Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є, зокрема, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Він, будучи спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняв. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на вказаний житловий будинок. [INFO] [PERSON] померла, правовстановлюючого документу на частку у спільному майні подружжя не отримала. Оформити спадкові права на житловий будинок не має змоги, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на право власності на 1/2 частину житлового будинку під номером [ADDRESS] . Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 17 липня 2019 року відкрито провадження у справі, за клопотанням позивача вирішено питання про витребування спадкових справ померлих [PERSON] та [PERSON] . Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з`явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Руденко С.В. проти задоволення позову не заперечив. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Судом встановлені наступні факти. [INFO] помер [PERSON] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 9 грудня 2005 року виконавчим комітетом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцем померлого був позивач. Інші спадкоємці померлого за законом, якими є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , від прийняття спадщини відмовилися, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Встановлено, що будинок під номером [ADDRESS] належав [PERSON] . Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 170634339 від 15 червня 2019 року. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 1963 року до дня його смерті [INFO] . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області 16 липня 1999 року Під час шлюбу подружжям зведено будинок під номером [ADDRESS] , який набув статусу спільного майна подружжя. Частки подружжя у вказаному майні є рівними. Встановлено, що 12 травня 2006 року у поданій нотаріусу заяві [PERSON] просила видати їй свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на житловий будинок. Відповідно до правил підпунктів 1.1 пункту 1 глави 11 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Підпунктом 2.2 пункту 2 глави 11 Порядку передбачено, що в разі, якщо до складу майна, на частку якого видається свідоцтво, входить майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності подружжя на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку. [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя на житловий будинок під номером [ADDRESS] не отримала. Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частину майна у виді житлового будинку під номером [ADDRESS] видано спадкоємцю померлого [PERSON] [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 липня 2018 року виконавчим комітетом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки являється її сином. Така обставина підтверджена даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 липня 1999 Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області. 12 жовтня 2018 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON] , позивач звернувсь до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 26 лютого 2019 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належні померлій земельні ділянки. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частині 1 статті 1267 ЦК закріплено загальне положення, відповідно до якого частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За життя свідоцтво свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на житловий будинок [PERSON] не отримала. У матеріалах спадкової справи міститься постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 червня 2019 року № 668/02-31, за змістом якої перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину Ѕ частину житлового будинку під номером [ADDRESS] , є відсутність документів, що підтверджують право власності на 1/2 частину житлового будинку. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді 1/2 частини житлового будинку під номером [ADDRESS] за померлою [PERSON] не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Висновки за результатами розгляду Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно статтей 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Будучи спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує її право власності на 1/2 частину житлового будинку під номером [ADDRESS] , тому порушене право підлягає захисту. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 368, 1216 - 1218, 1261, 1262, 1267, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 60 СК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved