Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

ПАТ Альфа - Банк ( далі Банк ) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказавши, що Банком надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 20 000,00 грн. відкривши відповідачеві картковий рахунок № 26255002126878 від 19.02.2014 року на умовах забезпеченості , повернення, строковості , платності. Однак у порушення умов договору [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, станом на 26.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 29754,67 грн., яка складається з : - 12940,09 грн. тіло кредиту; - 14303, 05 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 55, 14 грн. - відсотки за кредитом;- 2456, 39 грн. неустойка. Позивач просить стягнути на користь банку з відповідача вищевказану суму боргу та сплачений ними судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, до матеріалів позовної заяви додане клопотання, у якому заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять розглянути справу у відсутність представника, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб , анкети - заяви , Банком надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 20 000,00 грн. відкривши відповідачеві картковий рахунок № 26255002126878 від 19.02.2014 року на умовах забезпеченості , повернення, строковості , платності Однак у порушення умов договору [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, станом на 26.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 29754,67 грн., яка складається з : - 12940,09 грн. тіло кредиту; - 14303, 05 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 55, 14 грн. - відсотки за кредитом; - 2456, 39 грн. неустойка. (л.с. 12 - розрахунок заборгованості, виписка по рахунку). Згідно ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені); Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). З огляду на вищезазначене суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором. Підлягають також стягненню з відповідача на користь банку сплачений ними судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved