Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в Звенигородський районний суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.07.2007р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 172 відповідно до якого позивач надав кредит в розмірі 40000,00 грн. зі сплатою 16,0% річних за користування кредитом, строком на 10 років з остаточним терміном повернення кредиту 16.07.2017 року. Позичальник зобов'язувався щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 334,00 грн. та сплачувати відсотки нараховані банком на залишок заборгованості відповідно до п.1.5 Кредитного договору, починаючи з липня 2007 року. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який видано кредит. До кредитного договору 21.07.2008 року було укладено додаткову угоду № 121 відповідно до якої відсоткова ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 19 % річних з 21.07.2008р. до повного виконання умов кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором належним чином виконані не були, тому станом на 28.09.2016 року утворилася заборгованість: заборгованість за кредитом - 19937,10 (Дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять сім грн. 10 коп.) грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 15238,01 (П'ятнадцять тисяч двісті тридцять вісім грн. 01 коп.) грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 10886,55 (Десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 55 коп.) грн.; сума нарахованих інфляційних втрат на прострочені суми заборгованості складає 12287,01 (Дванадцять тисяч двісті вісімдесят сім грн. 01 коп.) грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості складає 1781,32 (Одна тисяча сімсот вісімдесят одна грн. 32 коп.) грн. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 60129,99 ( Шістдесят тисяч сто двадцять дев'ять грн. 99 коп.) грн. В забезпечення виконання умов кредитного договору № 172 від 17 липня 2007 року між AT Ощадбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №172 від 17.07.2007 року, відповідно до даного договору в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: жилий будинок з прибудовами та надвірними спорудами, загальною площею 75,1 кв. метри, житловою площею 61,5 кв. метри, що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування №1352 від 04 квітня 2007 року. Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки ринкова вартість предмета іпотеки визначена в розмірі 82400,00 грн. Просить суд в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 172 від 17.07.2007 року в сумі 60129,99 ( Шістдесят тисяч сто двадцять дев'ять) грн. 99 коп., яка складається з заборгованість за кредитом - 19937,10 (Дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять сім грн. 10 коп.) грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 15238,01 (П'ятнадцять тисяч двісті тридцять вісім грн. 01 коп.) грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 10886,55 (Десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 55 коп.) грн.; сума нарахованих інфляційних втрат на прострочені суми заборгованості складає 12287,01 (Дванадцять тисяч двісті вісімдесят сім грн. 01 коп.) грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості складає 1781,32 (Одна тисяча сімсот вісімдесят одна грн. 32 коп.) грн. - звернути стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]. Визначити порядок реалізації даного майна, в порядку визначеному ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», а саме з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації в розмірі 82400,00 грн. без ПДВ. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Представник позивача за довіреністю Котенко С.В. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] який в установленому законом порядку повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про що в справі є підтвердження, повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, про що написав заяву до суду, справу можна розглянути у його відсутність та у відсутність відповідача у відповідності до ч.1 ст.224, ст. 226 ЦПК України в порядку заочного провадження, за наявними у справі доказами, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що станом на 28.09.2016 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Державний ощадний банк України» за Кредитним договором № 172 від 17.07.2007р складає 60129,99 грн., згідно розрахунку заборгованості № 46-08 (а.с.25). Кредитний договір між банком та відповідачем було укладено 17.07.2007р. № 172 відповідно до якого позивач надав кредит [PERSON] в розмірі 40000,00 грн. зі сплатою 16,0% річних за користування кредитом, строком на 10 років з остаточним терміном повернення кредиту 16.07.2017 року (а.с. 14-19). До кредитного договору 21.07.2008 року було укладено додаткову угоду № 121 відповідно до якої відсоткова ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 19 % річних з 21.07.2008р. до повного виконання умов кредитного договору (а.с.20). В забезпечення виконання умов кредитного договору № 172 від 17 липня 2007 року між AT Ощадбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №172 від 17.07.2007 року, відповідно до даного договору в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: жилий будинок з прибудовами та надвірними спорудами, загальною площею 75,1 кв. метри, житловою площею 61,5 кв. метри, що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування №1352 від 04 квітня 2007 року. Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки ринкова вартість предмета іпотеки визначена в розмірі 82400,00 грн. (а.с.21-24). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. В позивача, як іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що відповідно до положень п.п. 3.1., 3.2. іпотеки № 172 від 17.07.2007 року Іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за Кредитним договором, яке виникає у Іпотекодержателя у випадку невиконання (часткового невиконання) боржником своїх зобовязань перед Іпотекодержателем. Звернення стягнення і реалізація предмета іпотеки здійснюється шляхом позасудового врегулювання або в примусовому порядку. Іпотекодерждатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Позасудове врегулювання здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. 30.06.2016 року Позивачем направлено вимоги про відкликання кредиту, які 09.07.2016 року отримані боржником та відповідачем [PERSON], що підтверджується описом цінного листа та корінцем рекомендованого повідомлення з особистим підписом відповідача про отримання (а.с.29-31). Станом на час розгляду справи зобовязання за Кредитним договором № 172 від 17.07.2007 року боржником [PERSON] є невиконаними. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до приписів ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Вартість предмета іпотеки визначена шлахом проведення оцінки, згідно зі звітом про експертну оцінку від 11.06.2007р. субєкта оціночної діяльності ПП [PERSON] (сертифікат [NUMBER] від 01.02.2006р.) про незалежну оцінку вартості житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] складає без ПДВ 82400,00 грн. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 13.06.2007р. Звенигородським виробничим підрозділом ЧООБТІ, загальна вартість нерухомого майна становить 128308,00 грн. Судовою палатою у цивільних та господарських справах Верховного суду України в постанові від 11.12.2013 року у справі № 6-124цс13 зазначено наступну правову позицію: «Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором». З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Позивачем доведені обставини, на які він посилається в позові, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved