Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.09.2012 р. між банком та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості з приєднанням до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 18162, 76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконав умови генеральної угоди, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16450, 51 грн. та судовий збір. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк», не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності та посилаючись на обставини, викладені у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.09.2012 р. між банком та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості з приєднанням до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 18162, 76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 6 місяців, а саме: з 03.09.2012 року по 31.03.2013 року. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки, винагороди та комісії за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до п. 2.1. генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості з приєднанням до умов та правил надання продукту кредитних карт, погашення заборгованості здійснюється починаючи з 01 по 25 число кожного місяця, шляхом надання позичальником банку щомісячний платіж у розмірі 3027, 13 грн. для погашення заборгованості по кредиту. Дата останнього погашення заборгованості - 31.03.2013 року. Відповідно до п. 2.2. генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості з приєднанням до умов та правил надання продукту кредитних карт, сторони дійшли згоди, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення умов договору. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку в розмірі 3226,36 грн. Згідно з 2.5. генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості з приєднанням до умов та правил надання продукту кредитних карт, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.5. умов надання банківський послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених чинним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості, та допустив заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, припинив погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 07.02.2014 р. утворилася заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості у розмірі 16450,51 грн., а тому повинен нести відповідальність, передбачену договором та сплатити штрафи передбачені договором. На підставі викладеного, дослідивши надані ПАТ КБ «Приватбанк» письмові докази, суд перевіривши правильність розрахунків ПАТ КБ «Приватбанк», приходить до висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими стягненню з відповідача на користь банка підлягає сума у розмірі 16450,51 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11963, 03 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1, 57 грн., а також штрафів, відповідно до п. 2.2. генеральної угоди у розмірі 3226,36, штрафів відповідно до та умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина - 500 грн., процента складова - 759, 55 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши з банком генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості з приєднанням до умов та правил надання продукту кредитних карт та отримавши суму кредиту, відповідач [PERSON] у відповідності з умовами договору зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку понесені ним судові витрати.

Outcome: approved