Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 901 грн. 85 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.05.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 18051808402, згідно з яким відповідачу надано кредит в загальному розмірі - 14 000,00 грн. строком на 12 місяців з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 17.05.2019 року на споживчі цілі. Вказує, що факт перерахування коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується меморіальним ордером № 1805180840 від 18.05.2018 року на суму 13 300,00 грн. Зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 25.09.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена та становить - 14 901,85 грн., яка складається з наступного: 12 833,33 грн. - заборгованість за основним боргом, 126,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, що нарахована за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 рік; 1841,88 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період із 18.05.2018 року по 31.08.2018 рік; 82,57 - пеня за несвоєчасне погашення відсотків нарахована за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 року; 10,64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 року; 7,01 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків нарахованих за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 року. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит №1805808402 від 18.05.2018 року у розмірі 14 901,85 грн. та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2020 року ухвалено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справ із повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, 17.03.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив суд, задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 18051808402, згідно з яким відповідачу надано кредит в загальному розмірі - 14 000,00 грн., строком на 12 місяців з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 17.05.2019 року на споживчі цілі. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Факт перерахування коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується меморіальним ордером № 1805180840 від 18.05.2018 року на суму 13 300,00 грн. Згідно з п. 3.9.1 Кредитного договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, вимагати повернення суми Кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Згідно з п. 4.3.2. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний у строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. Відповідно до п. 4.3.3. Договору, у випадку порушення умов цього Договору, Позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії у встановлені строки належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 25.09.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена та становить - 14 901,85 грн., яка складається з наступного: 12 833,33 грн. - заборгованість за основним боргом, 126,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, що нарахована за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 рік; 1841,88 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період із 18.05.2018 року по 31.08.2018 рік; 82,57 - пеня за несвоєчасне погашення відсотків нарахована за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 року; 10,64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 року; 7,01 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків нарахованих за період із 11.06.2018 року по 24.09.2018 року. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Правовим наслідком порушення зобов`язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved