Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Вінницької РДА в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, Вінницького обласного спеціалізованого будинку з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що до органу опіки і піклування Вінницької районної державної адміністрації від служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшли матеріали щодо невиконання своїх батьківських обов'язків гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В ході перевірки були встановлені факти та докази неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Комісія з питань захисту прав дитини при Вінницькій районній державній адміністрації розглядала дане питання 31.03.2017 року та прийняла рішення № 17 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Викладені обставини свідчать про те, що відповідач: гр. [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов'язки відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], їх матеріально не утримує, не цікавиться навчально-виховним процесом, розвитком та станом здоров'я, переклавши виконання батьківських обов'язків на державу. Позивач Орган опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, неодноразово судом направлялися судові виклики на її адресу, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду та остання двічі не з'явилася в судове засідання. Третя особа представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради, в особі - Кучер Ю.В., подала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Проти задоволення позову заперечують. Третя особа представник Вінницького обласного спеціалізованого будинку з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилася дитина [PERSON] в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.08.2012 року (а.с.6). [INFO] народилася дитина [PERSON] в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.07.2015 року (а.с.7). [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., перебувають на повному державному утриманні у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки на підставі розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації від 05.06.2013 року №187 (а.с.10). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] ([NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області 08.08.2012 року) та [PERSON] ([NUMBER], видане виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 14.07.2015 року) матір'ю дітей є: [PERSON] (а.с.6-7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини І статті 135 Сімейного кодексу України від 23.03.2017 року №00017817547, відомості про батька дитини, [PERSON], записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.8). Згідно довідки Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.03.2017 року №827 з місця проживання про склад сім'ї і прописку гр.[PERSON] зареєстрована і проживає в будинку за адресою: [ADDRESS]; в житловому приміщенні зареєстровані також: [PERSON], 1970р.н., та [PERSON], 1991р.н. (а.с.13). Відповідно до довідки-характеристики Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.03.2017 року №826 та Акту обстеження матеріально-побутових умов від 02.03.2017р., затвердженого Якушинецьким сільським головою, В.С.Романюк, гр.[PERSON] характеризується з посередньої сторони; не працює; має трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., який перебуває у Вінницькому обласному дитячому будинку змішаного типу «Гніздечко», [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., які перебувають у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки; за час перебування дітей в закладах мати не проявила зацікавленості у їх вихованні та турботі про них; в будинку, де проживає [PERSON], не створені належні умови для проживання дітей (а.с.14). Згідно довідок Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.03.2017 року №823 та №825 у [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., на території Якушинецької сільської ради власного житла та майна немає (а.с.11-12). Як вбачається з акту, складеного 27.03.2017 року комісією Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини, мати - [PERSON], тривалий час (понад шість місяців) без поважних причин не відвідує дітей, не виявляє до них батьківського піклування і турботи, не приймає участі у вихованні та не утримує їх (останнє відвідування 16.07.2016 року) (а.с.16). Відповідно до рекомендації виконавчого комітету (як органу опіки та піклування) Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.03.2017 року №02-18/230, виконавчий комітет (як орган опіки та піклування) Якушинецької сільської ради вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO]., відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], оскільки вона не виконує батьківські обов'язки, передбачені ст.ст. 150-155, 180 Сімейного кодексу України (а.с.17). Як вбачається з довідок № 821 від 02.03.2017 року та № 822 від 02.03.2017 року виданої виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради, що у [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є рідний брат [PERSON] [INFO] (а.с.18). Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України. Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо виявила бажання відмовитися від дітей [PERSON] та [PERSON], не бере будь-якої участі у фізичному та моральному розвитку дітей, піклуванні про стан їх здоров'я та моральний дух. 14 вересня 2006р. Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010р. за якою держава зобов'язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов'язок забезпечити захист інтересів дітей. Відповідно до висновку, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області за № 01-25/941 від 11.04.2017 року зазначено, що «є всі підстави для позбавлення батьківських прав матері [PERSON], [INFO], відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], так як вона не виконує свої батьківські обов'язків, передбачені ст.150-155,180 Сімейного Кодексу України». При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. за положеннями якої, держава зобов'язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що мати -відповідач по справі, свідомо відмовилася від дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не забезпечує їх матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавиться життям дітей, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, та самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач фізично здорова, працездатна, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання, тому з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, тобто по 640,00 грн. за кожну з вимог (позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей).

Outcome: approved