Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] , просить здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON] , посвідченого секретарем виконавчого комітету Гришинської сільської ради Красноармійського району Донецької області Авіловою О.О. 26.10.2001 року, реєстр № 177, як такого, що містить особисте розпорядження спадкодавця заповісти [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами номер [ADDRESS] . Та витребувати у Другої Покровської державної нотаріальної контори відомості про спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] померла [PERSON] , яка є бабусею позивача. 26.10.2001 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану при будинку. В заповіті також зазначена [PERSON] - відповідач по справі, якій заповідано право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом ДН № 0128185 від 06.11.1997 року. Зазначене право відповідач оформила 10 років тому. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради № 2/190 від 15.02.2021 року, будинок [ADDRESS] належав [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ). Відповідно свідоцтва про право власності [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ) належить будинок [ADDRESS] . 15.02.2021 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що належав [PERSON] , у зв`язку з тим, що у заповіті не зазначено, який саме житловий будинок спадкоємець заповіла, оскільки, не зазначений номер будинку. За захистом майнових прав позивач звернулась до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідачем [PERSON] , в порядку ст. 191 ПК України, подано відзив на позовну заяву, наступного змісту. Відповідач підтверджує, що у її матері [PERSON] був у власності лише один житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Заявляти про намір прийняти зазначений будинок у спадок після смерті матері, як і оскаржувати складений матір`ю заповіт, не бажає. Однак, звернутися до нотаріуса з будь - якими заявами щодо спадщини відмовляється, а тому, не заперечує проти задоволення позову [PERSON] . Справу просить розглядати без її участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Оленівське Бобринецького району Кіровоградської області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта та копією довідки про реєстрацію місця проживання - а.с. 5, 6). 15.05.2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (підтверджено копію свідоцтва про шлюб - а.с. 9). Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 27.04.1988 року, [PERSON] (яка є бабусею [PERSON] ) належить житловий будинок з прилеглими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). 22.05.1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу - а.с. 8). Відповідно до заповіту, посвідченого Гришинською сільською радою 26.10.2001 року, зареєстроване в реєстрі за № 177, [PERSON] заповіла: - належний їй будинок з господарчими спорудами в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок і господарчі споруди, та земельну ділянку, розташовану при домі [PERSON] - позивачу по справі; - належне [PERSON] право на земельну ділянку (пай), посвідчене сертифікатом серії ДН № 0128185 від 06.11.1997 року, відповідачу по справі (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] (підтверджено копією свідоцтва про смерть - а.с. 7). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. № 80/02-31 від 15.02.2021 року, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок, що належав [PERSON] . Відмова обґрунтована тим, що в документах, які були надані [PERSON] - заповіту, заповідачем був заповіданий житловий будинок в [ADDRESS] без зазначення номеру житлового будинку. Відповідно до довідки виданої Гришинською сільською радою 05.05.2009 року № 1112, при відкритті спадщини вказано, що [PERSON] постійно мешкала в [ADDRESS] , в технічному паспорті на житловий будинок, зареєстрований в [ADDRESS] та в наданому свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданого на ім`я [PERSON] 27.04.1988 року Красноармійським районним відділом комунального господарства, адреса вказана: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради № 2/190 від 15.02.2021 року, Покровська міська повідомила, що Рішенням сесії № ІУ/7-15 від 30.01.2003 року «Про затвердження назв вулиць та номерів будинків по населеному пункту с. Гришине Красноармійського району Донецької області» та рішенням сільської ради від 20.11.2015 року № УІІ/2-1 «Про перейменування вулиць та провулків на території Гришинської сільської ради» назви вулиць та нумерація будинків змінилась. Будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , раніше по [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63812105 від 04.03.2021 року, 12.05.2009 року відкрита спадкова справа № 46933245 Другою покровською державною нотаріальною конторою (а.с. 24). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63812108 від 04.03.2021 року, заповіт [PERSON] номер у спадковому реєстрі 38942802, посвідчений 26.10.2001 року Гришинською сільською радою Покровського району Донецької області (а.с.25). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно з нормами ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. ч. 1, 2 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За нормою ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Згідно зі ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Метою тлумачення правочину є з`ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малось на увазі. Отже, заповіт [PERSON] складено 26.10.2001 року. На час написання заповіту [PERSON] була власником житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 27.04.1988 року, виданого Красноармійським районним відділом комунального господарства. У зв`язку з цим дослідивши та проаналізувавши всі докази у справі, суд приходить до переконання, що [PERSON] у своєму заповіті заповідала саме належний їй житловий будинок [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про тлумачення заповіту підлягають задоволенню. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 213, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1234, 1256 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved