Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №004-01501-030713, згідно з якої останньому було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 49 980,00 грн. Відповідач порушив умови договору щодо погашення сум заборгованості, тому станом на 27.06.2014 року сума заборгованості складає 58 980,00 грн. та складається з: тіла кредиту - 33 480,00 грн., простроченого тіла кредиту - 16 500,00 грн., заборгованості за комісіями - 9 000,00 грн. Дану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 589,80 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглянути справу у його відсутність. Вимоги позову підтримав повністю. Не заперечив щодо винесення судом заочного рішення суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, які були надіслані за адресою його реєстрації, згідно адресної довідки. Відповідно до поштового повідомлення судова повістка не вручена з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №004-01501-030713, згідно якої банк зобов`язався відкрити [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України та встановити ліміт кредитної лінії. Банк виконав своє зобов'язання, відкрив держателю картковий рахунок [NUMBER], встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 49 980,00 грн. (а.с.3-7). Відповідно до п. 2.1 частини 3 договору, момент прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах описаних в Пропозиціях та Правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Згідно п.1 частини 3 вказаного договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, які є невід'ємною частиною договору. Відповідно п. 2.5 частини 3 даного договору відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати гроші кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання. Станом на 27.06.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 58 980,00 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.10) складається із: тіла кредиту - 33 480,00 грн., простроченого тіла кредиту - 16 500,00 грн., заборгованості за комісіями - 9 000,00 грн. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, сума заборгованості підлягає стягненню з нього на користь позивача в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, підтверджена фінансовим документом в розмірі 589,80 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved