Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

ПАТ «Імексбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 21163,22 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 999-00033679/1 від 22.03.2013 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2013 року ПАТ «Імексбанк» уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 999-00033679/1, відповідно до якого відповідачу [PERSON] надано овердрафт за допомогою платіжної картки з максимальною сумою заборгованості 6350,00 грн., зі сплатою 19 % річних за користування кредитом з датою остаточного повернення овердрафту до 21.03.2014 року. Однак, [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 26.08.2015 року у неї виникла заборгованість в сумі 21163,22 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 3950,64 грн.; - заборгованість по відсоткам 1254,05 грн.; - заборгованість за комісіями 2058,53 грн.; - штраф 13900,00 грн. У судове засідання учасники процесу не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак від представника позивача ПАТ «Імексбанк» надійшла заява, в якій позов підтримав, просив суд справу розглядати за його відсутністю та повідомив, що проти заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 22.03.2013 року ПАТ «Імексбанк» уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 999-00033679/1, відповідно до якого відповідачу [PERSON] надано овердрафт за допомогою платіжної картки з максимальною сумою заборгованості 6350,00 грн., зі сплатою 19 % річних за користування кредитом з датою остаточного повернення овердрафту до 21.03.2014 року. [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 26.08.2015 року у неї виникла заборгованість в сумі 21163,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3950,64 грн., заборгованості по відсоткам 1254,05 грн., заборгованості за комісіями 2058,53 грн., штрафу 13900,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Положеннями ч. 2 ст. 37 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Згідно ч.6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. В матеріалах справи знаходиться рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» згідно з яким з 27.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ст. ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобовязань відповідача [PERSON] перед ПАТ «Імексбанк» та їх розмір підтверджується кредитним договором від 22.03.2013 року за № 999-00033679/1 та відповідним розрахунком, наданим представником банку. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору № 999-00033679/1 від 22.03.2013 року, сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Імексбанк» складає 21163,22 грн. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник ПАТ «Імексбанк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Згідно ч. 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий сбір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є повністю обґрунтованими та доведеними, які підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості по кредитному договору № 999-00033679/1 22.03.2013 року у розмірі 21163,22 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь держави грошові кошти у розмірі 211,63 грн.

Outcome: approved