі прострочення платежу. Відповідно до пункту 2 розділу V Статуту ОСББ «Тичини-16/2», співвласник, серед іншого, зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Як зазначено у позові, що підтверджується наданими відповідачем [PERSON] квитанціями ПриватБанк про сплату житлово-комунальних послуг, за спірний період відповідач сплатила: 10.02.2020 р. суму 2 239,27 грн., 10.03.2020 суму 2 295,85 грн., 22.04.2020 суму 2 184,21 грн., 19.05.2020 суму 1 642,88 грн., 17.06.2020 суму 915,15 грн., 16.07.2020 суму 871,64 грн., 10.08.2020 суму 828,13 грн., 14.09.2020 суму 849,88 грн., 15.10.2020 суму 849,90 грн. (а.с. 38-49), також 14.01.2020 року суму 2 441,47 грн., що складає загальну суму у розмірі 15 118,38 грн. З наданих відповідачем рахунків на оплату та розрахунку заборгованості убачається, що відповідач вносила платежі на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 697,59 грн. щомісячно, сплачувала за централізоване опалення, при цьому не оплачувала наявну заборгованість та внески на утримання конс`єржної служби, за підрахунками відповідача заборгованість на 30.10.2020 р. становить в сумі 2 729,70 грн. (а.с. 41, 45, 49, 65). Однак, суд не може прийняти до уваги вищевказаний розрахунок [PERSON] , оскільки матеріали справи не містять жодних доказів сплати відповідачем існуючого боргу станом на 01.01.2020 року, розмір якого щомісячно зазначено у рахунках до сплати житлово-комунальних послуг, у тому числі доказів про списання такого боргу рішенням загальних зборів об`єднання співвласників будинку, як передбачено пунктом 2 розділу ІV Статуту ОСББ «Тичини-16/2», зокрема у рахунку за січень 2020 р. розмір заборгованості станом на 31.01.2020 р. наявний в сумі 9 798,30 грн. та в подальшому щомісячно збільшується. За викладених обставин суд враховує складений позивачем розрахунок заборгованості, який перевірений судом, відповідно якого сплачена відповідачем сума 15 118,38 грн. розподілена на 2020 р. на оплату послуг за холодне водопостачання у розмірі 1 501,16 грн., гаряче водопостачання в сумі 108,10 грн., на централізоване опалення в сумі 1 269,35 грн. та за попередній період на оплату заборгованості до 01.01.2020 р. У зв`язку з цим у відповідача за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року наявна заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 915 грн. 24 коп. (щомісячне нарахування по 768,36 грн.), по внесках на консьєржну службу у розмірі 2 092 грн. 77 коп. (щомісячно нарахування по 232,53 грн.), за централізоване опалення у розмірі 3 519 грн. 96 коп., що становить загальну суму 12 527,97 грн. (а.с. 20). За приписами частини 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно положень ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник серед іншого зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. З матеріалів справи убачається, що для виконання покладених на нього завдань ОСББ «Тичини-16/2» уклало договори на послуги водопостачання та водовідведення, на постачання теплової енергії у гарячій воді (а.с. 15, 16). За нормою ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком (у тому числі витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом) розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Стороною відповідача суду не надано доказів того, вищевказані рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини-16/2» оскаржувались та в судовому порядку визнані недійсними, а отже є діючими, а тому є обов`язковими до виконання. Також суду не доведено обставин щодо інформування відповідачем позивача про надання неякісних послуг та/або ненадання таких послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що в період визначений позивачем - з 01.01.2020 р. по 30.09.2020 р. зі сторони відповідача неналежним чином виконувались зобов`язання по оплаті за фактично спожиті житлово-комунальні послуги та по оплаті щомісячних внесків і платежів співвласників будинку, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 915 грн. 24 коп., по внесках на консьєржну службу у розмірі 2 092 грн. 77 коп. та за централізоване опалення у розмірі 3 519 грн. 96 коп., що загалом становить суму 12 527,97 грн., підлягають задоволенню. Згідно вимог частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути за прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті внесків та житлово-комунальні послуги інфляційні втрати у розмірі 50 грн. 66 коп. та 3% річних у розмірі 116 грн. 36 коп. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд враховує наступне. Відповідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень частини 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представник позивача адвокат Золотопуп С.В. у поданому позові зазначав розмір витрат на правову допомогу 3 000 грн. На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано копії: Договору про надання правничої допомоги № 13/11/2020 від 13.11.2020 року, який укладено між ОСББ «Тичини-16/2» та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери», відповідно пунктів 1.1, 3.1 якого адвокатське об`єднання зобов`язалось серед іншого надавати позивачу правничу допомогу стосовно складення позовної заяви до [PERSON] про стягнення заборгованості за обов`язковими внесками, заборгованості за житлово-комунальні послуги, втрат від інфляції та 3 % річних до Дніпровського районного суду м. Києва, представництва в судах усіх інстанцій; сторони погодили, що вартість послуг складає 1 000 грн. за годину надання послуг (а.с. 21), Акту приймання-передачі наданих послуг від 13.11.2020 р., у якому зазначено, що за складання і підготовку до подачі до Дніпровського районного суду м. Києва вказаної позовної заяви витрачено 3 години, загальна вартість послуг 3 000 грн. (а.с. 22), платіжного доручення № 3383 від 13.11.2020 р. про сплату ОСББ «Тичини-16/2» коштів у розмірі 3 000 грн. на користь Адвокатського бюро «Тарас Кулачко та партнери» за Договором про надання правничої допомоги № 13/11/2020-2 від 13.11.2020 року, відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 13.11.2020 р. (а.с. 23). Згідно норми частин 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно положень частини 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. За правилами частини 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Будь яких клопотань та доводів стосовно зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, стороною відповідача не заявлялось. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц. З огляду на ті обставини, що у позов задоволено в повному обсязі, суд покладає понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. на відповідача. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 2 102 грн. (а.с. 3). Враховуючи наведене та

Outcome: approved