Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої [PERSON] та малолітніх: [PERSON], [PERSON], звернулись до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходяться повністю на його утриманні з 2012 року. [PERSON] теж проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 13.11.2017 року по теперішній час та знаходиться на його утриманні. Матір дітей - [PERSON] ніде не працює, вихованням та утриманням дітей не займається, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 23.03.2017 року відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків за ст. 184 КУпАП. Сім'я тривалий час перебуває під контролем Андріївської селищної ради, служби у справах дітей, медичних працівників КУ «Бердянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», Бердянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. З [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, створення належних умов для життя, дотримання санітарно-гігієнічних норм по відношенню до малолітньої дитини, недопущення зловживання спиртними напоями. За повідомленням БРЦСССДМ тривалий час сім'я перебувала під соціальним супроводом. Але позитивних змін так і не відбулось. [PERSON] було запропоновано лікування від алкогольної залежності, але вона відмовилась, на рекомендації спеціалістів Центру не реагує. За інформацією Андріївської СРШ І-ІІІст. [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх навчальною діяльністю у школі, не підтримує зв'язок з класними керівником, не відвідує батьківські збори. Просили позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]; та стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь їх батька [PERSON], а також стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на дитину [PERSON], [INFO], на користь її батька [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача - Органу опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації - [PERSON] (довіреність №01-36/0018 від 09.01.2018р.) - позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачка з 13.11.2017 року повністю самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, дітьми не опікується, на виклики до служби у справах дітей не з'являється, діти живуть з батьками. Просила позов задовольнити. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - служби у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області - [PERSON] (довіреність №01-36/0044 від 10.01.2018р.) - в судовому засіданні вважала можливим позов задовольнити та пояснила, що діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Їх матір - відповідачка по справі самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, діти проживають з батьками. Третя особа - [PERSON] - в судовому засіданні пояснив, що його діти - [PERSON] та [PERSON] проживають з ним вже 5 років, їх мати [PERSON] зловживає алкогольними напоями, лікуватися не хоче. Позовні вимоги підтримав. Від третьої особи - [PERSON] - до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Дитина - [PERSON], 05.05.2003 року, в судовому засідання пояснила, що навчається у 10 класі, маму бачила чотири місяці тому, вони зустрілись в селі, вона навіть не привіталась. Крім того зазначила, що мама телефонує тільки в нетверезому стані, з братом вона також не спілкується, на день народження не телефонувала. Вона не проти щоб маму позбавили батьківських прав, оскільки вона не приймає участі в її житті. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює спеціалістом по роботі з молоддю у виконавчому комітеті Андріївської селищної ради. Знає, що відповідачка [PERSON] зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, діти [PERSON] та [PERSON] проживають зі своїм батьком. Настя жила з нею, була недоглянута, голодна, відбувались постійні сварки, нецензурна лайка, алкогольні напої, все це було на очах дитини. Був період, коли відповідачка два місяця не вживала алкоголь, навела порядок, але з серпня 2017 року знову прийнялась за старе. Її неодноразово викликали на бесіди, пропонували лікуватися, працювати на оплачуваних громадських роботах, але вона відмовилась. Зараз [PERSON] в селі не живе, перебуває десь у Бердянську, до матері в село вона не приїжджає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, третю особу [PERSON], свідка, думку дитини, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (відомості про батька внесено на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України), та [PERSON], [INFO] (відомості про батька внесено на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України) - а.с.10-12. Згідно наказів служби у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації №30/01-07 від 09.03.2017 року, №31/01-07 від 09.03.2017р., №29/01-07 від 09.03.2017р. (а.с.13-14), діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають на обліку як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 2012 року (лист виконавчого комітету Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області №76 /01-27 від 31.01.2018р. (а.с.15), акт умов проживання від 16.01.2018р.(а.с.21)). Дана сім'я перебуває на обліку виконкому селищної ради як неблагополучна, оскільки [PERSON] ніде не працює, вихованням та утриманням дітей не займається, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Під час проведення неодноразових обстежень умов проживання неповнолітньої [PERSON] (21.02.2017р., 24.02.2017р., 03.03.2017р.) було виявлено, що у буднику дуже брудно, у кімнатах стоїть сморід, мати палить цигарки у кімнаті, де знаходиться дитина, брудні речі розкидані по всій кімнаті, [PERSON] завжди перебувала в нетверезому стані (лист виконавчого комітету Андріївської селищної ради, акти обстеження умов проживання від 21.02.2017р., від 25.07.2017р. (а.с.16, 22,24). Згідно акту обстеження умов проживання від 16.01.2018р., [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 13.11.2017 року, для дитини створені належні умови для проживання та розвитку (а.с.20). Постановою Бердянського міськрайонного суду від 23.03.2017 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків за ст. 184 КУпАП (а.с.18). Постановою Бердянського міськрайонного суду від 29.09.2017 р. [PERSON] була визнана винною у скоєнні правопорушення за ст. 173 КУпАП (а.с.19). [PERSON] за місцем мешкання характеризуються незадовільно, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, до Андріївської селищної ради неодноразово надходили скарги щодо неналежного виконання батьківських обов'язків (а.с. 16). За інформацією Андріївської СРШ І-ІІІ ст. [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх навчальною діяльністю у школі, не підтримує зв'язок з класними керівником, не відвідує батьківські збори (а.с.17). З відповідачкою працівниками селищної ради, службою у справах дітей, працівниками БРЦСССДМ неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, створення належних умов для життя, дотримання санітарно-гігієнічних норм по відношенню до малолітньої дитини, недопущення зловживання спиртними напоями. За повідомленням БРЦСССДМ тривалий час сім'я перебувала під соціальним супроводом. Але позитивних змін так і не відбулось. За інформацією Бердянського РЦСССДМ від 16.01.2018 гр. [PERSON] на зв'язок не виходить. За інформацією спеціаліста по роботі з молоддю Андріївської селищної ради стало відомо, що [PERSON] протягом трьох місяців веде аморальний спосіб життя, не виконує батьківські обов'язки, долею дітей не опікується (а.с.15). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області надав суду висновок 01-36/0230 від 02.03.2018р., про доцільність в інтересах дітей позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], по відношенню до дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки відповідачка фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, веде аморальний спосіб життя, не приймає участі у житті дітей (а.с.6-8). Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідачки батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дітям спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах неповнолітніх дітей. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст.169 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідачки на утримання дітей аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на користь їх батьків - [PERSON] та [PERSON] відповідно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1409,6 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved