Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохає стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 326177,03 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що 26.07.2006 року між філією «Придніпровське регіональне управління» Банку «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір та додаткові угоди до нього. За умовами зазначеного договору відповідач отримав кредит для придбання нерухомості в сумі 155500 доларів США на строк до 26.07.2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі 10,43% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, також між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки. У звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань з повернення кредитних коштів та порушення умов договору, станом на 01.08.2016 року утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яку позивач прохає стягнути з [PERSON] та [PERSON] як солідарних боржників. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги ним підтримані повністю (а.с.60). Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] двічі (23.02.2017 року та 16.03.2017 року) в судове засідання не зявились. На електронну адресу суду надійшла заява (а.с.59), відправником якої зазначена [PERSON], в якій остання прохає відкласти розгляд справи, посилаючись на бажання вирішити питання у позасудовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Виходячи із змісту ст.191 ЦПК України, суд може відкласти розгляд справи у випадках, встановлених цим кодексом, а також у разі неможливості розгляду справи у звязку із необхідністю заміни відведеного судді або залучення до участі у справі інших осіб. У разі неможливості продовження розгляду справи у звязку з необхідністю подання нових доказів суд оголошує перерву на час, необхідний для цього. За відсутності відповідної реєстрації у системі «Електронний суд», суд наголошує, що заяву (шляхом надіслання електронною поштою на офіційну електронну адресу суду) було подано особою ([PERSON]П.), ідентифікувати яку, можливість відсутня, а отже визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною. Тим більше, вирішення питання у позасудовому порядку, про надання можливості якого прохає відповідач, можливо не тільки під час розгляду справи, а й на стадії виконання рішення, шляхом укладення відповідної мирової угоди у процесі виконання, в порядку ст.372 ЦПК України. Таким чином, враховуючи, що належно повідомлені про час і місце розгляду справи відповідачі не зявилися в судове засідання з неповажних причин, суд, у відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що 26.07.2006 року між Філією «Придніпровське регіональне управління» ТОВ Банку «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON], яка після укладення шлюбу з [PERSON] прийняла прізвище чоловіка «Лясова» (а.с.32), укладено кредитний договір № 2/PVN9-07-06 (а.с.4-6), за яким позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було надано кредитні ресурси в сумі 15500,00 доларів США (за цільовим призначенням для придбання квартири) з оплатою по процентній ставці 10,43% річних з кінцевим терміном повернення до 26.07.2026 року. За умовами договору позичальник взяв на себе зобовязання щомісячно до 10 числа здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтентного платежу в розмірі 154,48 доларів США (у складі даного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами). Сторони обумовили право банку (пункт 3.4 договору) вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів та сплати процентів, неустойки, зокрема, в разі порушення договірних зобовязань та несвоєчасного або не у повному обсязі зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісійної винагороди тощо. Відповідно до пункту 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно з додатковою угодою до кредитного договору №1 від 02.02.2007 року (а.с.9), сторони домовились про внесення змін до п.2.1 та п.3.2 кредитного договору щодо процентної ставки, яка склала 8% річних та порядку погашення заборгованості, згідно з якого позичальник зобовязався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за договором у строк до 26.07.2016 року шляхом щомісячного зарахування (у строк до 10 числа місяця) відповідної суми на позичковий рахунок, визначеної у Додатку №2. Виходячи із змісту додаткової угоди №4 від 11.06.2015 року (а.с.12), сторонами були внесені зміни до п.2.1 та п.3.2 кредитного договору. При цьому сторони обумовили, що банком надано позичальнику кредит в сумі 15500,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 8,0% річних у термін з 15.06.2015 року по 15.06.2016 року, а з 16.06.2016 року по процентній ставці, що складатиме 13,5%. Для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок №2233.8.117221.001. Окрім того, додатковою угодою №4 були внесені зміни щодо порядку повернення кредитних ресурсів, згідно з яким погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок: у термін з 15.06.2015 року по 15.06.2016 року щомісячно з 1 по 10 число у розмірі ануїтетного платежу 111,98 доларів США, а з 16.06.2016 року у розмірі 148,50 доларів США. Також, сторони домовились про викладення графіку зниження розміру заборгованості у новій редакції (Додаток №1 до даної угоди). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 26.07.2006 року (а.с.16-17), предметом іпотеки за яким є квартира [ADDRESS] із заставною вартістю, що обумовлена сторонами угоди в сумі 78312,00 грн. Також, з метою забезпечення повернення кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON], укладений договір поруки від 26.07.2006 року, за яким в якості поручителя боржника [PERSON] за своєчасне та повне виконання нею зобовязань за кредитним договором поручився відповідач [PERSON] (а.с.18). Згідно з додатковою угодою №1 до договору поруки від 11.06.2015 року, до договору були внесені аналогічні з вказаними вище зміни. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є правонаступником ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.33-36). У звязку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобовязань станом на 01.08.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором №2/РVN9-07-06 у розмірі 326177,03 грн., яка складається з строкової заборгованості за основним боргом 9380,62 доларів США (що еквівалентно 232700,35 грн.); простроченої заборгованості за основним боргом 681,68 доларів США (що еквівалентно 16910,09 грн.), строкової заборгованості за відсотками - 120,75 доларів США (2995,38 грн.); простроченого боргу за процентами 625,48 доларів США (15515,97 грн.); пені 58055,24 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с.21-29). Виходячи із змісту ст.1050 та 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В разі порушення боржником взятого на себе зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодацець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положення ст.ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Здійснивши системний аналіз зазначених норм, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, враховуючи обовязок позичальника повернути позикодавцеві кошти у встановлений строк, право банку вимагати дострокового повернення кредиту та солідарну відповідальність боржника і поручителя, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. Суд присуджує позивачу понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 4892,66 грн., що є належним чином підтверджена (а.с.1), підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved