Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Буринської РДА звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] та стягнення аліментів мотивуючи тим, що відповідач не виконує батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки, не приймає участь у їх вихованні та не утримує матеріально. Дитина проживає з бабусею, а відповідач не цікавиться її життям і останні декілька років взагалі не проживає разом з дитиною та не спілкується з нею. Представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, не заперечувала про заочний розгляд справи. Відповідача про розгляд справи повідомлений шляхом оголошення в пресі про його виклик в судове засідання. Третя особа [PERSON] підтримуючи позов, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. За згодою представника позивача, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Приймаючи до уваги, що всі учасники справи в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], її матір'ю є [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про шлюб (а.с.7,14). Мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав, в тому числі відносно доньки [PERSON], що підтверджується заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 01.08.2016 року(а.с.10,11,15) З 2010 року дитина проживає із своїм опікуном [PERSON] в селі Піски Буринського району Сумської області та перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Буринської РДА, як дитина позбавлена батьківського піклування, що вбачається з акту про покинуту дитину, розпорядження голови РДА про призначення опікуна, довідки про стан здоров'я дитини, акту обстеження умов проживання, довідки Пісківської сільської ради (а.с.9,12,21-24). Відповідач не спілкується з дитиною, матеріально не утримує та не приймає участі в її вихованні, що видно з довідки Пісківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № та довідки Пісківської сільської ради (а.с.24,25). Згідно письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], досліджених судом, видно, що відповідач жодного разу не з'являється за місцем проживання дитини (а.с.26,27,28). Вказані обставини підтверджуються і висновком органу опіки та піклування Буринської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] (а.с.29). Крім цього з матеріалів справи не вбачається, що відповідач оспорював своє батьківство, так як саме він є батьком дитини згідно свідоцтва про її народження. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що відповідач на протязі 2010-2017 років, самоусунулася від виконання свої батьківських обов'язків, без поважних причин не утримує її матеріально, не піклується про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 164 цього Закону передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У міжнародному та національному законодавстві (ст.3 Конвенції про права дитини 1989 року, ст.ст.51, 52 Конституції України, ст.ст. 2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року) закріплено принципи пріоритету захисту прав та забезпечення інтересів дітей в усіх діях щодо них, у тому числі при вирішенні судових спорів. Аналізуючи наведені вище положення нормативних актів та фактичні обставини справи, враховуючи характер винної поведінки відповідача, суд приходить до висновку, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки [PERSON] свідомо нехтуючи ними, внаслідок чого остання тривалий час перебуває на вихованні та утриманні опікуна, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що збереження батьківства останнього в теперішній час суперечить інтересам дітей і до відповідача необхідно застосувати крайній захід впливу у вигляді позбавлення батьківських прав. Крім того враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до положень ст.ст.180,182 СК України, а на користь держави - судові витрати.

Outcome: approved