Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що на обліку в службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації перебувають малолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] як діти які перебувають у складних життєвих обставинах, які проживають разом з бабусею [PERSON] [INFO]. Батьками малолітніх дітей є: мати [PERSON], 2017 році померла, батько [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Вихованням малолітніх дітей займається бабуся [PERSON], батько дітей цілком самоусунувся від обов'язків щодо виховання та утримання дітей, їхнім життям не цікавиться, не дбає про їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначенні факти, можна розцінювати як ухилення батька виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов'язками. 13 грудня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 11 січня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористався. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове не з'явився, в матеріалах цивільної справи міститься заява про розгляд справи у відсутність її представника, просить суд розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах цивільної справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, просить суд розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року, у свідоцтві про народження, батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. (а.с.9) [INFO] року народилася [PERSON], у свідоцтві батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. (а.с.9 зі звороту) Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, вбачається що за спільною заявою батьків про визнання батьківства № 223 від 16 червня 2011 року, було проведенні зміни прізвище з [PERSON] на [PERSON]. (а.с. 10-11) Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, вбачається що за спільною заявою батьків про визнання батьківства № 99 від 20 березня 2013 року, було проведенні зміни прізвище з [PERSON] на [PERSON]. (а.с. 12-13) [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 лютого 2017 року Серія [NUMBER]. (а.с.14) Висновком Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві від 31 липня 2017 року, закінчено перевірку по матеріалам ЖЄО № 56696, проведеною перевіркою не представилося можливим встановити місцезнаходження громадянина [PERSON], так як будь-які данні стосовно перебування останнього на території м. Києва відсутні. (а.с.16) Відповідно до відповіді від 06 листопада 2017 року, з Дніпровського управління поліції на звернення громадянки [PERSON], стосовно втрати родинних зв'язків з [PERSON], повідомлено що під час проведення оперативно-розшукових заходів, було перевірено обліки невстановлених трупів, невідомих хворих доставлених до лікувальних закладів м. Києва та Київської області, осіб затриманих ОВС, та осіб перебуваючи на обліках та лікування в психіатричних закладах не встановлено особу [PERSON]. (а.с.17) 10 січня 2018 року був складений Акт головним спеціалістом ССД Дніпровської РДА в м. Києві та фахівцем ЦСССДМ Дніпровського РДА в м. Києві, про обстеження умов проживання малолітніх дітей, де встановлено, що малолітні діти проживають в окремій кімнаті, мають окремі спальні місця, місце для навчання та ігор, в кімнаті чисто та охайно. (а.с.15) 22 січня 2018 року винесено Висновок Службою у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про можливість тимчасового влаштування малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в сім'ю бабусі до вирішення питання постійної форми влаштування (а.с. 6) 13 серпня 2018 року винесено наказ № 17 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією Службою у справах дітей про постановку на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. (а.с.5) Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв'язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно Висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол засідання Комісії № 13 від 10 жовтня 2018 року) (а.с.4), з метою захисту майбутнього та інтересів дитини, на підставі статті 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як роз'яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Як з'ясовано судом, [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 лютого 2017 року Серія [NUMBER]. Після смерті матері, діти залишились проживати разом з батьком, однак батько дітей самоусунувся від виховання дітей, не дбає про стан здоров'я дітей, їх фізичному, духовному та моральному розвитку, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вихованням малолітніх дітей займається бабуся [PERSON]. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ст. 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідач, як батько дитини, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Оскільки судом не встановлено можливості передати дитину другому з батьків, бабі, дідові та іншим родичам, мачусі, вітчиму, відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 167 Сімейного Кодексу, дитина передається на опікування органові опіки та піклування для вжиття заходів для захисту прав та інтересів дитини та вибрано найбільш кращий спосіб подальшого влаштування долі дитини. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з предмету позову, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації одночасно звернувся з вимогами стягнення аліментів, та просили стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття на особу на утримання неповнолітньої доньки. Сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. (ст.14 Сімейного кодексу України) Як передбачено у статі 245 Сімейного кодексу України, якщо дитина постійно проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоров'я, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію закладу. В свою чергу, Орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. (ст.246 Сімейного кодексу України) Порядок стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, регулюється положеннями ст.193 Сімейного кодексу України. Виходячи з положень ч.2 та ч.3 ст.193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення вимог Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, який подано в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в частині стягнення з відповідача [PERSON], батька дітей, аліменти на утримання малолітніх дітей на особу або установу в якій будуть перебувати діти. Оскільки визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей є визначальним та залежить від встановлення над дітьми опіки, зважаючи на те, що чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітніми дітьми, які позбавленаі батьківського піклування, та регламентовано права та обов'язки опікуна на представництво інтересів малолітніх осіб, яка перебувають під опікою, в тому числі представляти інтереси малолітніх дітей в судових інстанціях, в даному випаду шляхом звернення з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитини, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або зробить неможливим його виконання в цій частині. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення аліментів - підлягають частковому задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial