Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б.н. від 11 жовтня 2010 року в сумі 17880 грн. 89 коп. та сплачені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] згідно кредитного договору, укладеного між сторонами 11.10.2010 року, отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем порушено умови договору щодо повернення суми кредиту. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, заборгованість за договором станом на 30 вересня 2014 року складає 17880 грн. 89 коп., з яких 7961 грн. 30 коп. - заборгованість за кредитом, 7141 грн. 93 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1450 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 827 грн. 66 коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Арбузинського районного суду від 25.02.2015 року в якості правонаступника відповідача залучено[PERSON]. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, причини неявки до суду ним не повідомлені. За таких обставин, за згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11жовтня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір без номеру, за умовами якого отримала кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також сторони домовились, що заява позичальника разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають договір про надання банківських послуг (а.с. 8), з якими позичальник ознайомлений і які надані йому у письмовій формі. Свою згоду з Умовамита правилами надання банківських послуг та тарифами [PERSON] висловила у своїй заяві, яку власноручно підписала. Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 30 вересня 2014 року складає 17880 грн. 89 коп., з яких 7961 грн. 30 коп. - заборгованість за кредитом, 7141 грн. 93 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1450 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 827 грн. 66 коп.( а.с.6-7) Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов'язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно актового запису про смерть ( а.с.52-54) [PERSON] померла 10 грудня 2012 року. Відповідно до актового запису, [PERSON] та [PERSON] 28 жовтня 2008 року уклали шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості успадкованого майна. За правилами ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; той з подружжя, який пережив спадкодавця, і діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; за загальним правилом, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, проте, за відповідною угодою ці частки можуть бути змінені на користь будь-кого зі спадкоємців; спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини і є безумовною та беззастережною (ст.ст. 1216-1218, 1261, 1267, 1268, 1270, 1273). Беручи до уваги, що [PERSON] проживав з померлою на час відкриття спадщини і не подав в передбачений законом строк заяви про відмову від спадщини, а тому до нього перейшли зобов'язання спадкодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки зобов'язання за кредитним договором порушене, погашення боргу не виконане, то вимоги банку про стягнення заборгованості є правомірними. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» і стягнути із [PERSON] суму заборгованості за договором кредиту в розмірі 17880грн. 89 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved