Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № A34ZCC9GЕN0008 та Генеральної угоди від 12.12.2012 року в розмірі 43261,63 гривень та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 432,62 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача на підставі документів наявних в матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Згідно Сектору адресно-довідкової роботи Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області відповідач зареєстрована за адресою зазначеною в позові куди й надсилались судові повістки. В судове засідання призначене на 13.10.2014 року відповідач отримала судову повістку, про що свідчить поштове повідомлення. , але У всі наступні судові засідання відповідач не отримала судові повістки, поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання та неявкою адреса за отриманням. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть учать у справі , не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № A34ZCC9GЕN0008 та Генеральної угоди від 12.12.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 33728,94 грн. на термін до 15.03.2014 року й зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними у розмірі 0,18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно договору , погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 861,09 грн. для погашення заборгованості за Кредитом яка складається із заборгованості за Кредитом , за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» зі свого боку умови кредитного договору виконав в повному обсязі, але відповідач, в порушення умов договору, свої зобов'язання в частині погашення заборгованості та відсотків за користування кредитом не виконує і станом на 05.05.2014 року має заборгованість в розмірі 43261,63 гривень, яка складається з наступного: - 31686,82 грн. - заборгованість за кредитом; - 5880,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5694,15 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної угоди. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). 12.12.2012 року при написанні заяви та при укладанні кредитного договору № A34ZCC9GЕN0008 та Генеральної угоди сторони поставили свій підпис під договором, чим засвідчили факт на згоду з умовами договору , обов'язками за договором, що всі умови договору цілком зрозумілі, вони вважають їх справедливими. Договір було підписано добровільно, окрім того, [PERSON] за кредитним договором надала гарантії того, що вона ознайомлена з договірними умовами і вона з ними погоджується. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не поверну речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня , коли речі мали бути повернуті, до дня фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом. Боржник ,який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду .

Outcome: approved