Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Прилуцької сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.09.2009 року малолітню [PERSON], [INFO] було відібрано від відповідача без позбавлення батьківських прав у зв'язку з веденням аморального способу життя, вживанням алкогольних напоїв, постійним залишенням доньки без нагляду. Згідно розпорядження голови Ківерцівської РДА №399 від 26.11.2009 року дитину передано на виховання у прийомну сім'ю [PERSON] У період з 22.10.2009 року по 24.03.2015 року відповідач [PERSON] перебувала у місцях позбавлення волі. Після звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі, на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області малолітня [PERSON] була повернута відповідачу. На даний час у зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по належному вихованню дитини, що проявляється у відсутності належного харчування, медичного догляду, лікуванні дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток останньою, просять позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, в своїх поясненнях суду поклавшись на обставини, викладені в позовній заяві. Також, підтвердила, що відповідач повністю самоусунулась від виховання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], належним чином не цікавиться її життям, здоров'ям та вихованням. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила щодо їх задоволення. Представник служби у справах дітей Ківерцівської РДА - Дейна О.В. у судовому засіданні висловила думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої [PERSON], [INFO], що буде відповідати правам та інтересам дитини. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши зібрані по справі матеріали та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області від 07.04.2008 року та довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського РУЮ. Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.09.2009 року відібрано малолітню дитину [PERSON], [INFO], від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав щодо даної дитини. Згідно розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області № 330 від 29.09.2009 року [PERSON], [INFO], була надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням № 399 від 26.11.2009 року влаштовано малолітню [PERSON] до прийомної сім'ї [PERSON]. Відповідно до довідки про звільнення вбачається, що відповідач [PERSON] засуджена вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2009 року за ст. 121 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі та відбувала покарання у місцях позбавлення волі з 22.10.2009 року по 24.03.2015 року, звідки звільнена на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 6 днів. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.08.2015 року малолітню [PERSON], [INFO], було повернуто на виховання матері - [PERSON] Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], яка працює класним керівником Прилуцької ЗОШ І-ІІІ ст., [PERSON], директор Прилуцької ЗОШ І-ІІІ ст., [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, що малолітня [PERSON], [INFO], була забезпечена всім необхідним у школі, завжди була, хоча в не новому, але чистому одязі. При розмові з дитиною остання скаржилась, що за погані оцінки мама її сварить та б'є. Неодноразово дані свідки співпрацювали з відповідачкою по вищевказаних інцидентах, однак до жодної позитивної дії це не призвело. Крім того, в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] в присутності законного представник [PERSON] повідомила, що дійсно мати її б'є, часто шарпає за одяг та кричить на неї, приводить додому невідомих їй чоловіків, які неодноразово залишаються на ніч. Категорично відмовляється залишатися з мамою, відповідачем по справі [PERSON], оскільки боїться її. Разом з тим, із повідомлення директора ЗОШ І-ІІІ ст. с. Прилуцьке Ківерцівського району Волинської області [PERSON] від 16.02.2018 року вбачається, що остання повідомляє Прилуцьку сільську раду про можливу небезпеку для життя і здоровя малолітньої [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що мати, відповідач по справі, систематично вживає алкоголь та палить в присутності дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON], [INFO] від 16.02.2018 року, вбачається, що на момент обстеження усі присутні перебували в одній кімнаті, на столі стояла почата пляшка горілки в пластиковій тарі, декілька шматків хліба та ковбаси, усі перебували в нетверезому стані, відповідач палила сигарету. Малолітня [PERSON] перебувала у шафі для одягу. Крім того малолітня повідомила, що мати вживає спиртні напої протягом трьох днів, веде себе аморально, тощо. Рішенням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області №1/1 від 16.02.2018 року прийнято рішення негайно відібрати дитину [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS] від матері [PERSON] та влаштовано малолітню в приватний заклад «Дитячий будинок «Дім Затишку» с. Дерно. Рішенням Ківерцівської РДА Волинської області №07/02-18 від 20.02.2018 року затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] протягом значного часу, систематично вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя у тому числі в присутності дитини, застосовує до неї фізичне насильство. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та пояснення свідків, беручи до уваги свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитини гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, вони мають право бути поновленими у батьківських правах відносно своєї малолітньої доньки відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на даний час не працює, має непостійний, мінливий дохід, інших утриманців не має, тому розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі по 704,80 грн. за кожну позовну вимогу, що в загальному становить - 2114,40 грн.

Outcome: approved