Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі [PERSON]) у січні 2016 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 03.09.2010 року між [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір №CSXRRF05410175 на підставі якого [PERSON] надано споживчий кредит у розмірі 4627 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік. Однак [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту та процентах не вносив, внаслідок чого у 2012 році [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 03.09.2010 року. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.06.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута заборгованість в сумі 32208,83 гривень. В подальшому [PERSON] продовжив не виконувати свої зобовязання за договором від 03.09.2010 року і має заборгованість перед [PERSON] у сумі 81085,49 гривень, з яких 2363,27 гривень заборгованість за кредитом; 4,82 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2690,08 гривень заборгованість по комісії; 73223,67 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань. Крім того [PERSON] відповідачу за порушення умов договору нараховані штрафи в сумі 500 гривень (фіксована складова) та 2303,65 гривень (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 46073,01 гривень, як різницю між існуючою заборгованістю з урахуванням штрафів та сумою стягнутою із [PERSON] за рішенням суду від 22.06.2012 року. Позивач просив проводити розгляд справи без участі представника [PERSON] та задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 03.09.2010 року було укладено кредитно-заставний договір, який складається із Заяви позичальника №CSXRRF05410175, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та [PERSON] (а.с. 6-12). Відповідно до умов вказаного [PERSON] надає [PERSON] строковий кредит у сумі 4627 гривень на строк 19 місяців з 03.09.2010 року по 03.04.2012 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 158,24 гривень. Погашення заборгованості за даним договором здійснюється щомісячно з 5 по 10 число кожного місяця у сумі 402,01 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 4-5), станом на 20.10.2015 року [PERSON] нарахована заборгованість за кредитним договором від 03.09.2010 року у сумі 78281,84 гривень, з яких заборгованість за кредитом 2363,27 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 4,82 гривень, заборгованість за комісією в сумі 2690,08 гривень, пеня в сумі 73223,67 гривень. Крім того на підставі п.6.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) нараховані штрафи в сумі 500 гривень та 2303,65 гривень. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.06.2012 року у цивільній справі №2314/3608/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута заборгованість за кредитним договором №CSXRRF05410175 від 03.09.2010 року, у сумі 32208,83 гривень яка виникла станом на 09.04.2012 року, а саме заборгованість за кредитом 4104,23 гривень, заборгованість за процентами 4,82 гривень, комісія 2690,08 гривень, пеня 23399,76 гривень та штрафи, - 500 гривень (фіксована частина) та 1509,94 гривень (процентна складова) (а.с. 3). За повідомленням Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 04.03.2016 року у ВДВС з 11.09.2014 року перебуває виконавче провадження №44714261 про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.06.2012 року. Станом на 03.03.2016 року у виконавчому провадженні відсутні відомості про оплату [PERSON] коштів на користь [PERSON] на виконання рішення суду (а.с. 33). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). Оскільки згідно розрахунку [PERSON] у період з 9 квітня 2012 року (період на який розрахована заборгованість у справі №2314/3608/2012) по 20 жовтня 2015 року (період на який розрахована заборгованість у справі №711/631/16-ц) розмір заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісії не збільшився, суд приходить до висновку, що рішенням суду від 22.06.2012 року вже вирішено питання про стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредитом, процентами та комісією. Питання стягнення такої заборгованості є предметом виконавчого провадження №44714261 відкритого в Центральному ВДВС Черкаського МУЮ. Отже у розглядуваній справі суд вирішує вимоги [PERSON] в частині стягнення пені нарахованої після 09.04.2012 року та штрафів. [PERSON] нарахована пеня за прострочення [PERSON] виконання зобовязань за договором №CSXRRF05410175 від 03.09.2010 року за період з 03.09.2010 року по 20.10.2015 року в сумі 73223,67 гривень, у тому числі сплачено пені в розмірі 6,26 гривень. За рішенням суду від 22.06.2012 року з [PERSON] стягнуто 23399,76 гривень пені, яка нарахована станом на 09.04.2012 року. Таким чином різниця між нарахованою і вже стягнутою пенею становить 49823,91 гривень (із розрахунку 73223,67 грн. 23399,76 грн.). Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсот\-ках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме й нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. 1-2 ст. 551 ЦК). Згідно п.6.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») затверджених наказом №СП-2009-1062 від 30.12.2009 року, - у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1,25% від суми від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати 1 рік (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК). При цьому, виходячи із правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. В той же час пунктом 6.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня коли відповідне зобовязання повинно бути виконано позивачем. Крім того, ч.3 ст. 551 ЦК передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК, з урахуванням положень ст. 3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. У розглядуваній справі пеня в сумі 49823,91 гривень значно перевищує розмір як самого кредиту (4627 грн.), процентів за його користування (4,82 гривень) та нарахованої комісії (2690,08 грн.). Крім того із [PERSON] рішенням суду від 22.06.2012 року вже була стягнута пеня в сумі 23399,76 гривень нарахована станом на 09.04.2012 року. За таких обставин на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України, а також враховуючи споживчий характер виданого кредиту, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) до 7000 гривень. Стягнення пені у розмірі заявленому позивачем, на думку суду, не буде відповідати передбаченим ч. 3 ст. 509 ЦК України таким засадам зобовязання, як розумність та справедливість. Щодо стягнення штрафів необхідно зазначити наступне. Відповідно до п. 6.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. В той же час рішенням суду від 22.06.2012 року з [PERSON] вже стягнуто штрафи передбачені п.6.3. Умов надання споживчого кредиту, а тому суд не вбачає підстав для повторного стягнення фіксованої частини штрафу 500 гривень. Крім того оскільки у розглядуваній справі з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню лише пеня, то відсутні правові підстави для стягнення процентної складової штрафу. Суд враховує, що штраф не може розраховуватися у відсотках від суми пені, оскільки штраф, як і пеня, є різновидами неустойки та розраховуються від суми невиконаного або неналежного виконаного зобовязання. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та із [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути пеню в сумі 7000 гривень за несвоєчасне виконання зобовязань за договором №CSXRRF05410175 від 03.09.2010 року. Згідно ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 197,32 гривень обчислений виходячи із сплаченого судового збору 1378 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог (7000 грн.) відносно заявлених вимог (48876,66 грн.). На підставі ст. ст. 3, 509, 549, 551, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial