Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії. В обґрунтування позову зазначено, що 17.11.2019 року під час перевірки дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 за адресою: [ADDRESS] , де мешкає [PERSON] , було виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку, про що складено відповідний акт №10000491 від 17.11.2019 року. На підставі вказаного акту та відповідно до п. 8.4.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил на суму 31875,26 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача вартість не облікованої електроенергії, розрахованої за актом про порушення у сумі 31875,26 грн. Ухвалою суду від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання 27.07.2020 року було відкладене у зв`язку із неявкою відповідача. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами частин 1, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи встановлено, що на ім`я відповідача [PERSON] ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] . Як свідчить інформація, яку отримано на запит суду при відкритті провадження у справі, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Основним видом діяльності ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, є розподілення електроенергії. Вирішуючи питання про наявність між сторонами договірних відносин, суд виходить з такого. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, відповідно до якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Закон України «Про ринок електричної енергії» набрав чинності 11.06.2017 року з урахуванням особливостей, зазначених у розділі XVII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону. Цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. 19.04.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року. Вказані Правила згідно з пп. 1.1.1 п. 1.1. розділу І регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Суд враховує, що акти цивільного законодавства, які втратили чинність, так само як і нові акти цивільного законодавства передбачали, що постачання споживачам електричної енергії повинно здійснюватись на підставі відповідного договору. Під час розгляду справи встановлено, що у справі відсутній письмовий договір у вигляді окремого документу на постачання електричної енергії сторонами. Проте суд зазначає, що відсутність факту підписання сторонами письмового договору не є підставою для звільнення від відповідальності за не обліковане використання електричної енергії, оскільки згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснював постачання абоненту [PERSON] електричної енергії до квартири за адресою: [ADDRESS] . Також під час розгляду справи встановлено, що 17.11.2019 року представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» за участю [PERSON] було проведено перевірку дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 за адресою: [ADDRESS] та встановлено порушення п.8.4.2.6 ПРРЕЕ, а саме здійснення самовільного підключення струмоприймачів до електромережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем АВВГ 2*10 мм2 від ПЛ - 0,4 Кв. При включенні навантаження імпульси відсутні, лічильний механізм розрахункового лічильника не враховує електричну енергію, покази не змінюються - спожита електроенергія не враховується. Самовільне підключення виконано не приховано. Виявлене порушення було зафіксоване у акті № 10000491 від 17.11.2019 року. Акт підписаний представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго», з ним ознайомлена [PERSON] , яка вказала, що зауваження до акта відсутні. 27.11.2019 року було проведено засідання комісії з розгляду вищезазначеного акту, на яке [PERSON] не з`явилася, за результатами якого було прийнято рішення про визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідно до п. 8 ПРРЕЕ у сумі 31875,26 грн. З розрахунку, що доданий до протоколу комісії від 27.11.2019 року по розгляду акту про порушення випливає, що він був зроблений за період з 17.05.2019 року до 17.11.2019 року, тобто - з дня останньої перевірки електричної мережі по день встановлення порушення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, на її ім`я відкрито особовий рахунок та до її обов`язків як споживача віднесено недопущення безоблікового користування електричною енергією, а в разі виявлення таких порушень, споживач зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу нараховану по акту про порушення суму вартості не облікованої електричної енергії у сумі 31875,26 грн. Вирішуючи питання про розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при звернені до суду із позовом судовий збір у розмірі 2102,00 грн..

Outcome: approved