Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] [PERSON] про звернення на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача - ПАТ «ВіЕс Банк» не прибув, однак від них поступила заява, в якій просять справу слухати в їхню відсутність, позов підтримують повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, яку просять задоволити, не заперечують проти заочного рішення суду. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлені вчасно рекомендованою кореспонденцією. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України /постановляє заочне рішення/. Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що між є ПАТ «ВіЕс Банк» та відповідачем по справі [PERSON] 21.08.2008 року був укладений кредитний договір №62-46 відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 25 000 доларів США з сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом в розмірі 13, 5 відсотків річних до 20.08.2018 року /а.с.3-8/. Відповідач по справі [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач по справі свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконує, а тому станом на 12.12.2014 року в останнього утворилася заборгованість по кредиту в сумі 148 041 грн. 54 коп., яка в добровільному порядку не погашена(ас.8). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договорм із відповідачем по справі [PERSON] було укладено іпотечний договір від 22.08.2008 року, згідно якого в заставу було надано нерухоме майно: двокімнатнау кваритиру, яка належить останній на підставі Витягу про реєстрацію прва власності на нерухоме майно від 19.10.2004 року(ас.14-18). Відповідно до вимог до вимог ст.ст.1048,1050 ЦК України та кредитним договором відповідачам було направлено листи-повідомлення від 29.07.2014 року з вимогою повного виконання зобовязань за кредитним договором та поредження про звернення стягнення на предмет іпотеки(ас.20-22). В судовому засіданні зясовано також, що в порушення прийнятих на себе зобовязань відповідачі не сплачували щомісячних внесків на погашення заборгованості, крім того, не платили відсотки за користування кредитом. Крім того, відповідачам по справі 29.10.2014 року було направлено повідомлення про звільнення предмету іпотеки.Однак, дані вимоги залишені без виконання(ас.23-24). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст.ст. 33, 34, 39, 40 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки А тому, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed