Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 червня 2003 року, виданого Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-1473, серія ВАМ № 133912, [PERSON] після смерті 16 листопада 2000 року [PERSON] успадкувала спадкове майно, а саме: жилий будинок з надвірними будівлями під №49 по вулиці Семиліски в селі Щуча Гребля, Бахмацького району, Чернігівської області, і земельну ділянку площею 0,59 га, наданої для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства, розташованої на території Дмитрівської селищної ради, Бахмацького району, Чернігівської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧНБЧ № 005840, виданого Дмитрівською селищною [PERSON] 10 липня 1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 253. У травні 2017 року позивачка звернулась до Бахмацького районного суду Чернігівської області із позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої заволодінням урожаю люцерни, посилаючись на те, що в селі Щуча Гребля, Бахмацького району, вул. Семиліски, № 49 вона має дачний будинок і приватизовану земельну ділянку розміром 0,59 га, а під ріллею 0, 54 га, яку вже близько 20 років засіває багаторічними травами медоносами для потреб власної пасіки. Після збору врожаю/ нектару /, після цвітіння медоносу згідно з укладеним весною договором продає сіно на корні за символічну плату 500-700 гривень за всі 4 укоси сезону. Ні в користування, ні в обробіток, ні в оренду земельну ділянку ніколи нікому не передавала. На 2016 рік укласти угоду не вдалося, поскільки відповідач, який є підприємцем, під час єдиної з ним зустрічі в кінці березня 2016 року спочатку виявив бажання купувати сіно, але вони не дійшли згоди в питаннях розміру земельної ділянки під люцерною та її ціни. Більше жодних контактів у неї з [PERSON] не було, а у квітні 2016 року вона уклала письмовий договір на косіння люцерни після її цвітіння з іншим косарем. Але приблизно 12-14 червня 2016 року відповідач без її відома і жодного попередження самовільно скосив всю люцерну на городі. В липні 2016 року, не зважаючи на її попередні обурення і попередження з приводу косіння люцерни, висловлені [PERSON], він повторно, самовільно скосив люцерну. Обидва рази відповідач косив люцерну на початку цвітіння , тобто, на початку медозбору, завдаючи їй подвійної шкоди, так як знищив спеціально посіяний для бджіл медонос, і призвів до фізичного знищення бджіл, які на той час масово пішли на медозбір. Шкоди бджолам завдав відповідач і обробітком її городу без її дозволу і попередження хімічними препаратами. Четвертий рік використання люцерна дає 5 - 6 тонн сіна з 1 га, що при ринковій ціні 1.500 грн. за 1 тонну становить близько 8.000 грн., а з 0,54- га понад 4.000 грн.. [PERSON] знищення весняної природної кормової бази запізніла вимушена годівля цукром обійшлася в 2800 грн./ 4 мішки по 700 грн./ . За несприятливої погоди цукропродуктивність люцерни становить 80 кг меду. Бджоли «Української степової» породи беруть з 1 га до 20 % нектару, тобто, з 2-х укосів 16 кг. При ринковій ціні 50 грн. за 1 кг упущена вигода становить 800 грн. В результаті тривалого голодування бджолосім»ї ослабли, не досягли розвитку і сили, а тому, продуктивність пасіки різко знизилася, і в порівнянні з середнім показником 5 минулих років недобір становить близько 50 кг меду. Будучи інвалідом 2-ої групи загальних захворювань, вона надзвичайно чутлива до стресів. Обидва епізоди заволодіння люцерною викликали шок і погіршення стану здоров»я, що стало причиною того, що 16 червня і 18 липня, тобто в дні, коли вона дізналася про заволодіння люцерною, довелось негайно звертатись до лікаря і проходити курс стаціонарного лікування. Після закриття кримінального провадження за її заявами до поліції , вона черговий раз в результаті серцевого нападу потрапила на стаціонарне лікування до Чернігівської обласної лікарні . А тому, просить стягнути на її користь із відповідача 10.000 грн. в відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди. В судовому засіданні 11 вересня 2017 року позивачка збільшила свої позовні вимоги (а.с. 50), і просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, спричинену заволодінням урожаю люцерни, в розмірі 3663 грн. (2 укоси), упущену вигоду за недоотримання 55 кг меду по ціні 50 грн. за 1 кг в розмірі - 2750грн., вартість 4 мішків цукру - 2800грн., і моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивачки в частині стягнення матеріальної шкоди визнав частково, а саме, на 500 грн., так як вважає, що стільки коштує скошена ним люцерна. Інших вимог він не визнає. Відповідач пояснив, що на протязі 2012-2014 років він купляв сіно у односельця [PERSON], з яким розраховувався, а той, в свою чергу, віддавав гроші [PERSON] . У 2015 році між ним і [PERSON] була усна домовленість про те, що він скошує і купляє сіно з люцерни за 400 гривень. А потім [PERSON] в порушення цієї домовленості стала вимагати у нього не 400 гривень, а 800 грн., а тому із його господарства отримувала продукти харчування. Навесні 2016 року між ним і [PERSON] відбулася розмова про те, щоб остання надала йому земельну ділянку в оренду, але [PERSON] відмовилася. Тоді ж домовилися, що за 4 укоси люцерни він розрахується восени в розмірі 500 гривень, при умові, що сіно буде хороше, і сіно він коситиме тоді, коли він захоче. В липні 2016 року [PERSON] приїхала до нього і стала вимагати цукор, але він їй в цьому відмовив. В червні 2016 року було холодно, йшли дощі, а тому бджоли до липня 2016 року не вилітали. В червні 2016 року він косив люцерну під час дощу, люцерна була перерослою. В липні 2016 року укос люцерни був хороший. За 2 укоси він перевіз додому 2 причепи люцерни. Люцерну в 2015 році він сіяв для своїх корів, і вносив у грунт добрива. Вважає, що за 2 укоси він вправі віддати позивачці 500 гривень. Вважає також , що земельна ділянка під люцерну не займає площу 0,54 га. Ця площа є значно меншою, і на його думку, складає десь біля 40 соток. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вважає позов необґрунтованим, так як позивачка умовчує, як пасічник, що бджоли в радіусі 1 км не збирають нектар, а тому 0,54 га люцерни на земельній ділянці бджолами не оброблялися. Крім того, продуктивність плодоносу люцерни для бджоли 0 %. Вважає також необґрунтованою вимогу позивачки в частині упущеної вигоди у вигляді недоотримання меду в розмірі 50 кг. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог позивачки не визнав, так як вважає, що відповідно до ст. 60 ЦПК України вона в підтвердження своїх позовних вимог не надала суду відповідних доказів. Факт крадіжки урожаю люцерни не доведений, так як кримінальне провадження щодо [PERSON] органами досудового розслідування закрите, вирок щодо відповідача відсутній. [PERSON] в 2015 році користувався земельною ділянкою, на якій була засіяна люцерна. У 2016 році між позивачем і відповідачем також малася домовленість за косіння врожаю люцерни. [PERSON] надавав позивачці кошти за викошену люцерну, але позивачка відмовилася їх забрати. За те, що відповідач викосив урожай люцерни в червні 2016 року, позивачка з відповідною заявою до правоохоронних органів не зверталася. В акті огляду земельної ділянки від 20 липня 2016 року не було зазначено площу земельної ділянки під люцерною. Державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] не підписаний, не має кадастрового номера. Про те, скільки було засіяно люцерною земельною ділянки, зазначив працівник поліції [PERSON] в протоколі огляду місця події, що міститься в матеріалах органу досудового розслідування. Моральна шкода стягненню не підлягає, так як про її стягнення не було зазначено в договорі між [PERSON] і [PERSON]. Представник просить стягнути з позивачки на користь відповідача понесені витрати на сплату правової допомоги відповідачем. Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини . П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 (з послідуючими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла , за умови, що дії остатньої були неправомірними , між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок , та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. В судовому засіданні встановлено , що позивачка [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,59 га, розташованої на території Дмитрівської селищної ради, Бахмацького району, Чернігівської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧН БЧ № 00 5840, виданого Дмитрівською селищною [PERSON] 10 липня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів № 253, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 червня 2003 року, виданого Бахмацькою райдержнотконторою , реєстровий номер 1-1473, серія ВАМ № 133912. Земельна ділянка знаходиться за адресою: с. Щуча Гребля, Бахмацького району, Чернігівської області, вул. Семиліски, № 49, і має цільове призначення для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 85). Земельна ділянка площею 0, 05 га зайнята під будівлями, а земельна ділянка площею 0,54 га під ріллею (а.с. 4). Рілля засіяна багаторічними травами люцерною, як медонос, для потреб власної пасіки позивачки . Як встановлено в судовому засіданні з пояснень як позивачки, так і відповідача, протягом 2012-2014 років після цвітіння люцерни її скошував мешканець с. Щуча [PERSON], а потім сіно з люцерни продавав, а гроші від реалізації повертав [PERSON] У 2015 році за домовленістю між [PERSON] і [PERSON] врожай люцерни скошував [PERSON], чого не заперечували сторони в судовому засіданні. Але вже в цьому році між сторонами стали виникати суперечки з приводу вартості скошеного сіна і площі зайнятої люцерною земельної ділянки . Навесні 2016 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] приїхали в с. Щуча Гребля, Бахмацького району, щоб виставити після зимівлі пасіку, і вирішити питання з [PERSON] з приводу косовиці люцерни. Але з приводу косовиці люцерни згоди між позивачкою і відповідачем досягнуто не було, так як сторони не погоджувались між собою щодо площі земельної ділянки і вартості скошеної люцерни. Так, допитана в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснила, що вона є дружиною відповідача. Навесні 2016 року до них додому приїхала [PERSON], щоб вирішити з чоловіком питання про косовицю люцерни, але чоловіка вдома не було . Коли чоловік приїхав додому, вона повідомила чоловіка про візит [PERSON], і чоловік сказав, що він буде косити у [PERSON] люцерну . Яка була домовленість у [PERSON] із її чоловіком у центрі села Щуча [PERSON], вона не знає, так як під час їхньої розмови вона присутня не була. Вона не заперечує того факту, що фотографувала Державний акт на право приватної власності на землю, де була зазначена площа земельної ділянки під ріллею на планшет біля свого двору. Більше ніяких розмов із [PERSON] вона не вела. Її чоловік косив люцерну у [PERSON] два рази, але коли саме, не знає. Чоловік привозив сіно у 2 причіпах. Допитаний в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснив, що його мати [PERSON] має дачне господарство, яке розташоване в селі Щуча Гребля, Бахмацького району, вулиця Семиліски, № 49. На земельній ділянці площею 0,54 га декілька років тому була посіяна люцерна, яка в період цвітіння використовувалась як медонос для власної пасіки. В березні 2016 року він разом з матір»ю і знайомим [PERSON] на власному автомобілі приїхали в село Щуча [PERSON], щоб після зимівлі виставити вулики. По дорозі зустріли [PERSON] в районі магазину. Між матір»ю і [PERSON] відбулася розмова з приводу косовиці люцерни на земельній ділянці біля дачі, але в процесі цієї розмови виник спір щодо площі земельної ділянки, засіяної люцерною. [PERSON] стверджував, що люцерна займає площу 0,40 га, а мати стверджувала, що по документах рілля займає площу 0,54 га, а тому домовилися, що мати привезе Державний акт на земельну ділянку через дві неділі, і вони домовляться про умови придбання люцерни. В обумовлений строк мати надала дружині [PERSON] Державний акт, який вона у себе біля двору сфотографувала на планшет. Дружина [PERSON] сказала, що документ покаже [PERSON], і якщо він буде укладати угоду, хтось з них [PERSON] зателефонує. Але до матері так ніхто і не телефонував і вона знайшла іншого косаря [PERSON] з яким у квітні 2016 року уклала письмову угоду. [PERSON] також дозволила [PERSON] поставити на її присадибній ділянці свою пасіку. На початку червня 2016 року він, мати і [PERSON] у господарстві міняли паркан. На той час люцерна знаходилась у стані бутонізації, але ще не зацвіла. Десь приблизно через 10 днів вони приїхали на дачу, але люцерна на всій ділянці була скошена і вивезена. Коли поверталися додому, заїхали до [PERSON], якого вдома не було. Його дружина [PERSON] повідомила, що говорила чоловікові не косити люцерну, а він її не послухав. Тоді ж було повідомлено [PERSON], що мати забороняє [PERSON] заходити на її присадибну ділянку і косити люцерну. Слідуючий приїзд на пасіку відбувся десь на початку липня місяця. На цей період люцерна уже підросла, знаходилась у гарному стані. [PERSON] дві неділі вони знову приїхали на пасіку, але люцерна знову була скошена до цвітіння. А тому матері довелося купляти 4 мішки цукру, щоб підгодовувати бджіл. Пасіку до 2016 року вони підгодовували лише взимку. Від скошеної люцерни без її дозволу у матері трапився душевний стрес і відбулось погіршення стану її здоров»я, в результаті чого їй довелося звертатися до лікарів за медичною допомогою. Допитаний в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснив, що в березні 2016 року він, [PERSON] і її син - [PERSON] приїзджали в село Щуча Гребля, Бахмацького району, щоб виставити після зимівлі вулики. Під час цієї поїздки вони автомобілем заїзджали до місця проживання [PERSON], але його вдома не було. Розмова проходила між [PERSON] і дружиною [PERSON], так як був спір щодо розміру земельної ділянки. Потім в центрі села вони зустріли [PERSON] і між ним і [PERSON] відбулася розмова з приводу того, що площа земельної ділянки під люцерною не відповідає площі, зазначеній [PERSON], а тому [PERSON] зазначила, що в наступний раз вона надасть Державний акт на земельну ділянку. Під час розмови він знаходився у автомобілі на задньому сидінні і ніякої розмови щодо косовиці люцерни він не чув. [PERSON] деякий час вони знову їздили до пасіки і під час цієї поїздки [PERSON] надавала дружині [PERSON] Державний акт на земельну ділянку, який вона фотографувала на планшет під своїм двором, і обіцяла передати фото акта чоловікові. Вся рілля на земельній ділянці була засіяна люцерною, і коли він на прохання [PERSON] знову знаходився на пасіці, в той період люцерна знаходилась в стані бутонізації. Але коли через декілька днів вони приїхали на пасіку знову, люцерна була викошена і вивезена. Допитаний в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснив, що [PERSON]С він знає з березня 2016 року, відповідача бачив декілька разів. Навесні 2016 року у нього із [PERSON] відбулася розмова про купівлю бджолосімей, так як він вирішив зайнятися пасікою. [PERSON] мала 30 бджолосімей, а він мав намір купити у неї 10 бджолосімей. Поскільки достатньої кількості коштів для придбання такої кількості бджолосімей у нього на той час не було , вони домовилися, що він на пасіку привезе свої вулики, в які переселять бджіл, і до 01.08.2016 року він повинен розрахуватись. Також вони домовилися, що на нього покладається косіння травостою. Таке питання виникло із за того, що вже був спір із [PERSON], а його знайомий мав трактор. Між ним і [PERSON] у квітні 2016 року була укладена письмова угода з приводу цього питання. Під люцерною була зайнята земельна ділянка площею 0,54 га. Ця земельна ділянка не мала прямокутної форми. На якість люцерни впливають умови, в яких вона росте, краща люцерна вважається на 3-4 рік після її посіву. 2016 рік в плані травостою був ідеальним, так як було достатньо дощів , і було внесено достатньо добрив. Свої вулики він привіз на пасіку 17.05.2016 року і став працювати на ній.2016 рік був несприятливий для бджільництва, так як травень, червень були прохолодні. 06 червня 2016 року, знаходячись на пасіці, вже мали намір давати бджолам підкормку, але в цей період вже починала цвісти люцерна, а тому всі надії покладались тільки на неї, так як в цей період інших медоносів не було, і бджоли були ослаблені. 16.06.2016 року, коли вони приїхали на пасіку, люцерна вже була скошена, і декілька бджолосімей загинуло. Ким була скошена люцерна , він особисто не бачив, але від сусідів чув, що люцерну скосив [PERSON]. Про це ж підтвердила і його дружина [PERSON]. Світлану було попереджено про те, щоб чоловік не косив люцерну другий раз. Світлана зазначила, що вона попереджала чоловіка не косити люцерну і перший раз, але він не погодився, так як він косити друзків не буде. А тому було закуплено [PERSON] цукор, щоб підгодовувати бджіл сиропом. [PERSON] декілька неділь, в липні 2016 року, вони знову поїхали до пасіки, і в цей період люцерна, яка знаходилась в стані бутонізації , знову була викошена. Хто саме її викосив вдруге, він також не бачив. Коли зацвів соняшник, пасіка стала оживати. У липні 2016 року він, [PERSON], її онук [PERSON] заїхали до [PERSON] і предявили претензії з приводу скошеної люцерни, на що [PERSON] повідомив, що це сіно більше 500 гривень не коштує і кинув [PERSON] 500 гривень, які вона відмовилася забрати. Йому відомо, що перед цим у [PERSON] із [PERSON] була розмова, що вартість сіна 700 гривень, але домовленості досягнуто не було, в звязку з чим письмовий договір на сінокос у квітні 2016 року було укладено саме з ним. Урожай люцерни було скошено двічі в період бутонізації. Люцерна сіється на 5-6 років, і її найкращий урожай складає в 3-4 роки. У вересні 2016 оку, коли він знаходився на пасіці разом із [PERSON], до господарства зявився працівник поліції [PERSON], який відібрав у нього пояснення за заявою [PERSON] у поліцію. В цей же день проводився огляд господарства і земельної ділянки [PERSON], в процесі якого [PERSON] для відео фіксації застосовував мобільний телефон. Земельної ділянки [PERSON] не вимірював. В протоколі огляду [PERSON] не зазначалося про розмір земельної ділянки, яка була засіяна люцерною, а була зазначена площа земельної ділянки із Державного акта. Він стверджує, що цей протокол огляду місця події складався тоді, коли у нього відбиралися пояснення, а саме, у вересні 2016 року, і що його власноручний підпис стоїть тільки на лицьовій сторінці протоколу. На звороті протоколу він свого підпису не ставив. Допитаний в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснив, що навесні 2016 року [PERSON]С їхала автомобілем на свою земельну ділянку, яка розташована на вул. Семиліски в с. Щуча Греля, Дмитрівської селищної ради. Він в цей час знаходився в числі інших людей біля магазину в с. Щуча [PERSON], і чув розмову, яка відбувалася між [PERSON] і [PERSON], яка знаходилася у автомобілі. [PERSON] пропонувала [PERSON] скосити люцерну, але останній відмовився, так як [PERSON] пропонувала сінокос після завершення цвітіння, і тоді між ними було досягнуто домовленості косити сіно за 500 гривень. Пізніше від [PERSON] він дізнався, що [PERSON] предявила йому претензії з приводу скошеного сіна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в кінці березня 2016 року вона випадково стала свідком розмови між [PERSON] і [PERSON] , так як приїхала до останнього у власних справах. [PERSON] під час розмови знаходилась у автомобілі і просила Кушріненка скористатись її сінокосом, але він не погоджувався, так як [PERSON] пропонував ціну за сінокос 500 гривень, а [PERSON] пропонувала 800 грн. Про те, що люцерну необхідно косити після цвітіння, розмови не було, але вона чула від [PERSON], як той зазначав, що коситиме тоді, коли йому буде вигідно. 20 липня 2016 року селищний голова Дмитрівської селищної ради видав розпорядження № 15,яким створив комісію для обстеження земельної ділянки [PERSON] в складі голови комісії: [PERSON], депутата селищної ради; секретаря комісії [PERSON]П, фахівця із соціальної роботи, представника селищної ради, і члена комісії [PERSON] (а. с. 96). 20 липня 2016 року члени зазначеної комісії зявилися для обстеження земельної ділянки, яка розташована в с. Щуча [PERSON], і згідно із Державним актом серії IV ЧН №026775 належить [PERSON], яка три роки тому була засіяна люцерною і кілька днів тому скошена, а сіно вивезене. На краю земельної ділянки розташована пасіка з тридцяти вуликів. В результаті обстеження земельної ділянки було складено відповідний акт (а.с.5). Допитана в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснила, що вона є мешканкою села Щуча Гребля, Бахмацького району і часто випасала корів неподалік від господарства [PERSON], і бачила, що вся рілля протягом декількох років була засіяна люцерною. Їй також відомо, що в 2016 році косіння люцерни здійснював мешканець села Щуча [PERSON] [PERSON] 20 липня 2016 року за розпорядженням селищного голови вона в складі комісії приймала участь у огляді земельної ділянки [PERSON] і бачила, що посіви люцерни були скошені на всій площі. На тій площі, де була засіяна люцерна, інші с/г культури були відсутні. Подвір»я знаходиться окремо від ріллі неподалік житлового будинку. Неподалік від будинку на подвір»ї знаходилась пасіка з вуликами, кількість яких була зазначена. Про те, що крадіжка люцерни скоєна [PERSON], було зазначено [PERSON], і відображено в акті. Площа земельної ділянки була відображена в Державному акті, а тому питання про її обмір не виникало. Допитана в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] пояснила, що 20 липня 2016 року вона в складі комісії здійснювала огляд земельної ділянки, належної [PERSON] в с. Щуча [PERSON], про що було складено відповідний акт. Вся рілля на земельній ділянці була засіяна люцерною, яка на час огляду була скошена. На тій площі, де була люцерна, інші с/г культури були відсутні. На подвір»ї стояли вулики. Дерева в господарстві знаходяться біля хати, а не на ріллі. Хто користувався земельною ділянкою в 2016 році їй не відомо. В судовому засіданні був оглянутий протокол огляду місця події від 29 серпня 2016 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження за №12016270070000 (а.с.26) який викликає у суду сумніви. Так, в судовому засіданні був допитаний, як свідок, [PERSON], який є оперуповноваженим кримінального розшуку Бахмацького відділу поліції, який пояснив, що в наданому йому для огляду протоколі огляду місця події, начебто, від 29.08.2016 року, невідомою йому особою здійснені записи «Щуча [PERSON]», число, місць, рік складення протоколу, час початку і закінчення огляду, запис згоди [PERSON], фотоапарат «Canon». Насправді ж огляд їм проводився у той день, коли і були відібрані пояснення від [PERSON], тобто, на початку вересня 2016 року. Фотоапарат він взагалі не використовував. При огляді земельної ділянки він використовував відеокамеру у мобільному телефоні «Nokia», запис із якої передав слідчому для збереження на комп»ютері. Ніякого фотознімку до протоколу він не прикладував і ніякого рапорту слідчому про несправність карти пам»яті він не надавав. Запис огляду земельної ділянки у нього на телефоні на даний час не збережений. В результаті огляду господарства [PERSON] по вулиці Семиліски, № 49 в селі. Щуча [PERSON] їм було встановлено, що в господарстві знаходиться жилий будинок, сарай, вулики, а за господарством заходиться присадибна земельна ділянка розміром 0,54 га. Обмір земельної ділянки спеціальним приладом він не здійснював. Записи у протоколі огляду на зворотній стороні були внесені в той же день і підписані учасниками, і він не знає, чому вони відмовляються від своїх підписів на зворотній стороні протоколу. Земельну ділянку, де росла люцерна він спеціальним приладом не обмірював, а обмірював цю земельну ділянку своїми кроками. Але яка довжина його кроків він сказати не може. Зазначений протокол огляду від 29.08.2016 року суд не може прийняти як доказ, так як цей протокол містить в собі сумніви з приводу деяких зазначених вище записів, здійснених не [PERSON] Пояснення [PERSON] в судовому засіданні також узгоджуються з поясненнями свідка [PERSON]. Таким чином, визначати розмір земельної ділянки, засіяної люцерною, слід виходити з даних площі земельної ділянки, зазначених в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 17.06.2003 року (а.с.86), і в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV ЧН № 026775 (а.с. 4), виданого на підставі цього свідоцтва. Згідно із ст. 30 ЗУ «Про бджільництво» юридичні та фізичні особи, які проводять діяльність, що впливає або може вплинути на стан бджіл, зобов'язані забезпечити їх охорону. Забороняється проводити оранку та будь-яким іншим чином руйнувати медоносні угіддя, застосовувати засоби захисту рослин, стимулятори їх росту, мінеральні добрива, інші препарати та здійснювати будь-які роботи, що можуть призвести до фізичного знищення бджіл під час медозбору. Зазначена норма Закону не дозволяла [PERSON] здійснити косіння люцерни, як плодоносу, в період цвітіння і бутонізації, так як такі роботи могли призвести до фізичного знищення бджоли під час медозбору, але цими нормами Закону він проігнорував. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно із ст. 38 ЗУ «Про бджільництво» порушення законодавства в галузі бджільництва тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України. По даній справі неправомірними діями відповідача позивачці були заподіяні реальні збитки. До реальних збитків суд вважає за доцільне віднести вартість сіна люцерни і вартість придбаного позивачкою цукру, так як відповідно до ст.. 60 ЦПК України ці реальні збитки підтверджені письмовими доказами (а.с.52). Так, за повідомленням управління агропромислового розвитку Бахмацької РДА від 26.07.2017 року № 02-01/349, користуючись надісланою інформацією від окремих господарств, визначено, що середня урожайність сіна люцерни на удобреній площі у 2016 році може складати з 1 укосу в межах 35 ц. з 1 га за середньою повною собівартістю 1 центнера 96 грн. 35 копійок ( а.с.52). Відповідачем було здійснено 2 укоси люцерни, а тому, вартість сіна за 2 укоси складає з площі 0,54 га (3,5х1,08х96,35)= 3642 грн. 03 коп. 17.06.2016 року, після 1 укосу люцерни, [PERSON] придбала 200 кг цукру по ціні 14.00 грн. за 1 кг., за що сплатила 2800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 17.06.2016 року (а.с.66). Ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Що стосується упущеної вигоди у вигляді недоотримання позивачкою 55 кг меду на суму 2750 грн., то відповідно до ст. 60 ЦПК України ці позовні вимоги не підтверджені відповідними доказами і розрахунками, а тому, в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В звязку із неправомірною поведінкою відповідача, який порушив ЗУ «Про бджільництво», позивачці була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала в звязку з протиправною поведінкою щодо неї і її майна. Позивачка є інвалідом 2 групи, має престарілий вік, має ряд тяжких захворювань, що підтверджується відповідною довідкою лікарні (а.с.7). Їй протипоказані нервові навантаження, стреси. В звязку із отриманим стресом позивачка змушена була лікуватись стаціонарно, про що підтверджують медичні документи ( а.с.8), товарні чеки на придбання ліків (а.с.10-14, 16), а також амбулаторно. Подаючи заяву про збільшення позовних вимог (а.с.50), позивачка просила стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, а також глибину душевних страждань позивачки,суд вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1500 гривень. При подачі позову до суду, позивачка, як інвалід 2 групи, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Згідно із ст. 88 ч.2, ч.3 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір з розгляду матеріальних і моральних вимог позивачки відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»

Outcome: dismissed