Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 07.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір № 002-20009-070811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідачу було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з кредитним лімітом на день укладення договору в розмірі 2900 грн. Відповідач в свою чергу зобов'язалася повернути кредит та виконати свої обов'язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених Кредитним договором. Але своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 15.10.2014 року становить 3654,55 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 002-20009-070811 від 07.08.2011 року в сумі 3654,55 грн. та судові витрати. Позивач ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без участі його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом опублікування оголошення про виклик до суду в засобах масової інформації Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 07.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір № 002-20009-070811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідачу було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з кредитним лімітом на день укладення договору в розмірі 2900 грн. Відповідно до п.п. 1.5, 3.6, 5.2 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку попередньої, на умовах погоджених сторонами в цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод до цього договору. Клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в тарифах. Цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Вказане підтверджується копією договору № 002-20009-070811 від 07.08.2011 року за підписом [PERSON], тарифами на обслуговування платіжних карток, опитувальником клієнта - фізичної особи, які містять підпис [PERSON] Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідо до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору, утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 15.10.2014 року становить 3654,55 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 002-20009-070811 від 07.08.2011 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідач не надала суду доказів на спростування факту наявності заборгованості у вказаному розмірі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, з огляду на невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» ґрунтлуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 002-20009-070811 від 07.08.2011 року в сумі 3654,55 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved