Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи це тим, що 04 березня 2011 року фізична особа-підприємець [PERSON] через систему інтернет-клієнт-банкінг приєдналась до «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 04 березня 2011 року та взяла на себе зобов'язання виконувати його умови. Відповідно до умов договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 26004060128798 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Станом на 19 травня 2015 року відповідач має заборгованість, що повязана із невиконанням умов Договору, в сумі 30\~271,32 грн., що складається з наступного: 18\~075,18 грн. заборгованість за кредитом; 7\~501,12 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3\~881,62 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 813,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 04 березня 2011 року фізична особа-підприємець [PERSON] через систему інтернет-клієнт-банкінг приєдналась до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 04 березня 2011 року (надалі - Договір) та взяла на себе зобов'язання виконувати його умови. Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26004060128798 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта, що визначено і врегульовано Умовами. Відповідно до п.3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), [PERSON] і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований [PERSON] через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі. Згідно ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму. У відповідності з ч.2. ст.639 ЦК України, якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту [PERSON] повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] та Клієнта. Як слідує з п.3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Відповідно до п.3.2.1.1.8. Умов, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться [PERSON] протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»). Пунктом 3.2.1.1.6. Умов передбачено, що Ліміт може бути змінений [PERSON] в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішнім нормативними документами [PERSON]. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться [PERSON] в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку [PERSON] і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). [PERSON] має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених Умовами, змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі (п.3.2.1.2.3.4. Умов). Відповідно до п.3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, Клієнт сплачує [PERSON] за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який сплачується пеня (у % річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації [PERSON] права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує [PERSON] пеню у розмірі, зазначеному у п.3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Згідно п.3.2.1.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п.3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане клієнтом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, який надано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04 березня 2011 року, станом на 19 травня 2015 року відповідач має заборгованість в сумі 30\~271,32 грн., що складається з наступного: 18\~075,18 грн. заборгованість за кредитом; 7\~501,12 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3\~881,62 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 813,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору б/н від 04 березня 2011 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останньою майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30\~271,32 грн. При винесенні рішення по стягнення заборгованості за договором з фізичної особи [PERSON] суд виходить з того, що відповідачем, як фізичною особою-підприємцем припинено підприємницьку діяльність, про що вчинено державну реєстрацію (дата запису: 15 липня 2014 року, номер запису: 26460060005013354), однак її зобовязання за укладеним між сторонами Договором не припинилися, а залишилися за нею, як фізичною особою, яка не перестала існувати. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, а саме: 302,71 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved