Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» 20 лютого 2015 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 22.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № R53100475363В про надання кредиту, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом, а відповідач зобов'язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 08.09.2014 року склав 53\~155,22 грн, що складається з: сума боргу за кредитом у розмірі 42659,42 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 1\~521,09 грн.; сума заборгованості за комісією у розмірі 4225,00грн.; пеня по кредиту, процентам та комісії у розмірі 4\~749,71 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 43155,22 грн. та судові витрати. Представник позивача у своїй заяві від 07.04.2015 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи , оцінивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, 22.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № R53100475363В про надання кредиту, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 4-5) Згідно п.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобовязання сплачувати Позивачу 10% річних щомісячно. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору Позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління Кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми Кредиту. У відповідності з розрахунком у відповідача перед позивачем станом на 22 жовтня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 53\~155,22 грн, що складається з: сума боргу за кредитом у розмірі 42659,42 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 1\~521,09 грн.; сума заборгованості за комісією у розмірі 4225,00грн.; пеня по кредиту, процентам та комісії у розмірі 4\~749,71 грн./а.с.13/ Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 25 вересня 2014 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу (а.с. 15 ), але до цього часу заборгованість за договором сплачено не було. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 53155,22 грн. В силу статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір в розмірі 531,55 грн. і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved