Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації звернулись до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просять відібрати у них малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та передати дітей органові опіки та піклування для подальшого влаштування. В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що батьки двох малолітніх дітей розлучені та проживають окремо. Діти залишилися з матір`ю, в свою чергу мати отримує аліменти на утримання дітей, які стягуються з батька. Батько [PERSON] періодично виїжджає за межі України на роботу. Мати [PERSON] не працює, інших джерел доходу, крім аліментів немає. При перевірці умов проживання, працівниками служби встановлено, що побутові умови дітей не є належними, діти не забезпечені в належній кількості продуктами харчування, відсутні санітарно-гігієнічні умови для проживання та розвитку дітей. Мати зловживає спиртним, відбуваються постійні конфлікти матері із її братом, який проживає в одному будинку, наявні борги за комунальні послуги. Працівниками служби неодноразово проводились спроби здійснити перевірку умов для проживання дітей, однак мати не завжди впускала в дім членів комісій. На початку квітня 2020 року, коли діти перейшли на дистанційне навчання в умовах карантинних заходів, мати [PERSON] потрапила на лікування в м.Тернопіль, батько перебував на той час за межами України, діти залишилися без догляду. За сприяння Микулинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів дітей забрала на тимчасове перебування у свою сім`ю бабуся по лінії батька [PERSON] , яка згодом засвідчувала те, що діти залякані, відстають у навчанні та скаржаться на недоїдання в сім`ї матері. Відповідачі, нехтують виконанням своїх батьківських обов`язків, ухиляються від належного догляду та утримання дітей, а саме не проявляють ініціативи по вихованню дітей, не цікавляться їхніми успіхами у школі. Діти повідомили, що їх батько проживає окремо від них, спілкується та періодично дає їм незначні суми грошей на утримання, купує одяг та взуття. Мати, з якою діти проживали, постійно вживає алкогольні напої разом з їх дядьком, який проживає в одному будинку з ними, а також в присутності невідомих осіб. Мати періодично самостійно вживає алкоголь, не приділяє уваги утриманню та вихованню дітей, діти самостійно готують їжу, доглядають за особистими речами, одягом. Діти висловлюють згоду на відібрання їх у батьків та хочуть проживати з бабусю [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації звернулась до суду з метою відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передачу дітей органові опіки та піклування для подальшого влаштування за рішенням суду. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09 вересня 2020 року, яке було відкладено на 28 вересня 2020 року та 27 жовтня 2020 року. 13 жовтня 2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у позові про відібрання в неї дітей. 19 жовтня 2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказано про наявність підстав для відібрання дітей у [PERSON] , яка неналежним чином виконує батьківські обов`язки щодо належного виховання та розвиту дітей. Представник Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації в судове засідання 27жовтня 2020 року не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання 27 жовтня 2020 року не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 27 жовтня 2020 року не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 2007 року, виданого Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 2010 року, виданого Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до Наказу № 6-о/1 Служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації від 15 квітня 2020 року поставлено на облік Служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів смт.Микулинці Теребовлянського району як дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.16). Актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , який було затверджено начальником служби в справах дітей 19 травня 2020 року, складеного відповідною комісією, встановлено, що малолітні діти мають окрему обладнану кімнату, особисті речі, засоби навчання, однак батьки розлучені та проживають окремо (батько за межами України), мати не працює, серйозно хворіє, визнає, що зловживала спиртним, не належно займається дітьми. Особисті речі дітей в запущеному стані, дітей з початку карантину забрали родичі [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до довідки, складеної завідувачем сектору опіки та піклування служби у справах дітей Ходинецькою Н.М. від 23 липня 2020 року, було проведено бесіду із малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі слів дітей стало відомо, що, їх батько проживає окремо від них, спілкується та періодично дає їм незначні суми грошей на утримання, купує одяг та взуття. Мати, з якою діти проживали у [ADDRESS] , постійно вживає алкогольні напої разом з їх дядьком [PERSON] , який проживає в одному будинку з ними, а також в присутності невідомих осіб. Мати періодично самостійно вживає алкоголь, не приділяє уваги утриманню та вихованню дітей, вони самостійно готують їжу, доглядають за особистими речами, одягом. Діти висловлюють згоду на відібрання їх у батьків та хочуть проживати з бабусю [PERSON] (а.с.18) Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Теребовлянської райдержадміністрації від 23 липня 2020 року № 31 вирішено рекомендувати службі у справах дітей рай адміністрації підготувати проект висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з метою подальшого безпечного влаштування дітей. Родину [PERSON] передано під супровід Теребовлянському районному центру соціальних служб для дітей та молоді з метою подолання умов та причин, які призвели до складних життєвих обставин (а.с.17). Орган опіки та піклування Теребовлянської райдержадміністрації після неодноразових перевірок, вивчення умов проживання та виховання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надав висновок від 27 липня 2020 року про те, що відібрання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від відповідачів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та передачу дітей органові опіки та піклування для подальшого влаштування буде відповідати інтересам дітей (а.с.6-9). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , відібраних у присутності заступника директора з виховної роботи [PERSON] та начальника служби у справах дітей Дацюка В.С. від 19 жовтня 2020 року, діти навчаються у Чортківській СШІ №3, проживають з бабусею та дідусем та бажають залишатися з ними. У дітей є всі необхідні умови для їх проживання та навчання. З батьками спілкуються рідко, коли проживали з матір`ю постійно відчували страх та небезпеку за власне життя та здоров`я. Мати постійно вживала алкогольні напої разом з їх дядьком, який проживає в одному будинку з ними, а також в присутності невідомих осіб, влаштовували бійки (а.с. 79,80) . Згідно довідки № 3-19/172 від 07.10.2020, виданої Чортківською спеціалізованою школою-інтернатом № 3 спортивного профілю І-ІІІ ступенів імені Романа Ільяшенка Чортківської міської ради Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] зараховано до даного навчального закладу з 01 вересня 2020 року, [PERSON] - учень 8А класу, [PERSON] - учениця 5А класу. На цілодобовому утриманні учні не перебувають. Участь у шкільному житті дітей беруть бабуся [PERSON] , дідусь [PERSON] (а.с. 81). Відповідно до характеристик, виданих Чортківською спеціалізованою школою-інтернатом № 3 спортивного профілю І-ІІІ ст. імені Романа Ільяшенка Чортківської міської ради Тернопільської області, на учня 8-А класу [PERSON] та учениці 5А класу [PERSON] , які навчаються в зазначеній школі, протягом навчання показали себе з позитивної сторони. Вихованням дітей займаються бабуся [PERSON] , дідусь [PERSON] , батьки дітей не цікавиться їхнім навчанням (а.с. 82). Актом обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , від 13 серпня 2020 року, встановлено, що малолітні діти проживають у задовільних санітарно-гігієнічних умовах, діти мають усі належні умови та забезпечені продуктами харчування (а.с. 85). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до частини першої статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно із частиною першою статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом частини першої статті 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). При прийнятті рішення про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав суд виходить з того, що відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Таким чином, суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак, вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дітей, які мають першочергове значення при вирішенні справи. Суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідачів, оскільки останні належним чином не виконують батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвиту дітей, атмосфера в сім`ї неблагонадійна для дітей, для їх розвитку, загрозлива для їх здоров`я та життя, враховуючи вік дітей і обставини поведінки відповідачів, суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дітей від батьків без позбавлення її батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки і піклування для вирішення питання щодо їхнього влаштування.

Outcome: approved