Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Орган опіки та піклування Маневицької РДА звернулися в суд в інтересах малолітнього дитини: [PERSON] із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками, проте хлопчик перебуває на обліку службі у справах дітей райдержадміністрації з 10 листопада 2017 року, як такий, що зазнав насильства в сім'ї. 6 листопада 2017 року в службу у справах дітей надійшло усне повідомлення від голови сільської ради с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області про вчинення насильства в сім'ї над малолітнім [PERSON] В результаті екстреного спільного виїзду працівників служби у справах дітей та інспекторів Маневицького ВП ГУНП України у Волинській області стало відомо, що тілесні ушкодження дитині наніс батько, в наслідок чого [PERSON] перебував на лікуванні у дитячому відділенні Маневицької ЦРЛ. Службою у справах дітей райдержадміністрації здійснювалися обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї, де було брудно та холодно. Оскільки батько дитини на даний час вже помер, а мати ніде не працює, не приділяє належної уваги дитині, зловживає спиртними напоями, що свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо виховання, забезпечення умов проживання та розвитку малолітньої дитини, просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], якого передати на опікування органу опіки та піклування Маневицької РДА; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до його повноліття, а також судовий збір по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] щодо задоволення позову не заперечувала. Пояснилаа, що хоче, щоб про меншого сина дбав старший. Аліменти буде сплачувати. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконкому Старочорторийської сільської ради Маневицького району свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов підтримали, щодо його задоволення не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, кожного зокрема, дослідивши письмові докази, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 вищевказаного Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз'яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ у до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], батько [PERSON] - [PERSON] [INFO] року помер (а.с. 8). Із актів обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 6 листопада, 8 листопада 2017 року, 30 січня 2018 року вбачається, що в будинку, де проживає дитина, часто було брудно, холодно, відсутні продукти харчування. Під час відвідувань мати хлопчика перебувала в стані алкогольного сп'яніння та не цікавилась навчанням та вихованням дитини (а.с. 16-19). Згідно характеристики на [PERSON], виданої Старочорторийською сільською радою Маневицького району Волинської області № 298 від 30 січня 2018 року, відповідач на даний час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, дитиною не цікавиться, ніякої уваги йому не приділяє, участі у вихованні не приймає. В житловому будинку, де проживає разом із сином, постійно брудно. Крім того, [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно двох своїх дітей (а.с. 26). Інформацією із закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області від 30 січня 2018 року підтверджується те, що мати [PERSON] - [PERSON] не приймає участі у вихованні сина та не цікавиться його успіхами в навчанні, на батьківські збори не з'являється, з учителями не спілкується, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с. 23). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Маневицької РДА № 219/45/2-18 від 24 січня 2018 року, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 20-22). Враховуючи наведені обставини, суд приходить висновку, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, що обумовлено її винною поведінкою та свідомим нехтуванням своїми обов'язками, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України унормовано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на отримання малолітнього сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 лютого 2018 року і до досягнення ним повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 копійок судового збору.

Outcome: approved