Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 3366 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору. Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача у позовній заяві є клопотання підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач причини своєї неявки не повідомив, із заявою про відкладення справи не звертався. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 11.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», та відповідачем був укладений кредитний договір № 003-15104-111111 (а.с.2-4), відповідно до якого банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 4 000 грн., а останній зобовязувався повернути кредит, сплачувати відсотки за користуванням кредитною лінією та/або Овердрафту та у разі заборгованості по сплаті мінімального платежу сплатити штраф за кожен факт прострочення. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідачки. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, у свою чергу відповідач грошові зобовязання щодо погашення кредиту належним чином та своєчасно не виконав. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у звязку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань станом на 24.02.2015 року загальна заборгованість за кредитом склала 3366 грн., яка складається з: тіло кредиту 457 грн., прострочене тіло кредиту 1229 грн., заборгованість за відсотками 1680 грн. (а.с.7). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved