Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» 29.01.2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 47429 грн. 52 коп. за кредитним договором № б/н від 19.05.2010 року, а також судові витрати в розмірі 474 грн. 30 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 19.05.2010 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконує належним чином згідно з умовами договору, а тому станом на 08.01.2015 року має заборгованість на загальну суму 47429 грн. 52 коп. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду, боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку належним чином зібраним по справі доказам, встановив наступне. Згідно з заявою позичальника [PERSON] № б\\н від 19.05.2010 року Банк надав останній кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 9 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році (що, відповідно, складає 30,00% на рік), з правом Банку, відповідно до п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг (Умови) в односторонньому порядку змінювати кредитний ліміт (збільшувати або зменшувати). Також, відповідач особистим підписом у заяві позичальника № б/н від 19.05.2010 року підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (Умови), а також Тарифами банку, які були надані йому на ознайомлення у письмовому вигляді, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. При укладеннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно з цiєю статтею договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов сторони домовилися, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконує належним чином згідно з умовами договору, а тому станом на 08.01.2015 р. утворилася заборгованість в розмірі 47429 грн. 52 коп., яка складається з наступного (згідно з розрахунком заборгованості): - 17798,12 грн. - заборгованість за кредитом; -24556,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2339,98 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина). -2234,74 грн. штраф (процента складова). Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved