Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (ХАІ) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], у примусовому порядку на користь позивача вартість навчання в денній аспірантурі за державним замовленням у розмірі 45046,97 грн. у зв'язку з відрахуванням із аспірантури з неповажних причин, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 450,48 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Заяв про відкладення слухання справи не надійшло. За клопотанням позивачів та у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 01 вересня 2011 року відповідача [PERSON] було зараховано до денної аспірантури ХАІ на навчання за державним замовленням за напрямом підготовки «Радіотехнічні пристрої та засоби телекомунікації» з метою підготовки та подальшого захисту кандидатської дисертації, що підтверджується витягом із наказу по ХАІ № 854-уч. від 26.08.2011. 26.08.2011 між Відповідачем та ХАІ також було укладено Угоду про підготовку аспіранта (докторанта) за рахунок державного замовлення, відповідно до якої відповідачу нараховувалась та виплачувалась державна стипендія. Сума виплачених грошових коштів за період навчання становила 45046,97 грн., що підтверджується довідкою про доходи відповідача за 2011-2014. Також, згідно з вищевказаною угодою, відповідач прийняв на себе зобов'язання відпрацювати не менше трьох років в ХАІ, відшкодувати вартість навчання в аспірантурі згідно з законодавством України у випадку відрахування із аспірантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку, за вчинення противоправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Наказом по ХАІ № 463-уч. від 14.04.2014 року відповідача було відраховано із денної аспірантури ХАІ з 31.03.2014 за власним бажанням (виїзд за межи України у зв'язку з навчанням у Базельському університетському госпіталі - Швейцарія), що підтверджується копією особистої заяви відповідача до ХАІ, витягом із протоколу вченої ради ХАІ від 26.03.2014 року. Після відрахування відповідач тимчасове переїхав на навчання до Базельського університетського госпіталю. Відповідно до п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року № 309 «Про затвердження Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів» та п. 7 зобов'язань укладеної з відповідачем угоди, аспірант у разі відрахування зобов'язаний відшкодувати вартість навчання в аспірантурі, якщо відрахування відбулося за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Позивачем у позові вказано, що відрахування відповідача за власним бажанням не відноситься до причин, які відповідно до Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та п. 7 зобов'язань укладеної з відповідачем угоди, відносяться до поважних, тому відповідач зобов'язаний відшкодувати вартість навчання в аспірантурі, тобто повернути державі (через ХАІ) отримані грошові кошти за весь період навчання. З таким ствердженням позивача не можна погодитися з наступних причин. Відповідно до наданих до позову копій особистої заяви відповідача до ХАІ, витягу із протоколу вченої ради ХАІ від 26.03.2014 встановлено, що обґрунтування власного бажання відповідача відрахуватися із денної аспірантури ХАІ обумовлено необхідністю завершення його дисертаційної роботи за межами України, саме у Базельському університетському госпіталі протягом двох років. Виїзд до Швейцарії з вказаною метою заплановано тимчасово, на підставі клопотання наукового керівника відповідача - професора ХАІ Шульгіна В. за згодою вченої ради позивача. Двохрічний строк завершення дисертаційної роботи у Базельському університетському госпіталі повинен закінчиться 25.03.2016. Цей строк надано повноважним органом управління позивача - вченою радою ХАІ. Тому вважати причину відрахування відповідача із денної аспірантури ХАІ не поважною до закінчення наданого вченою радою ХАІ строку не можливе. Суд дійшов висновку, що позов подано передчасно, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed