Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Направленим та уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.77) заявник просить суд ухвалити рішення яким визнати недійсним державний акт серії ЯИ № 123559 від 11 січня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що за адресою Житомирська область Житомирський район с. Лука вул. Б.Тимощука ([PERSON]), 72 з кадастровим номером 1822084700:02:001:0192 з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку господарських будівель і споруд на ім'я відповідача [PERSON] Крім цього, позивач заявила вимоги про припинення прав власності на майно відповідача та визнати за позивачем право власності на половину земельної ділянки. В обґрунтування заявленого суду було повідомлено наступне. Сторони є співвласниками житлового будинку за згадуваною адресою, однак позивач не може оформити права власності на земельну ділянку під таким будинком у зв'язку із наявністю оскаржуваного акту на всю землю під і біля будинку. Відповідач із представником у судовому засіданні вимог не визнати та просили суд їх відхилити як необґрунтовані та крім цього просили застосувати наслідки пропуску строку позовної давності за даними вимогами. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Заслухав пояснення учасників судом, за доказами сторін, встановлено наступне. Відповідач має зареєстроване місце проживання в м. Житомирі з 2006 року (а.с.18). Рішенням суду апеляційної інстанцій від 22 листопада 2010 року у судовій справі № 2 - 385/10 вирішено, серед іншого і що стосується даної справи, наступне. Визнано недійсним у ? частині свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 лютого 2009 року на ім'я [PERSON] на ? частину житлового будинку (за вказаною вище адресою) після смерті [PERSON], яка померла 16 березня 1997 року. Визнано недійсною у ? частині реєстрацію права власності на такий будинок за [PERSON] Визнано за [PERSON] право власності на ? частину такого житлового будинку (а.с.5-8). 11 січня 2010 року відповідач отримав державний акт серії ЯИ № 123559 на право власності на земельні ділянку площею 0,25 га, що за адресою Житомирська область Житомирський район с. Лука вул. Б.Тимощука ([PERSON]), 72 з кадастровим номером 1822084700:02:001:0192 з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку господарських будівель і споруд (а.с.42). Позивач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання та з 4 вересня 2012 року являється безстроково інвалідом ІІ групи (а.с.4, 22-26). 22 березня 2017 року Станишівською сільською радою Житомирського району Житомирської області позивачеві було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,125 га для обслуговування ? частини будинку за адресою Житомирська область Житомирський район с. Лука вул. Тимощука Бориса ([PERSON]), 72 у зв'язку із наявністю оскаржуваного акту (а.с.10,11). 25 липня 2017 року позивач набула прав власності на ? частину домоволодіння за адресою Житомирська область Житомирський район с. Лука вул. Тимощука Бориса ([PERSON]), 72 на підставі згадуваного рішення суду (а.с.9). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм законодавства України. У разі\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~що перебувають\~у власності,\~користуванні іншої\~особи,\~припиняється право\~власності,\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~розташовані ці\~об'єкти.\~До особи,\~яка набула\~право власності\~на жилий\~будинок,\~будівлю або\~споруду,\~розміщені на\~земельній ділянці,\~що перебуває\~у власності\~іншої особи,\~переходить право\~власності на\~земельну ділянку\~або її\~частину,\~на якій\~вони розміщені,\~без зміни\~її цільового\~призначення. У\~разі набуття\~права власності\~на жилий\~будинок,\~будівлю або\~споруду кількома\~особами право\~на земельну\~ділянку визначається\~пропорційно до\~часток осіб\~у праві\~власності жилого\~будинку,\~будівлі або\~споруди (ч. ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Судом беззаперечно встановлено та не спростовувалось, що сторони є співвласниками житлового будинку за вказаною вище адресою. Безальтернативними нормами матеріального закону визначено право власності на земельну ділянку під таким об'єктом нерухомості, а також ділянку необхідну для його обслуговування. За таких обставин, акт на землю відповідача, який позбавляє можливості оформити права власності позивача на частину земельної ділянки під її майном має бути визнаний недійсним. Стосовно іншої частини вимог про припинення та визнання прав власності суд вирішує відмовити, як необґрунтовані, адже питання про припинення прав власності є похідним від задоволення першої вимоги, а визнання прав власності позивача на певну площу земельної ділянки на даний час судом буде передчасним. Визнанню прав власності на певну частину земельної ділянки, суд вважає, має передувати розроблення проекту землеустрою і визначення точної площі землі необхідної для обслуговування такої власності, визначення меж тощо. Посилання відповідача та його представника на пропущення строків давності звернення до суду за захистом із даними вимогами, суд вважає безпідставними, адже права власності на ? частину згадуваного будинку були зареєстровані за позивачем лише у 2017 році і лише із такої дати строки давності мали б відраховуватись. Судовий акт про визнання прав власності на таке майно восьмирічної давнини, на переконання суду, не є датою початку відліку строку давності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial