Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 17.06.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-29049-170608, відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, кредит для придбання певного майна/послуг на загальну суму 1498,95 грн. Відповідно до умов договору, момент надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 24.02.2014 р. складає: сума заборгованості за кредитом у розмірі 1498,95грн., заборгованість за відсотками у розмірі 106,43грн., заборгованості за комісіями у розмірі 337,72грн., які позивач просить суд стягнути відповідача, поклавши на нього судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-29049-170608, відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, кредит для придбання певного майна/послуг на загальну суму 1498,95 грн. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики. Таким чином, внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 24.02.2014 р. складає: сума заборгованості за кредитом у розмірі 1498,95грн., заборгованість за відсотками у розмірі 106,43грн., заборгованості за комісіями у розмірі 337,72грн. Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved