Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень /а.с.37-42/, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дитини. Позов обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2013 року. Малолітній [PERSON] з 27.10.2016 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням батьків від виховання дитини. Інформація про сім'ю надійшла до Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді від КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня», у зв'язку з негативними відносинами між членами родини та недостатнім доглядом за дитиною. Спеціалістами служби з батьками було проведено профілактичну роботу та їх було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків по вихованню сина та забезпеченню отримання ним належного рівня медичного обстеження та лікування. Відповідно до листа головного лікаря КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», за місцем проживання родини [PERSON] по [ADDRESS], в кімнаті, де мешкає родина, бруд, сміття, неприємний запах, дитина спить у ліжку на старому, забрудненому сечею матраці без постільної білизни. У дитини відзначається психо-мовна затримка. Вузьких спеціалістів не відвідують. Дитина харчується нерегулярно. Батьки дитини відвідують місця звалки сміття та відшукують залишки продуктів харчування. Дитина майже не буває на вулиці. Знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, мати неодноразово погрожувала своєму чоловіку ножем. 17.06.2016 мати, перебуваючи у стані посталкогольного синдрому, у грубій формі відмовила медсестрі в огляді дитини, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Санітарно-побутові умови в квартирі незадовільні. Тобто, батьки [PERSON] не виконують свої обов'язки по вихованню дитини. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1059 року, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 20.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], про що 16 вересня 2015 року складено відповідний актовий запис № 1651/а.с.7/. 13.01.2014 року на ім'я начальника служби у справах дітей було направлено листа про здійснення спільних заходів соціального інспектування сім?ї [PERSON]: мати [PERSON], 1989 року народження, батько [PERSON], 1980 року народження, син [PERSON],[INFO]. Інформація про вказану сім'ю надійшла до Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді від КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня», у зв'язку з негативними відносинами між членами родини та недостатнім доглядом за дитиною /а.с.9/. 18.09.2015 року службою у справах дітей Мелітопольської міської ради було отримано листа від Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 18.09.2015 року щодо залучення спеціалістів служби до проведення оцінки потреб у наданні соціальних послуг та обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON]. Інформація про вказану сім'ю надійшла до Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», у зв'язку з тим, що мати неналежно виконує батьківські обов'язки по відношенню до дитини /а.с.10/. Відповідно до копії акту № 145 оцінки потреб дитини та її сім'ї від 17.09.2015 року (початкова оцінка), станом на 23.09.2015 року батьки вважають, що вони здатні самостійно долати складні життєві обставини, тому фахівцями Центру батькам було надано послуги без оформлення соціального супроводу за карткою обліку роботи із сім'єю /а.с.11-12/. 23.06.2016 року службою у справах дітей Мелітопольської міської ради було отримано копію інформації головного лікаря КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», направленого Мелітопольському міському центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді /а.с.13/, в якому повідомляється, що за місцем проживання родини [PERSON] по [ADDRESS], в кімнаті, де мешкає родина, бруд, сміття, неприємний запах. Дитина спить у ліжку на старому, забрудненому сечею матраці без постільної білизни. У дитини відзначається психо-мовна затримка. Вузьких спеціалістів не відвідують. Дитина харчується нерегулярно. Батьки дитини відвідують місця звалки сміття та відшукують залишки продуктів харчування. Дитина майже не буває на вулиці. Знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, мати неодноразово погрожувала своєму чоловіку ножем. 17.06.2016 року о 08-00 годині мати, перебуваючи у стані посталкогольного синдрому, у грубій формі відмовила медсестрі в огляді дитини. У зв'язку з отриманою інфрмацією, комісією у складі завідувача сектора профілактичної роботи служби у справах дітей, фахівців Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 24.06.2016 року родина [PERSON] була відвідана за місцем проживання, обстежено житлово-побутові умови родини, проведено профілактичну роботу з матір'ю. Матір попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків /а.с.14/. Відповідно до копії акту № 144 оцінки потреб дитини та її сім'ї (початкова оцінка) від 01.07.2016 року, мати [PERSON] надала письмову згоду про взяття її сім'ї під соціальний супровід /а.с.15-16/. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання, 12.10.2016 року з метою контрольного відвідування на підставі повідомлення у телефонному режимі фахівців Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей, фахівців Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді родина [PERSON] була відвідана за місцем проживання. На момент відвідування мати перебувала в стані алкогольного сп'яніння, пояснюючи, що напередодні 11.10.2016 року у неї був День народження. Мати з батьком не заперечують факти зловживання «Настоянками глоду». Зі слів діда [PERSON], батьки у присутності дитини чинять лайки, кидаються ножем один в одного. Мати перешкоджає медичній сестрі оглянути дитину /а.с.17/. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.11.2016 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження /а.с.18/. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2016 року [PERSON] була визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді 17 грн. /а.с.19/. Відповідно до копії листа відділу охорони здоров'я від 26.10.2016 року № 930/01-05 /а.с.20/, лікар-педіатр [PERSON] 24.10.2016 року відвідав родину [PERSON] за місцем проживання. Санітарно-побутові умови в квартирі незадовільні. В холодильнику відсутні продукти харчування. Мати [PERSON] з запахом алкоголю. Зі слів батьків [PERSON], він разом з дружиною зловживає алкоголем. Дитина голодна, не доглянута, у неї затримка розумової діяльності. Батьки ухиляються від відвідування невропатолога. Тобто, батьки [PERSON] не виконують свої обов'язки. 08.11.2016 року дід дитини - [PERSON] звернувся до служби у справах дітей із заявою в якій просив влаштувати малолітнього [PERSON] до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», у зв'язку з тим, що його батьки перебувають у стані алкогольного сп'яніння та не в змозі забезпечити належного догляду та нагляду за дитиною /а.с.21/. Відповідно до копії листа Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 29.03.2017 року № 02-18/455 /а.с.22/, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради від 08.07.2016 року, протокол № 7 та наказу Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 08.07.2016 року № 141 сім'ю [PERSON] було взято під соціальний супровід. 16.01.2017 року соціальний супровід було продовжено, у зв'язку з необхідністю повернення дитини до біологічної родини. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.05.2017 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], батьки тривалий час систематично свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню, лікуванню та матеріальному утриманню сина. Тому орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини - [PERSON] Отже, відповідачі систематично, навмисно та свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини протягом тривалого часу: не виявляють інтересу до її існування, не цікавляться її долею, вихованням не займаються, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не виявляють бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. Таким чином, враховуючи відношення відповідачів до своєї дитини та в інтересах дитини, суд приходить до висновку, що відповідачів слід позбавити батьківських прав. Враховуючи, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, та оскільки відповідачі не виділяють грошових коштів на утримання сина, вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або дитини або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст.182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], починаючи від дня пред'явлення позову - 12.05.2017 року до 07 липня 2017 року включно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина. Також, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає солідарному стягненню судовий збір.

Outcome: approved