Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Описова частина 05.01.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Короткий виклад позиції позивача, заперечень відповідача На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що у шлюбі із відповідачем у них народився син [PERSON] . За час перебування у шлюбі 19.01.2016 відповідач заподіяв їй тілесних ушкодження передньої тяжкості, а синові [PERSON] - легкі тілесні ушкодження. 20.01.2016 дані відомості були внесені до ЄРДР. Проте у зв`язку із їх примиренням провадження було закрито. 27.09.2016 шлюб між нею та відповідачем було розірвано та з відповідачеві присуджено сплату аліментів на сина 1000 гривень щомісячно. Проте відповідач аліменти не сплачував та сума боргу складає 32847, 5 грн. Вже майже чотири роки відповідач вихованням сина не займається, не спілкується із сином, станом здоров`я не опікується, повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків. З підстав ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] , просить позбавити відповідача батьківських прав. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05.02.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження. Протокольно хвалою суду від 03.03.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Доповнила, що після народження сина, відповідач став зловживати алкоголем, поводив себе відносно неї агресивно, бив її та сина. Порушене проти відповідача кримінальне провадження було закрито за її заявою, оскільки вважала, що поведінка чоловіка може бути змінена. Проте його поведінка не змінилася, що призвело до розірвання їх шлюбу. Після розірвання шлюбу він ще відразу двічі брав на побачення сина. Проте, коли приводив дитину, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Потім відповідач не з`являвся три роки. Востаннє, рік тому, він приніс для сина гнилі фрукти та іграшку для дівчинки. Дитина не знає відповідача як батька, не впізнала його на фото, яке демонстрували на засіданні комісії з питань захисту прав дітей. Вона проживає у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , який займається вихованням та утримує сина. [PERSON] називає [PERSON] батьком. У них склалися добрі сімейні відносини. Від представника органу опіки та піклування надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. При ухваленні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування. За згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, оцінка доказів Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі із січня 2011 року та [INFO] них народився син [PERSON] ( а.с. 8, 17-19). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 27.09.2016 шлюб між сторонами розірвано та із відповідача на користь позивачки, на сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно до довідки-розрахунок від 26.11.2020, виданої державним виконавцем Пригуновим В.В., борг [PERSON] перед [PERSON] за аліментами станом на листопад 2020 року складає 32847, 5 гривень. Довідка не містить відомостей про сплату аліментів [PERSON] ( а.с. 16). З довідки завідувача ДНЗ № 22 від 24 грудня 2020 року [PERSON] [PERSON] відвідує ДНЗ № 22 « Золота рибка» . Тато [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї дитини ( а.с. 15). Дитина проживає із позивачкою у належному їй житлі ( а.с.1, 13,14 ). За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно ( а.с.11). Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 27.02.2016 у зв`язку із примиренням із потерпілою [PERSON] кримінальне провадження щодо [PERSON] за ч.1 ст. 121 КК України закрите. Зі змісту постанови вбачається, що відомості до ЄРДР внесені по факту заподіяння [INFO] [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень своїй дружині [PERSON] та малолітньому синові [PERSON] ( а.с. 12). Згідно висновку від 01.04.2020, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради вважає недоцільним на даний час позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо свого сина [PERSON] , з тих підстав, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу на особу, тягне за собою розірвання сімейних зв`язків між батьком та дитиною, позбавляє дитину її коріння, що виправдовується лише винятковими обставинами, підкріпленими достатніми аргументами та захист інтересів дитини. У висновку орган опіки серед іншого вказав, що дитина на фото, продемонстрованому йому, не впізнала свого батька. [PERSON] прибув на засідання комісії із питань захисту прав дітей, що відбулося 17.03.2020 та заперечив проти позбавлення його батьківських прав, вказавши, що бажає приймати участь у вихованні сина. Вказував, що надавав матеріальну допомогу дружині. Думка дитини щодо розв`язання даного спору не з`ясована, зважаючи на вік дитини. Свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка позивачки із 2015 року. Часто із квартири позивачки лунали крики. Був випадок коли її чоловік втрутився у сварку та бачив перелякану [PERSON] та дитину. [PERSON] бив [PERSON] та вони викликали поліцію, яка виставила [PERSON] з дому. Після того, як сторони розлучилися, вона ніколи не бачила, щоб [PERSON] приходив до дитини, проводив з ним час. Про дитину піклується мати та її теперішній чоловік [PERSON] . [PERSON] [PERSON] називає батьком. Вони разом гуляють, [PERSON] забирає дитину із садочка. Видно, що дитина уже не перелякана та поводить себе розкуто. Свідок [PERSON] пояснила, що вона товаришує із позивачкою та часто у буває у неї в гостях. Їй відомо, що відповідач не приходить до сина. Тоді, коли після розірвання шлюбу ще брав дитину, приводив, будучи в сані сп`яніння. Вихованням дитини займається позивачка із чоловіком. Вона не чула, щоб позивачка забороняла відповідачеві бачитися із сином. Норми права, які застосував суд Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини четвертої 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; ) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною ( стаття 166 СК України). За положенням частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновки суду Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків та є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Суд не погоджується із висновком опіки та піклування від 02.04.2021 як недостатньо обґрунтованого. У висновку відсутній аналіз факту заподіяння [PERSON] і матері дитині, і дитині тілесних ушкоджень, тривалу відсутність спілкування між батьком та дитиною, що призвело до того, що [PERSON] не знає свого батька. Крім того, не надано аналізу того, що [PERSON] не сплачував аліменти на утримання сина. Фактично висновок органу опіки та піклування побудований лише на тому, що батько заперечив проти позбавлення його батьківських прав та що таким позбавленням будуть втрачені коріння батька та сина. Між тим, на переконання суду, постановляючи такий висновок, орган опіки та піклування не врахував інтересів дитини на піклування та безпечне і комфортне проживання у сім`ї. Наявні у справі докази доводять факт умисного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] . Це виразилося в тому, що відповідач, не маючи перешкод щодо спілкування із сином, мати якого не змінила місця проживання із часу розірвання їх шлюбу, із 2016 до 2021 року не спілкувався із дитиною і тій кількості, яка є необхідною для нормального самоусвідомлення дитини, та з тим, що б не втратити зв`язок із дитиною. Відповідач не сприяв засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до внутрішнього світу сина. Відповідач також не надавав коштів на утримання дитини, а отже не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Про небажання змінити свою поведінку свідчить той факт, що відповідач не прибув ні в підготовче, ні в судове засідання, не спрямував до суду відзиву чи заяви про те, що позов ним не визнається. Не надав жодного доказу на спростування доводів позивачки. Судом також враховано особу відповідача, який схильний до вчинення насильства щодо сина та його матері, про що пояснювала позивачка та підтвердила свідок [PERSON] , а також вбачається із постанови про закриття відносно відповідача кримінального провадження за ч. 1 ст. 121 КК України. Таким чином, встановлені в ході судового розгляду факти доводять, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] є тією мірою впливу, яка має бути застосована до відповідача та таке позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. При сьому суд вважає за необхідне роз`яснити [PERSON] , що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено ч. 1 ст.169 Сімейного кодексу України. Розподіл судових витрат У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень належить стягнути із відповідача.

Outcome: approved