Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказала, що з 01 березня 2008 року по 12 травня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Фактично після народження дитини з відповідача в примусовому порядку були стягнуті аліменти. Після розірвання шлюбу відповідач на утримання дитини майнової допомоги не надає, ніяких почуттів до неї не проявляє, у вихованні участі не бере. На цей час вона перебуває у новому шлюбі, від якого у неї мається ще одна дитина. Теперішній чоловік піклуються про спільну з відповідачем дочку, має намір стати її батьком. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, за неї пояснення надавав її представник, який підтвердив обставини, викладені у позові. На запитання суду позивач також додала, що їй невідоме точне місцезнаходження відповідача. Вона лише знає, що він знаходиться десь у Криму. Фактично з двомісячного віку дитини відповідач припинив спілкування з дочкою, цікавитись її долею. Ще через рік припинилась виплата аліментів, оскільки він розрахувався з роботі та повідомив, що виїжджає до Криму, куди був направлений виконавчий лист про стягування з нього аліментів. Представник органу опіки та піклування підтримав позовні вимоги позивача, вважав доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності [PERSON] за наявними у ній матеріалами. Заслухавши позивача її представника, представника органу опіки та піклування, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову з таких підстав. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дитини, де у частинах 2 і 3 цієї статті зазначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини. В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 01 березня 2008 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12 травня 2010 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Із копії рішення Свердловського міського суду Луганської області від 05 грудня 2008 року видно, що цим судовим рішенням у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надавав допомоги на утримання дочки, з нього примусово були стягнуті аліменти. Поясненнями свідка [PERSON] підтверджується факт, що відповідач ухиляється від свої батьківських обов'язків щодо утримання та виховання своєї дочки. Зокрема свідок пояснював, що знайомий з позивачем з 2010 року, в шлюбі з нею з 2012 року. З цього часу він особисто відповідача взагалі ніколи не бачив, хоча йому ніхто не забороняв бачитись із дитиною. Вказані свідком [PERSON] обставини також підтверджуються актами від 14.02.2017 голови квартального комітету № 91 м. Ровеньки [PERSON], з яких йдеться, що зі слів сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] останні за місцем проживання позивача, за адресою: [ADDRESS], ніколи не бачили і не знають відповідача. Усе наведене переконало суд, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своєї дочки, тому його слід позбавити батьківських прав відносно неї, у зв'язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved