Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до матері дитини [PERSON] [INFO] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на користь особи, під опіку якої буде передана дитини, чи на користь дитячого закладу, в який буде поміщено дитину, та до її повноліття. Такі вимоги вмотивовано тим що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про дитину, тим самим мати самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Нижньосірогозької районної державної адміністрації Величко О.С. підтримала позовні вимоги, пояснивши в обґрунтування позову, що родина [PERSON] перебуває з 2011 року на обліку районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. З лютого поточного року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на підставі рішення районної комісії з питань захисту прав дитини та забезпечена комплексом соціальних послуг. З нею підписано угоду про здійснення соціального супроводу. Головною проблемою родини є відсутність власного житла. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини - сина [PERSON] [INFO], не створила належні санітарно-побутові умови, у зв'язку зі скрутним становищем відповідача - відсутністю грошових коштів, відсутності власного житла, належних санітарно-побутових умов проживання [PERSON] звернулася з заявою до районної комісії з питань захисту прав дитини Нижньосірогозької районної державної Адміністрації з проханням направити дитину тимчасово, терміном на 6 місяців до обласного Будинку дитини. 21 лютого 2017 року районна комісія з питань захисту дитини на своєму засіданні розглянула заяву [PERSON], та прийняла рішення за № 5 про влаштування [PERSON] до Будинку дитини. Присутня на засіданні [PERSON] дала обіцянку, що на протязі шести місяців перебування дитини в Будинку дитини вона вирішить свої житлові та фінансові проблеми, і забере сина до себе. За розпорядженням голови Нижньосірогозької районної державної адміністрації № 60 від 28 лютого 2017 року малолітнього [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради терміном на 6 місяців. [PERSON] була попереджена, що у разі, якщо вона через шість місяців не створить нормальні умови для дитини і не забере дитину до себе, буде порушено питання про позбавлення її батьківських прав. У вересні 2017 року відповідач повідомила про свій намір забрати сина з Будинку дитини, оскільки нею створено належні умови для проживання сина в належному співмешканцю будинку № [ADDRESS]. 09 жовтня 2017 року працівники служби у справах дітей райдержадміністрації спільно з працівниками КЗ «Нижньосірогозький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді» представником виконкому Нижньоторгаївської сільської ради проведено обстеження умов проживання [PERSON] в будинку № [ADDRESS] Нижньосірогозького району, перевіркою встановлено, що за шість місяців перебування дитини в Будинку дитини матір'ю практично нічого не зроблено по створенню належних умов для проживання хворої дитини, санітарний стан житлових приміщень будинку незадовільний, будинок не підготовлений до опалювального сезону, в будинку холодно, вікна не утеплені, стіни потріскані, не шпакльовані, не білені, присутній протяг. Характеризуючи відповідача [PERSON], представник позивача Величко О.С. в якості прикладу навела таке, що її діти, відносно яких вона раніше була позбавлена батьківських прав, мешкали в дитячому будинку сімейного типу - в прийомній родині в смт Нижні Сірогози, спочатку старші діти навідувалися до неї, але через холодне відношення матері до них припинили ходити. Старший син служить в АТО. Характерним для [PERSON] є те, що вона не скупиться на обіцянки, але не вважає за обов'язок доводити їх до кінця. В березні 2018 року [PERSON] вчинила кроки по придбанню власного житла - сплативши частину вартості будинку спадкоємцям, без оформлення договору купівлі-продажу, не змогла правильно розпорядитися отриманими наперед за оренду земельної ділянки коштами, не має можливості створити запас грошей, належних умов для утриманні та виховання хворої дитини. Вважає правильним рішенням позбавити [PERSON] батьківських прав щодо хворого сина - малолітнього [PERSON] [PERSON] в літній сезон працювала, отримувала заробітну плату, також отримала 2000 гривень орендної плати, вона не змогла пояснити, як розпорядилася отриманими коштами. Нижньоторгаївською сільською радою [PERSON] характеризується негативно, не намагалася привести до порядку присадибну ділянку будинку № [ADDRESS], навести порядок в житлових кімнатах будинку, на зауваження з цього приводу не реагує. Після зміни [PERSON] свого місця проживання у зв'язку з переїздом в будинок своєї сестри в [ADDRESS] представниками служб у справах дітей проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем її проживання, встановлено, о житловий будинок складається з двох кімнат, одна з яких не придатна для проживання, слугує місцем збереження дров, кухні та веранди. В житловій кімнаті два ліжка, на одному сплять сестра відповідача зі своїм співмешканцем, на іншому - сама [PERSON]. Для проживання малолітнього [PERSON] умови проживання не створено, немає спального місця для нього, відсутній одяг, є запас дров на 2-3 тижня. Нижньосірогозькою селищною радою [PERSON] характеризується негативно. Будучи позбавленою в березня 2016 року батьківських прав відносно її чотирьох дітей, відповідач в лютому 2017 року народила п'яту дитину - [PERSON], який перебуває в комунальному закладі «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради. З акту КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» за весь час перебування малолітнього [PERSON] у закладі мати відвідувала дитину 27 квітня 2017 року, один раз у травні 2017 року, двічі у червні 2017 року, 30 листопада 2017 року, та 24 вересня 2017 року. З того часу більше сина не відвідувала, станом його здоров'я не цікавилася, матеріальної допомоги не надавала, крім засобів по догляду за дитиною, які приносила під час відвідувань. Районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді впродовж семи місяців надано відповідачу 19 соціальних послуг - 7 інформативних, 4 медичних, 6 соціально-економічних, 2 соціально-педагогічні. Фахівцями центру роз'яснено вимоги, які ставляться до житла, де повинна жити дитина, особливо у віці до 1 року, які її потреби повинні задовольнити батьки, яким чином треба визначатися з місцем проживання. Не зважаючи на проведену роботу [PERSON] не вжила жодних заходів для вирішення питань, направлених на створення належних умова для виховання та розвитку дитини. За результатами розгляду заяви [PERSON] про можливість забрати дитину з комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради комісією з питань захисту прав дитини 11 жовтня 2017 року прийнято органом опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON]. Представник Нижньосірогозької селищної ради Голтаєва А.М. підтримала позов, посилаючись на приклади відсутності бажання відповідача [PERSON] прикласти зусилля та створити необхідні для проживання та виховання хворої дитини умови, прохала позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала, зазначивши що вона проживала в будинку рідної сестри, де має належні умови для проживання з нею малолітнього сина [PERSON]. В березні 2018 року вирішила придбати власне житло у спадкоємців після смерті власників. Отримавши орендну плату за земельну ділянку за п'ять років наперед, домовилася з спадкоємцями про купівлю будинку. Оскільки спадкоємця не мали документів про отриману спадщину, договір купівлі-продажу не укладався. Сплатила частину вартості будинку, та почала наводити там лад. [PERSON] стверджувала, що в будинку є в достатній кількості їжа, одяг, іграшки для дитини. Відповідач стверджує, що має все необхідне для утримання та виховання дитини, не бачить підстав для позбавлення її батьківських прав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно вона в складі комісії, яка створювалася для перевірки умов проживання родини [PERSON], відвідувала відповідачку за місцем її проживання. Умови проживання неодноразово визнавалися незадовільними, на зроблені зауваження відповідачка не реагувала. [PERSON] була неодноразово попереджена про можливість позбавлення її батьківських прав, але зважаючи на наявність захворювання дитини [PERSON] не поспішала створити належні умови та забезпечити дитину всім необхідним. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, при цьому посилаючись на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року, його матір'ю є відповідач [PERSON] (а.с. 9). Відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с. 10). 21 лютого 2017 року районною комісією з питань захисту дитини під час розгляду заяви [PERSON] прийнято рішення за № 5 про влаштування [PERSON] до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради (а.с.18-20). У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Відповідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до рішення від 11 жовтня 2017 року №30 районної комісії з питань захисту прав дитини, вважає доцільним в судовому порядку порушити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 5-7). Відповідно до наданих Нижньосірогозькою селищною радою, та Нижньоторгаївською сільською радою громадських характеристик відповідач [PERSON] характеризується з негативної сторони, не працює, та не приділяє уваги створенню умов для проживання та вихованню дитини (а.с. 25, 26). З довідки комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради вбачається, що [PERSON] останній раз відвідувала сина [PERSON] 24 вересня 2017 року (а.с 29), з акту Комунального закладу вбачається, що за час перебування дитини в КЗ мати дитини [PERSON] відвідувала сина декілька разів в період з [INFO] року по 03.03.2017 року - по одному разу у квітні та травні, двічі у червні, і востаннє 30 липня 2017 року, приносила засоби по догляду за дитиною (а.с. 30). З висновку про стан здоров'я дитини вбачається, що [PERSON] страждає на вірус імунодефіциту (ВІЛ) (а.с. 33). На підставі рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 11 жовтня 2017 року органом опіки та піклування прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] (а.с. 39-42). Відповідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання родини [PERSON], складених 15 лютого 2017 року (а.с. 15), 09 жовтня 2017 року (а.с. 24), 21.12.2017 року (а.с. 43) відповідач не створила належні житлово-побутові умови для життя та виховання дитини, вона неодноразово попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, родина перебувала на профілактичному обліку в службі у справах дітей з 21 лютого 2017 року (а.с.14, 16). Відповідно до ст. 165 СК України органи опіки та піклування мають право звернутися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Оцінюючи досліджені у судовому засіданні дані, які характеризують особу відповідача, суд вважає, що не визнання позову та прояв бажання відповідача [PERSON] забрати малолітнього сина [PERSON] [INFO] року з комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, де він перебуває з лютого 2017 року, продиктоване не материнськими почуттями до дитини, а надією на отримання на законних підставах від держави матеріальної допомоги у зв'язку з народження дитини, що дозволить і самій існувати за рахунок цих коштів. При винесенні рішення суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дітей, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Судом враховано стан здоров'я [PERSON] [INFO], який має ураження головного мозку, а також вірус імунодефіциту людини (а.с. 33-34), що потребує особливої уваги та значних витрат на лікування, чого відповідач [PERSON] забезпечити не зможе. Оскільки відповідач попереджалася про необхідність виконання батьківських обов'язків щодо дитини, необхідності створення для дитини належних умов життя та виховання, не зважаючи на надані відповідачу Районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді чисельні соціальні послуги впродовж семи місяців 19 соціальних послуг [PERSON] належних для себе висновків не зробила, приписи служби у справах дітей ігнорувала, не змогла створити належні умови для утримання та виховання дитини, тому суд вважає за доцільне застосувати такий крайній захід впливу на останню, як позбавлення батьківських прав, та стягнути аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved