Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 26.01.2015 року пред'явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 13.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставками, які зазначені у Тарифах на обслуговування платіжних карток та повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Правил здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 06.11.2014 року виникла заборгованість в сумі 10560,63 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, справу розглянути за відсутності його представника. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що кредитний договір між ним та позивачем було укладено у 2007 році. У 2011 році він звернувся до позивача з проханням реструктуризації суми боргу, який виник за кредитним договором 2007 року. Натомість позивач уклав інший кредитний договір, чим ввів його в оману, банківську картку та пін код до неї він не отримував. За таких обставин вважає, договір, укладений між ним та позивачем 13.08.2011 року недійсним, таким, що не відповідав його волі, відтак заборгованість не визнав, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Із копії кредитного договору № 002-13523-130811 від 13.08.2011 року вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» надало відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15012,21 гривень строком на 364 календарних днів, а відповідач прийняв на себе зобов`язання здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та пені, яка нарахована в разі порушення строків сплати заборгованості та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] не виконував, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість, яка станом на 06.11.2014 року, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 10560,39 гривень. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Нормою ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що при укладенні договору його було введено в оману, оскільки він, в силу своєї юридичної необізнаності, не мав можливості ознайомитися з умовами договору, оскільки договір № 002-13523-130811 містить особистий підпис відповідача, що свідчить про ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом даного договору. Крім того, вказаний договір відповідачем у судовому порядку не оскаржувався, про що ствердив у судовому засіданні сам відповідач. Суд також не бере до уваги твердження відповідача про те, що йому не було відомо про існуючу суму заборгованості, оскільки [PERSON] у судовому засіданні особисто долучено до матеріалів справи квитанції про поповнення карткового рахунку за договором № 002-13523-130811 від 13.08.2011 року та виписку по рахунку від 16.07.2012 року із зазначенням суми заборгованості. Ураховуючи наведене, суд вважає, що є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, оскільки [PERSON] не виконує свої обов'язки за даним договором і позичкодавець вимагає повернення частини позики, що залишилася. У зв'язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 243,60 гривень, пов'язаних із сплатою судового збору.

Outcome: approved