Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-06026-301211. Позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] здійснюючи обслуговування держателя на умовах викладені в тарифному пакеті Visa «Класичний». Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7 000,00 грн. За умовами договору позичальник зобов'язався щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, сплачувати комісію та інші витрати. Однак у порушення умов договору відповідач належним чином зобов'язання, взяті на себе не виконав, внаслідок чого станом на 12.08.2014 року заборгованість за договором склала 9337,50 гривень. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Судом встановлено, що 30.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-06026-301211. Позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] здійснюючи обслуговування держателя на умовах викладені в тарифному пакеті Visa «Класичний». Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7 000 грн. За умовами договору позичальник зобов'язався щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ним, сплачувати комісію та інші витрати. Однак у порушення умов договору відповідач належним чином зобов'язання, взяті на себе не виконав, внаслідок чого станом на 12.08.2014 року заборгованість за договором склала 9337,50 гривень. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані нормами ЦК України та умовами кредитного договору №002-06026-301211 від 30.12.2011 року укладеного між сторонами. Так, у відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, яка регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, станом на 12.08.2014 року за відповідачем по укладеному кредитному договору №002-06026-301211 від 30.12.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 9337,50 грн., яка складається з: тіло кредиту - 9337,50 грн. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved