Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому зазначено, що 11 березня 2020 року при перевірці повідомлення про неналежне виконання матір`ю обов`язків по вихованню дитини в одному з під`їздів будинку [ADDRESS] співробітниками поліції було виявлено бездоглядну дитину [PERSON] . У зв`язку з відсутністю матері останню було госпіталізовано до педіатричного відділення КНП «БЛІЛ» Костянтинівської міської ради. До відділення дівчинка поступила у важкому стані, не могла самостійно їсти, психічно не розвинута, соціально не адаптована. Згодом було з`ясовано, що [PERSON] в період часу з 08 березня 2020 року по 11 березня 2020 року разом із співмешканцем зловживала алкогольними напоями, не опікуючись дитиною та нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. За цим фактом [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. З квітня 2020 року відповідачка перебувала під соціальним супроводом Костянтинівського міського центру соціальних служб з метою формування навичок відповідального батьківства, сприяння у вирішення соціально-побутових питань; неодноразово попереджалась про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Проте, незважаючи на вжиті профілактичні заходи, [PERSON] продовжила нехтувати батьківськими правами, вела асоціальний спосіб життя, зловживала алкоголем. За час перебування дитини в педіатричному відділенні з березня по травень 2020 року [PERSON] з донькою взагалі не спілкувалась, не цікавилась станом її здоров`я, матеріально не утримувала, потребами дитини не цікавилась. 02 червня 2020 року було складено акт про дитину, залишену матір`ю в закладі охорони здоров`я. 15 липня 2020 року рішенням виконкому Костянтинівської міської ради № 473 малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконкому Костянтинівської міської ради від 16 вересня 2020 року № 765 дитина була влаштована під опіку подружжя [PERSON] , в родині яких проживає до теперішнього часу. Позивач Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради просить: -позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Аліменти перераховувати на користь осіб, до яких влаштована дитина на користь опікунів подружжя [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2020 року позовну заяву Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала позовні вимоги Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що вважає позовні вимоги Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав такими, що підлягають задоволенню. Допитана в якості свідка в порядку ст. 234 ЦПК України [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] з червня 2020 року перебуває і їх родині під опікою. Коли вони з чоловіком забирали дитину з педіатричного відділення Костянтинівської лікарні, вона перебувала у незадовільному стані, була соціально занедбана, не розмовляла, лякалась, не була навчена елементарним речам, зокрема, їсти за допомогою ложки, страждала на ряд захворювань. За час проживання в їх родині, психічний стан дитини покращився, вона йде на контакт та спілкування, почала говорити, навчилась самостійно їсти. Вони з чоловіком мають намір усиновити [PERSON] . Відповідачка за вісім місяців перебування дитини в їх родині жодного разу не поцікавилась долею дитину ані у них безпосередньо, ані через Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради. Свідок [PERSON] , який є головним спеціалістом служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, в судовому засіданні пояснив, що 11 березня 2020 року за повідомленням сторонніх осіб в одному з під`їздів будинку по [ADDRESS] ним було виявлено [PERSON] без догляду дорослих осіб та одягнуту не по погоді. В квартирі, де мешкала дитина спали особи в стані алкогольного сп`яніння; умови не відповідали санітарним нормам. Дитина того ж дня була госпіталізована до педіатричного відділення. Мати протягом всього часу перебування доньки в лікарні не цікавилась ані станом її здоров`я, ані долею взагалі. Свідок [PERSON] , яка працює психологом Костянтинівського міського центру ЦСС, в судовому засіданні пояснила, що відповідачка [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, в процесі якого отримувала сприяння у формуванні батьківського потенціалу відносно доньки, створенні належних умов проживання для дитини. Проте, змін у кращій бік в поведінці відповідачки не було, ставлення до дитини не змінилось належні умови для її проживання за місцем мешкання створені не були; допомога на дитину витрачалась не за цільовим призначенням, внаслідок чого її виплата була згодом призупинена. Під час відвідування [PERSON] за місцем проживання помічала, що остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] , яка є фахівцем із соціальної роботи Костянтинівського міського ЦСС, в судовому засіданні пояснила, що під час інспектування в рамках соціального супроводу було встановлено, що [PERSON] не створено щонайменших умов для проживання дитини. Окрім ліжка, у дитини не було ані речей, ані іграшок, ані продуктів харчування. На зауваження змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків відповідачка не реагувала, після госпіталізації дитини до лікарні повернути її не намагалась. З`ясувавши думку учасників справи, зважаючи на малолітній вік [PERSON] , суд дійшов висновку про недоцільність з`ясування в судовому засіданні її думки з приводу позбавлення [PERSON] батьківських прав в порядку ст. 171 СК України. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] (а.с.3) є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини 1 ст.135 СК України (за вказівкою матері) (а.с.6-7). Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» від 06 серпня 2019 року № 761 [PERSON] разом із донькою [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4,8). Зі змісту акту про обстеження умов проживання від 01 квітня 2020 року вбачається, що [PERSON] з дитиною за місцем реєстрації, к квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] не мешкають (а.с.14). 11 березня 2020 року представником органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я було складено акт про виявлену буз батьків за адресою: [ADDRESS] дитину [PERSON] , [INFO] , яку доставлено до педіатричного відділення КНП «БЛІЛ» (а.с.9). Згідно листа КНП «БЛІЛ КМР» від 09 червня 2020 року № 01-14/1139 [PERSON] поступила до педіатричного відділення 11 березня 2020 року у важкому психічному стані, нервово-психічний розвиток дитини не відповідає віку, емоційно збуджена (стрибала, гавкала, кричала), не вміла тримати ложку в руках (а.с.18). Як вбачається з консультативних висновків спеціалістів, [PERSON] , [INFO] страждає на мозкову дисфункцію, затримку мовного розвитку, нейрогенну дисфункцію сечового міхура (а.с.22-23). 12 березня 2020 року [PERSON] було попереджено про наслідки належного виконання батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається з листа Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 13 листопада 2020 року, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності 11 травня 2020 року за ч.2 ст.178 КУпАП; 18 березня 2020 року за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.11). Згідно постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2020 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за те, що вона в період часу з 08 березня 2020 року по 11 березня 2020 року, знаходячись на місцем свого проживання, вживала алкогольні напої та була не в змозі належним чином виконувати батьківські обов`язки, внаслідок чого дитину [PERSON] було поміщено до дитячої лікарні (а.с.12). Згідно довідок № 57, № 05/25-53 від 13 березня 2020 року відповідачка [PERSON] гострої психо-продуктивної симптоматики не виявляє, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.13). З листа директора Костянтинівського міського ЦСССДМ від 06 квітня 2020 року № 263 вбачається, що за місцем реєстрації для малолітньої дитини [PERSON] житло недостатньо облаштоване, наявне тільки дитяче ліжко, речі та іграшки відсутні, продуктів харчування недостатньо для повноцінного раціону дитини. Дитина перебуває в стаціонарі педіатричного відділення КНП «БЛІЛ», зі слів медичних працівників мати жодного разу не відвідала дитину та не цікавилась її станом; не проявляє бажання отримати дозвіл на відвідування доньки та не квапиться створити належні побутові умови в квартирі (а.с.15). 02 червня 2020 року представниками КНП «БЛІЛ» та Костянтинівського ВП складено акт про покинуту в закладі охорони дитину - [PERSON] , [INFO] , яка перебувала в педіатричному відділенні з 11 березня 2020 року до 02 червня 2020 року (а.с.16). За час перебування [PERSON] в педіатричному відділенні КНП «БЛІЛ КМР» дівчинку один раз навідала бабуся і один раз мама (станом здоров`я не цікавилась), що підтверджується листом від 09 червня 2020 року № 01-14/1138 (а.с.17). Згідно листа Костянтинівського міського центру соціальних служб від 11 листопада 2020 року № 700 надані в рамках соціального супроводу рекомендації щодо формування батьківських обов`язків у [PERSON] не дали позитивних результатів, що обумовлено низьким рівнем мотивації; [PERSON] не виконувала настанов, не створила для доньки належні побутові умови, веде асоціальний спосіб життя (а.с.24). Рішенням виконкому Костянтинівської міської ради від 15 липня 2020 року № 473 малолітній [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.19). Рішенням виконкому Костянтинівської міської ради від 16 вересня 2020 року № 765 [PERSON] та [PERSON] призначено опікунами малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.20). З висновку від 17 листопада 2020 року № 1100/26 вбачається, що Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з матері аліменти на утримання дитини (а.с.25). Як вбачається з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частинами 1-4 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Приймаючи до уваги викладене, оцінивши вищенаведені докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки протягом тривалого часу не забезпечує дитину матеріально, не піклується про неї та не виявляє материнської турботи, якої потребує малолітня дитина, не займається її вихованням, не піклується про фізичний та духовний стан доньки зазначене дає підстави вважати про наявність винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов*язками, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення її батьківських прав відносно доньки. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов*язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, малолітня [PERSON] на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради від 16 вересня 2020 року № 765 передана під опіку в родину [PERSON] та [PERSON] , суд відповідно до положень ч.2 ст.166 СК України вважає за потрібне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини на користь одного із опікунів. Суд вважає за необхідне в порядку ст. 182, ст. 184 СК України стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з 23 листопада 2020 року до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved