Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Обласний «Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» Закарпатської обласної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитної угоди та стягнення заборгованості за договором позики. В позовній заяві зазначив, що згідно кредитної угоди №3933-«ВК» від 16.12.2011 року відповідачці [PERSON] було надано кредит в розмірі 15000 гривень зі сплатою 3% на рік за користування кредитними коштами, строком на три роки, на проведення інженерних мереж (водопровід та каналізація) житлового будинку. В забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON] за кредитною угодою №3933-«ВК» від 16.12.2011 року з відповідачкою [PERSON] було укладено поруку від 19.12.2011 року, посвідчену та зареєстровану приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №10489. В порушення умов кредитної угоди №3933-«ВК» від 16.12.2011 року відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит і станом на 25.08.2013 року його заборгованість перед Фондом становить 13462 гривень, з яких 10884 гривень сума заборгованості за кредитом 2578 гривні сума заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Обласного «Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» Закарпатської обласної державної адміністрації 13462 гривень заборгованості за кредитною угодою №3933-«ВК» від 16.12.2011 року. Представник позивача в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та додатково пояснив, що заборгованість він сплачував у звязку з відсутністю коштів. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно підписувала заяву-поруку від 19.12.2011 року. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 16.12.2011 року між Обласним «Фондом інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» Закарпатської обласної державної адміністрації та відповідачем [PERSON] було укладено кредитну угоду №3933-«ВК», за якою відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 15000 гривень зі сплатою 3% на рік за користування кредитними коштами, строком на три роки, на проведення інженерних мереж житлового будинку та згідно до умов цієї угоди відповідач [PERSON] зобовязався погашати кредит згідно представлених Фондом розрахунків. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов»зання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В судовому засіданні також встановлено, що в порушення умов кредитної угоди №3933-«ВК» від 16.12.2011 року відповідач [PERSON] не погашає кредит і станом на 25.08.2013 року його заборгованість перед Фондом становить 13462 гривень, з яких 10884 гривень сума заборгованості за кредитом 2578 гривні сума заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно поруки від 19.12.2011 року, посвідченої та зареєстрованої приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу в реєстрі за №10489, відповідачка [PERSON] заявила про свій намір являтися поручителем [PERSON] у випадку невиконання ним своїх зобовязань перед Обласним «Фондом інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» Закарпатської обласної державної адміністрації, згідно укладеного кредитного договору між Фондом та [PERSON]. Оцінивши наведені докази, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки [PERSON], як із солідарного боржника, заборгованості за кредитною угодою №3933-«ВК» від 16.12.2011 року до задоволення не підлягають, оскільки в самій заяві-поруці від 19.12.2011 року, не зазначено, що вона стосується саме цієї кредитної угоди, а тому [PERSON] не могла виступити поручителем по зобовязанням, що випливають з вказаної кредитної угоди. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача [PERSON] на користь Обласного «Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» Закарпатської обласної державної адміністрації 13462 гривень заборгованості за кредитною угодою №3933-«ВК» від 16.12.2011 року, а в задоволенні позовних вимог Обласного «Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» Закарпатської обласної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача [PERSON]

Outcome: partial