Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Тарутинської РДА Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, про позбавлення її батьківських прав та про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в службі у справах дітей Тарутинської РДА на обліку «Діти, які опинились в складних життєвих обставинах» перебуває [PERSON], [INFO]. 20.12.2016 року малолітня [PERSON] звернулася до Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області з проханням влаштувати її до Тарутинського притулку. У зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дитині, невиконанням батьківських обов'язків та на підставі рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 20.12.2016 року №58, дитину було вилучено із сім'ї та влаштовано втретє до Тарутинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Відповідач [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На території села зарекомендувала себе як особа безвідповідальна, брехлива, ніде не працює зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. За час перебування доньки в притулку мати жодного разу не навідала дитину, не поцікавилась її життям. З слів дівчини, [PERSON] не має бажання повертатися в родину. Виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, працівниками служби у справах дітей неодноразово проводились профілактичні роботи з приводу батьківських обов'язків, але матір не зробила жодного кроку для виправлення ситуації. Крім того, виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області під час реєстрації свідоцтва про народження була допущена помилка в прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Батько дитини [PERSON], відомості внесені згідно ч.1 ст.135 СК України. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на користь закладу, де перебуватиме малолітня дитина в розмірі 250 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття з індексацією відповідно до закону. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, з якої вбачається, що він позов підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.31). Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення з її особистим підписом (а.с.20) та поштовий конверт з відміткою «адресат вибув з села» (а.с.23). Ніяких заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Таким чином, судом встановлено, що в свідоцтві про народження дитини та копії паспорту матері існують розбіжності, а саме: прізвище дитини вказане «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Відповідно довідки Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області [PERSON] дійсно є матір'ю [PERSON]. Факт про задоволення якого просить представник позивача також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], мешканців [ADDRESS] Батько дитини [PERSON], відомості внесені згідно ч.1 ст.135 СК України, відповідно до довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області №39/02-69 від 19.06.2007 року (а.с.16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області №58-VII від 20.12.2016 року вирішено відібрати малолітню [PERSON], [INFO] із сім'ї [PERSON], [INFO] та тимчасово влаштувати до Тарутинського притулку для дітей. Згідно акту про вилучення дітей від 20.12.2016 року вилучено малолітню [PERSON], [INFO] та влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації. Відповідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя відповідача [PERSON] при обстеженні їх сім'ї в будинку було брудно, не було освітлення, належних умов життя для виховання дитини [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї №1474 від 20.12.2016 року до складу сім'ї відповідача [PERSON] входить [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 03 квітня 2017 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивач має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту родинних відносин, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно її доньки є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Згідно п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved