Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Наприкінці березня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 27 грудня 2012 року уклав із [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 34739 гривень 47 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 1375 гривень 96 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом 27243 гривень 72 копійки, заборгованості за пенею 3989 гривень 34 копійки, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 1630 гривень 45 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1600 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклав із [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.6), довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.7-8), Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-32). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувався платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімав з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертав, не сплачував відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у нього виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 34739 гривень 47 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 28 лютого 2017 року (а.с.4-5). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 34739 гривень 47 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 20 березня 2017 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень. Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1600 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved