Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 19.04.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір №008-16510-190411 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідачу відповідно до п.1.3. договору було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та з кредитним лімітом на день укладення договору 3000 грн. Позивач свої зобовязання за договором виконав, згідно п. 1.2. договору відкривши відповідачу картковий рахунок №26251904547548, в національній валюті України гривні, на умовах, викладених в тарифному пакеті «Visa Класичний» та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Відповідач в свою чергу зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов'язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором. Але своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2015 року становить 9959,76 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №008-16510-190411 від 19.04.2011 року в сумі 9959,76 грн., з яких: тіло кредиту 3921,80 грн.; прострочене тіло кредиту 2439,55 грн.; заборгованість за відсотками 3598,41 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, попередьно надіславши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, її представник у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що позивачем було пропущено строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.04.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір №008-16510-190411 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідачу відповідно до п.1.3. договору було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та з кредитним лімітом на день укладення договору 3000 грн. Так, згідно із ч.1\~ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відпвідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 1.5. кредитного договору №008-16510-190411 від 19.04.2011 року кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 1,5 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Разом з тим, відповідно до ч.5\~ст.267 ЦК України,\~порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Позивачем не надано суду доказів наявності поважних причин, які б перешкоджали йому своєчасно та протягом трирічного строку звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 19.08.2015 року, суд дійшов висновку, що строк позовної давності, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав пропущений, про що також було заявлено відповідачем, а відтак відсутні підстави згідно ч.4 ст.267 ЦК України для задоволення позову.

Outcome: dismissed