Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк»(АТ КБ ПриватБанк після зміни форми) звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 99649,36 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 02.11.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися внески на погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість в сумі 99649,36 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1651,09 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 87326,87 гривень, заборгованості за пенею в сумі 5450,00 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 4721,40 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та пояснив, що позовні вимоги є необгрунтовані, оскільки [PERSON] не укладав кредитного договору, грошові кошти не отримував, але 02.11.2011 року він підписував заяву-анкету на приєднання до умов та правил надання послуг ПАТ КБ ПриватБанк, що не є доказом отримання кредитних коштів. Анкета не містить жодних умов договору. Доказів отримання кредитної картки не надано. Доказів ознайомлення із умовами кредитування не надано. Просить відмовити в задоволенні позову та застосувати позовну давність. Позивачем надано відповідь на відзив. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 02.11.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом на суму 2000,00 гривень в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту(анкета-заява). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг позичальник дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, передбачено, що останній зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт) Взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту відповідач порушив і станом на 28.02.2018 року відповідно до розрахунку позивача створив заборгованість в сумі 99649,36 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1651,09 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 87326,87 гривень, заборгованості за пенею та комісією в сумі 5450,00 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 4721,40 гривень. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено витягом з тарифів обслуговування кредитних карт та Умовами та правилами надання банківських послуг, наданими позивачем. При цьому судом враховується наступне. Представник відповідача наполягає на тому, що відповідач не отримував кредитної картки. Це спростовується наданими фотознімками, з яких вбачається, що [PERSON] отримав кредитну картку. Перша відкрита 02.11.2011 року зі строком дії вересень 2015 року, другу до серпня 2019 року (останні цифри 3628), що свідчить про пролонгування дії договору сторонами після спливу строку дії першої картки. Факт отримання обох карток підтверджено фотознімками. Судом враховано, що єдиним способом користування платіжною карткою є використання ПІН-коду, який відомий тільки клієнту. З наданих виписок вбачається, що платіжна картка неодноразово використовувалась. Інформації про її викрадення чи користування сторооніми особами немає. Заперечення про неознайомлення із умовами кредитування не заслуговує на увагу, оскільки кредитний продукт банку є офертою і відповідач, підписавши заяву-анкету погодився із даними умовами і, як встановлено раніше, отримав банківську картку із доступом до кредитних коштів. Посилання на застосування позовної давності суд вважає необгрунтованим, оскільки як вбачається з отриманої інформації строк дії картки спливає у серпні 2019 року, отже дія договору ще триває. Окрім того, даний кредитний договір носить характер періодичності, що також впливає на строки позовної давності, які ще не сплили. В той же час, суд приходить до висновку, що позивач тричі застосував санкції за одне і те ж порушення. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Таким чином, вбачається, що за порушення зобов`язання АТ КБ ПриватБанк застосував санкцію у виді пені, яка разом із комісією становить 5450,00 гривень, а також застосував інший вид неустойки - штраф двох видів, фактично застосувавши санкцію тричі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд вважає доведеним у повному обсязі факт укладання кредитного договору, отримання кредитних коштів відповідачем та факт порушення ним взятих на себе зобов`язань. В той же час, враховуючи потрійне нарахування санкцй у виді пені та штрафу двох видів, суд вважає за необіхне відмовити у стягненні з відповідача санкцій у виді штрафів, оскільки відсоткова неустойка вже застосована шляхом нарахування пені. Сума до стягнення становить 94427,96 гривень. Отже, позов слід задовольнити частково. Судові витрати слід стягнути пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial