Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулось до суду з вище вказаною позовною заявою, просило: - стягнути солідарно з [PERSON] та\~ [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 104/SFG8-07-07 від 26.07.2007 року у розмірі 243600 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. На обґрунтування позову зазначено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір. В звязку з виникненням простроченої заборгованості за судовим рішенням борг з відповідачів було стягнуто. Оскільки, судове рішення не виконується, позивач вважає, що виникла додаткова заборгованість повязана з нарахуванням відсотків та пені. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні 09.06.2015 року [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснюючи це тим, що вона сплатила кредит вже, як два роки стягнутий з неї за судовим рішенням. В судове засідання 20.07.2015 року не зявилась про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. [PERSON] заперечила проти задоволення позову, щодо стягнення з неї боргу, оскільки [PERSON] повинна відповідати перед позивачем. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № 104/SFG8-07-07, відповідно до якого вона отримала кредит на суму 6500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки 0,0001 % річних та щомісячної комісійної винагороди банку в розмірі 113,75 грн. З метою забезпечення зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON], було укладено договір поруки № 104/SFG8-п від 26.07.2007 року, згідно до умов якого вона виступила поручителем за вище вказаним кредитним договором перед позивачем. У матеріалах справи наявне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.10.2009 року про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 5158,15 грн. (а.с. 10). За змістом зазначеного судового рішення вбачається, що заборгованість складається з 5158,15 грн., а саме: 3617,83 грн. основний борг; 167,50 грн. заборгованість по відсоткам; 568,75 грн. комісійна винагорода; 804,07 грн. пеня за неповернення кредиту. Станом на 02.11.2009 рік рішення набрало законної сили, що підтверджується виконавчими листами виданих 24.03.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда (а.с. 11, 12). За наявним у матеріалах справи розрахунком позивача відповідачем сплачено на погашення кредиту згідно із судовим рішенням 3617,83 грн. основного боргу, 167,50 грн. заборгованості по відсоткам, 568,75 грн. комісії за користування кредитом (а.с. 4-5). Позивач за змістом позову зазначає, що станом на 05.02.2015 року відповідачами не виконано своїх зобовязань за кредитним договором у розмірі 24360 грн. у тому числі: 3569,23 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 4322,50 грн. прострочена заборгованість по щомісячній комісії; 16468,27 грн. пеня за період з 21.08.2014 року по 05.02.2015 року. Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Так, підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтується на кредитному договорі, зокрема, сплати чергових платежів, сплати та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобовязання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Вищенаведене узгоджується з практикою Верховного суду України за 2014 рік, ВССУ (ухвала від 13.05.2015 року, справа № 6-4841св15). На підставі викладеного, оцінивши належність, достовірність, достатність доказів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором з відповідача задоволенню не підлягають, оскільки вимоги про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України банк не заявляв. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed