Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що 17 листопада 2010 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKAPNKIG.1910.001, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 140000 гривень строком по 16 листопада 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,001% річних та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,9% річних від суми кредиту по договору щомісячно. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», [PERSON] та [PERSON] 17 листопада 2010 року було укладено договір поруки № РХ029031.1913.001 відповідно до якого [PERSON] поручилась перед банком за виконання [PERSON] зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 21 червня 2016 року становить 85540 гривень 26копійок, яка складається із поточної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27497грн 54коп, простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32050 грн 98коп, поточної заборгованості за процентами в розмірі 0,02 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 0,76 грн, заборгованості по комісії в розмірі 25200 грн 00коп, пені в розмірі 790 грн 96коп. Позивач просить: -стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року в розмірі 85540 гривень 26 копійок, яка складається із : поточної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27497грн 54коп, простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32050 грн 98коп, поточної заборгованості за процентами в розмірі 0,02 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 0,76 грн, заборгованості по комісії в розмірі 25200 грн 00коп, пені в розмірі 790 грн 96коп. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року після скасування заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року, дану цивільну справу було призначено до розгляду. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2020 року було залучено до участі в справі правонаступника ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» - ТОВ «Глобал Спліт», яке є правонаступником прав грошової вимоги за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06 березня 2019 року. В судове засідання представник ТОВ «Глобал Спліт» не з`явився, надав заяву про розгляд справу за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги. Представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Шамардін В.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій висловив заперечення проти задоволення позову в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором, пославшись в обґрунтування заперечень на сплив передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України строку. З`ясувавши позицію представника позивача, представника відповідачки - [PERSON] - адвоката Шамардіна В.М., дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 17 листопада 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNKIG.1910.001, відповідно до п.п.1.1, 2.1, 7.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредитні кошти на строк з 17 листопада 2010 року по 16 листопада 2017 року включно у вигляді строкового кредиту в розмірі 140 000 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,001 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом; щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,9% від суми кредиту щомісяця в період оплати (а.с.23-28). Відповідно до п.п.2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 кредитного договору № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року позичальник зобов`язався сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4, 3.1,, 3.2, 7.1, 7.44 договору; сплатити банку винагороду згідно п.п 3.7, 6.2, 7.1 кредитного договору; погасити кредит в порядку, сумах та строки, передбачені п.2.3.4, 7.1 кредитного договору. Згідно п.7.1 кредитного договору погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 01 по 05 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 2927 грн 00 коп для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів. Відповідно до п.п.7.9, 7.9.2 кредитного договору додатком, який є невід`ємною частиною договору є додаток № 2 - графік погашення кредиту (а.с.28). З графіку погашення кредиту вбачається, що сторони узгодили розмір щомісячного платежу - 2927 грн 00коп та розмір щомісячної комісії - 1260 грн 00коп (а.с.28). Пунктом 4.1 кредитного договору № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року передбачено, що при порушенні позичальником кожного із зобов`язань, передбачених п.п 2.2.2, 2.2.3, 7.1 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. [PERSON] надала згоду на укладення її чоловіком - [PERSON] кредитного договору № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року, про що свідчить наявна в матеріалах справ письмова згода від 17 листопада 2010 року (а.с.26 на звороті). На виконання п.7.1 кредитного договору № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» надало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 140000 гривень шляхом перерахування на рахунок СТО ТОВ «Нико Донецк», що підтверджується копією меморіального ордеру № 7357 від 17 листопада 2010 року та копією розпорядження від 17 листопада 2010 року (а.с.30,31). 17 листопада 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № РХ029031.1913.001 відповідно до п.п. 1, 16 якого [PERSON] поручилась перед ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року (а.с.29). Пунктами 2,4 договору поруки від 17 листопада 2010 року № РХ029031.1913.001 передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п.1 договору поруки від 17 листопада 2010 року цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Пунктом 12 договору поруки від 17 листопада 2010 року № РХ029031.1913.001 передбачено, що «порука за цим договором припиняється після закінчення з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором» (а.с.19). 20 листопада 2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації на адресу [PERSON] та [PERSON] направлялись вимоги № 9589 та № 9593 відповідно про дострокове ( у строк до 17 грудня 2015 року) погашення заборгованості за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року, розмір якої станом на 17 листопада 2015 року становить 76720 грн 06коп (а.с.32-34) 06 березня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір № 146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до п.2.1 якого ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Глобал Спліт» належні банку, а новий кредитор набув у обсязі і на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (а.с.119). З додатку №1 до договору № 146 від 06 березня 2019 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, вбачається, що до ТОВ «Глобал Спліт» перейшло право вимоги за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року (позичальник [PERSON] ) та договором поруки № РХ029031.1913.001 від 17 листопада 2010 року (поручитель [PERSON] ) із загальним залишком заборгованості станом на 06 березня 2019 року у розмірі 122083грн 96коп (залишок по тілу - 59548грн 52коп, залишок по відсотках - 1грн 78коп, залишок по комісіям - 61742грн 70коп, залишок по пені - 790грн 96коп) (а.с.120). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2019 року замінено стягувача - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника - ТОВ «Глобал Спліт» у цивільній справі № 233/3072/16-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.146-147). Відповідно до п.1) ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Частинами 1,2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 рокупередбачено окремі самостійні зобов`язання позичальника [PERSON] про повернення боргу щомісяця частинами Відповідачем [PERSON] клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності відповідно до ст.267 ЦК України не заявлялось. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань з повернення кредиту за кредитним договором № IKAPNKIG.1910.001 від 17 листопада 2010 року, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - із [PERSON] на користь ТОВ «Глобал Спліт», яке є правонаступником ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» слід стягнути заборгованість за зазначеним кредитним договором, яка виникла станом на 21 червня 2016 року і відповідно до розрахунку позивача (а.с.4-22) складається із : поточної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27497 грн 54коп, простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 32050 грн 98 коп, поточної заборгованості за процентами в розмірі 0 грн 02 коп, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 0 грн 76 коп, заборгованості по комісії в розмірі 25200 грн 00коп, та заборгованості по пені, нарахованої станом на 13 квітня 2014 року в розмірі 495грн 29коп, а всього - 85244грн 59коп. Позовні вимоги про стягнення із позичальника [PERSON] пені, нарахованої з 14 квітня 2014 року задоволенню не підлягають, оскільки пеня нарахована всупереч ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області, в якому зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.35-36, 45,47). Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителя [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Пунктом 12 договору поруки від 17 листопада 2010 року № РХ029031.1913.001 передбачено, що «порука за цим договором припиняється після закінчення з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором» (а.с.19). Проаналізувавши зміст п.12 договору поруки від 17 листопада 2010 року № РХ029031.1913.001, суд дійшов висновку про те, що договором поруки фактично не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, отже в даному випадку слід керуватись положеннями ч.4 ст.559 ЦК України в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин. Надісланням листа від 20 листопада 2015 року № 9593 (а.с.33) кредитор використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, тобто, такими діями кредитор змінив умови виконання основного зобов`язання, а саме строк його виконання - до 17 грудня 2015 року. До суду з позовом до поручителя банк звернувся, як вбачається з поштового конверту, 21 червня 2016 року, отже зі спливом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, визначених частиною четвертою статті 559 ЦК України, отже порука припинилася, зважаючи на що в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов переконання про припинення поруки та відсутність підстав для задоволення позову до [PERSON] , що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року в цивільній справі № 554/1566/17. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а позивачу по справі було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі (а.с.49), судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial