Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON], [INFO], має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відомості про батьків у свідоцтвах про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] разом з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS], кімн. 32. [PERSON] неодноразово потрапляла у поле зору соціальних служб за недбале ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. 19.01.2017 малолітні діти були залишені вдома без догляду дорослих, в результаті чого старший [PERSON] здійснив підпал кімнати, де мешкала сім'я. Дітей тоді врятувала сусідка, яка і викликала екстренні служби, мати з'явилася лише через кілька годин. Майже одразу після пожежі дітей було влаштовано до Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію, де вони знаходилися з 01.02.2017 по 09.06.2017. Під час відвідування дітей у санаторії мати ігнорувала вимоги персоналу, поводила себе некоректно, висувала претензії та взагалі відмовлялася забирати дітей по закінченню терміну перебування. Після проведення спеціалістами ССД відповідної роботи, мати забрала дітей до квартири співмешканця. [PERSON] з 01.08.2016 перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, з 02.08.2016 по 02.11.2016 перебувала під соціальним супроводом ЦСССДМ. Соціальними працівниками була надана допомога в отриманні місця в дитячому садочку КДНЗ №14 «Білочка» для обох дітей, але садочок відвідував лише [PERSON] і то, лише декілька днів. [PERSON] жодного разу садочок не відвідував, хоча за ним закріплено місце. Після пожежі в квартирі жінка навіть не розпочала ремонт, хоча міською радою їй було надано матеріальну допомогу, також їй було запропоновано звернутися до Сєвєродонецького будівельного ліцею для організації ремонту у помешканні, але гр. [PERSON] не виявила бажання. Весь цей час мати з дітьми мігрувала по місту, змінювала співмешканців та адреси проживання. 25.10.2017 [PERSON] зателефонувала до ЦСССДМ та повідомила, що в неї кілька днів хворі діти, лікувати їй нічим, не має їжі та ніде жити. Жінка просила забрати дітей. Терміново спеціалістами ССД Сєвєродонецької міської ради була відвідана сім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Спеціалістами ССД була проведена бесіда з гр. [PERSON], в результаті якої, з'ясовано, що вдома був обшук і її співмешканця забрали до поліції та в неї немає грошей на утримання [PERSON] і [PERSON]. Матір дітей написала заяву, в якій повідомила, що потрапила у скрутні обставини (заява від 25.10.2017р.). За направленням дільничного педіатра дітей з високою температурою було доставлено до КУ«СМБЛ» дитячого інфекційного відділення. Діти були голодні, старший [PERSON] повідомив, що вони з братом кілька днів не їли та їм не давали спати. За медичними показниками 06.11.2017 дітей було тимчасово влаштовано до Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію, де вони знаходяться по теперішній час. За час перебування дітей в санаторії мати відвідувала їх лише один раз, телефонний зв'язок з закладом не підтримує. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків, ніколи не працювала. Бюджет сім'ї складався з державної соціальної допомоги на дітей, яку жінка використовувала не за призначенням, крім того, вона перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога. І тому орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради звертається в даній позовній заяві до міського суду з питанням про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнення з [PERSON] на користь дітей аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі, встановленому законом для дітей відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача Данько К.В. позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила суд відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що перебуває на обліку у лікаря нарколога, але наркотичні засоби вона не вживає. Пів року працювала у Харківській області та має бажання купити там будинок, а потім забрати з собою своїх дітей. Коли повернулась до м. Сєвєродонецька, то узнала де знаходяться діти і відвідувала їх. Відвідувала не часто. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.11.2017 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [INFO] року народився [PERSON], про що 05.08.2014 складено відповідний актовий запис № 262. Матір'ю дитини записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.11.2017 Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [INFO] року народився [PERSON], про що 20.09.2011 складено відповідний актовий запис № 792. Матір'ю дитини записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Згідно з копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 04.11.2017 № 00018976479 та № 00018976451 відомості про батька малолітніх [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно з довідкою ЦНАП у м. Сєвєродонецьку № 13419 від 02.11.2017 [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно із зверненням завідувача комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 14 «Білочка» від 25.09.2017 № 85, в дошкільний заклад № 14 [PERSON] прибув 19.05.2016. Відвідував дитячий садок дуже рідко 2-5 днів на місяць, а решту днів без поважної причини мати його не приводила до садочка. В листопаді 2016 було надано місце в КДНЗ № 14 [PERSON], [INFO] Він жодного дня садочок не відвідував. Згідно з заявою [PERSON] від 25.10.2017 адресованої начальнику СДД [PERSON], остання просить помістити її дітей в дитячий заклад, у зв'язку з тим, що вона перебуває у скрутній ситуації, не має грошей та не має чим годувати і лікувати дітей, не має де жити. Зобов'язувалась через 3 місяці забрати дітей. Згідно з листом головного лікаря Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію [PERSON] № 156 від 18.05.2017, термін лікування дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у СОДПТС закінчився 08.05.2017, діти підлягають виписці. Мати [PERSON] при відвідуванні дітей ігнорує вимоги персоналу, поводить себе некоректно, висуває необґрунтовані претензії. Згідно з листом т.в.о. головного лікаря [PERSON] № 166 від 11.05.2018 на адресу начальника служби у справах дітей м. Сєвєродонецька, 06.11.2017 до санаторію поступили неповнолітні [PERSON] та [PERSON]. Мати малолітніх [PERSON] відвідувала дітей 21.11.2017, з того часу в санаторії не з'являлась, телефонний зв'язок з адміністрацією СОДПТС не підтримувала. У зв'язку з закінченням курсу профілактичного лікування дітей 16.05.2018 просять вирішити подальшу долю малолітніх. Згідно з відповіддю головного лікаря КУ «СМБЛ» [PERSON] № 2251 від 03.11.2017, [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога м. Сєвєродонецька, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра м. Сєвєродонецька не перебуває. Згідно з повідомленням заступника начальника Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області Кириленка О.М. № 32036 111/34-2017 від 01.11.2017 [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей 10.10.2017. Згідно з висновком міського голови Казакова В.В. № 2794 від 30.05.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав, вважаючи той факт, що [PERSON], [INFO], повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків по вихованню, утриманню малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], виходячи з інтересів дітей, враховуючи той факт, що мати знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, ігнорує поради та рекомендації відповідних спеціалістів, мігрує по місту, не бажає нічого змінювати у своєму житті, не усвідомлює серйозності, що склалася, відповідно до ст.ст. 164-165 СК України, орган опіки та піклування вважає, що [PERSON], [INFO], слід позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на користь дітей. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В судовому засіданні відповідач [PERSON], заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надала суду довідку № 278 від 02.08.2018, видану керуючим ДП «Племінний завод Курганський» ТОВ «ХАРІМПЕКС», згідно з якою [PERSON], [INFO], працювала на даному підприємстві робітником з догляду за тваринами з 23.01.2018 по 23.07.2018. Однак, з 23.07.2018 та станом на день ухвалення рішення відповідач [PERSON] не працює, постійного заробітку не має, її працевлаштування на ДП «Племінний завод Курганський» ТОВ «ХАРІМПЕКС» було тимчасовим (6 місяців). Крім того, підприємство, на якому працювала відповідач, знаходиться на території Харківської області, в той час як малолітні діти відповідача з 06.11.2017 по теперішній час знаходяться у Сєвєродонецькому обласному дитячому протитуберкульозному санаторії, що, на думку суду, підтверджує той факт, що відповідач покинула своїх малолітніх дітей на 6 місяців та виїхала з місця свого проживання за місцем роботи. З вищенаведених письмових доказів, показань свідків та пояснень представника Органу опіки та піклування судом вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не займається їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. З огляду на зазначене, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Разом з цим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання та на користь неповнолітніх дітей, починаючи з 04 червня 2018 року (дата подання позову про позбавлення батьківських прав) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - [INFO] року. Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що справедливим, необхідним та достатнім для утримання дітей буде стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дітей, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, оскільки на сьогоднішній день відсутня будь-яка особа, яка б могла отримувати аліменти від відповідача [PERSON] За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим позов Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved