Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту правовстановлюючих документів, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. Заява обґрунтована тим, що він [PERSON] , 1952 року народження, документ, що посвідчує його особу є паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 12 квітня 2006 року. У державному акті на право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 30,00 га, яка розташована на території Кохівської сільської ради Ананьївського району його прізвище помилково написано [PERSON] . Заявник в заяві зазначає, що внаслідок такої помилки, зміни його прізвища, на даний час виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують його особу та правовстановлюючими документами, які були видані на його ім`я. Крім того, заявник вказує, що на даний час виникла об`єктивна потреба на відновлення меж земельної ділянки якою він користується згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ОД, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №40, із цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до заяви Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовила заявнику у наданні згоди на відновлення меж земельної ділянки з таких підстав, що у представлених на розгляд матеріалах відсутні документи, що підтверджують наявність у його користуванні даної земельної ділянки. В результаті чого було виявлено невідповідність написання прізвища в паспорті та державному акті на право власності на землю. З наведених вище підстав заявник звернувся до суду з даною заявою та просить ухвалити рішення яким встановити факт належності йому [PERSON] державного акту на право постійного користування землею на земельну ділянку площею 30,00 гектарів, яка розташована на території Кохівської сільської ради Ананьївського району із цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства. 12 лютого 2020 було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. В ухвалі про відкриття провадження у справі було запропоновано заінтересованій особі у справі подати пояснення щодо заяви. З матеріалів справи вбачається, що заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не скористалася правом подати до суду пояснення, що передбачено ЦПК України. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що передбачено пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України. Відповідно до\~частини 4\~статті 294\~ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. У судове засідання 15 грудня 2020 року сторони по справі не з`явилися. При цьому, 15 грудня 2020 року заявник [PERSON] надав через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та без участі його представника, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.72). Крім того, 15 грудня 2020 року через канцелярію суду подала також письмове клопотання представник заінтересованої особи начальник Відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Письменна Інна Петрівна, яка діє на підставі довіреності від 07 липня 2020 року (а.с.34), в якому вона просить розглянути справу без її участі, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує. При цьому, суд враховує приписи частини 3 статті 4 статті 294 ЦПК України, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність клопотань в яких вони висловлюють свою позицію щодо вимог, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, 15 грудня 2020 року заявником [PERSON] було подано через канцелярію суду клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.66-71), яке судом було задоволено та долучено до матеріалів справи додаткові докази, про що судом без видалення в нарадчу кімнату постановлено відповідну ухвалу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено. Заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець та зареєстрований в с.Кохівка, Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданий 12 квітня 2006 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.5). Заінтересованою особою в даній справі заявник зазначив Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39765871, що розташоване за адресою: 65012, м.Одеса, вул.Канатна, 83. З заяви вбачається, що заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме встановити той факт, що йому [PERSON] , на праві приватної власності належить Державний акт на право постійного користування землею серії ОД виданий гр-ну [PERSON] на підставі рішення Ананьївської районної Ради народних депутатів Ананьївського району Одеської області від 07 вересня 1995 року №48-ХХІІ відповідно до якого йому надано у постійне користування земельна ділянка площею 30.00 гектарів в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Кохівської сільської ради народних депутатів, землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №40. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявнику було видано 18 вересня 1995 року головою Ананьївької районної Ради народних депутатів Живорою О.Д. Державний акт на право постійного користування землею серії ОД на підставі рішення Ананьївської районної Ради народних депутатів Ананьївського району Одеської області від 07 вересня 1995 року №48-ХХІІ відповідно до якого йому надано у постійне користування земельна ділянка площею 30.00 гектарів в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Кохівської сільської ради народних депутатів, землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №40, що вбачається з доданої до заяви заявником його копії (а.с.6). Як вбачається з копії, що Державний акт на право постійного користування землею видано громадянину України [PERSON] (а.с.6). Згідно копії архівної довідки виданої 11 серпня 2020 року за №116 архівним відділом Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, що у документах фонду Ананьївської районної ради рішення сесії №43 від 7 вересня 1995 року [PERSON] із земель запасу Кохівської сільської ради надано у постійне користування 30,0 га ріллі (а.с.53). 19 листопада 2020 року заявник надав до суду клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.50-51), в якому зазначив, що на момент видачі правовстановлюючого документа в 1995 році в нього був паспорт старого зразка із зазначенням його прізвища на російській мові « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] виданого Кохівською сільською радою, яке складене на російській мові його прізвище на російській мові зазначено « [PERSON] » (а.с.52). Крім того, в копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданий 12 квітня 2006 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.5), прізвище заявника на російській мові зазначено « [PERSON] ». З наведеного вище вбачається, що при видачі заявнику правовстановлюючого документу при перекладі його прізвища з російської мови на українську було допущено описку, та зазначено прізвище при перекладі « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Також в матеріалах справи міститься копія відповіді на запит Відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08 грудня 2020 року за №624/131-20, з якої вбачається, що згідно державної статистичної звітності форми 6-зем «Звіт про наявність земель, розподіл їх по власникам землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» та 2-зем «Власники землі, землекористувачі та землі державної власності, не надані у власність або користування» станом на 01.01.2016 року земельна ділянка площею 30,0000 га обліковується за С(Ф)Г «Світлана» (код ЄДРПОУ 21001558). Крім того, заявником було надано копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з якого вбачається, що засновником ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «СВІТЛАНА», ідентифікаційний код юридичної особи 21001558, місцезнаходження: 66430, Одеська область, Ананьївський район, с.Кохівка, є заявник [PERSON] (а.с.69-71). Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме встановлення факту належності вказаного документу дає змогу реалізувати права на спадщину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог заявником, суд також встановив підтвердження того факту, що при видачі правовстановлюючого документу, було зроблено суттєву помилку у написанні прізвища заявника, а саме вказано прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », а тому на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, вважає, що заявлені вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту правовстановлюючих документів, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved