Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

ПАТ Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та прохає стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 1802/0508/71-010, який був укладений 23 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], що утворилася станом на 7 лютого 2016 року в розмірі 14 834 доларів США 77 центів, з яких 12 285 доларів США 48 центів заборгованість за тілом кредиту; 2 549 доларів США 48 центів заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 23 травня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1802/0508/71-010. Відповідно до умов цього договору, [PERSON] був наданий кредит в розмірі 20 700 доларів США 00 центів. За умовами кредитного договору відповідач брала на себе зобов»язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі у сумі та строки, визначені кредитним договором і графіком погашення кредиту. Однак свою частину зобов»язань, що випливають з кредитного договору, [PERSON] не виконала, в результаті чого станом на 7 лютого 2016 року за нею утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 12 285 доларів США 29 центів та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 2 549 доларів США 48 центів. В забезпечення виконань зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 23 травня 2008 року ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого у подальшому стало ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] був укладений договір поруки № 1802/0508/71-010-Р-1. За умовами вказаного договору [PERSON] як поручитель поручалася за виконання [PERSON] обов»язків, що виникли на підставі основного договору або могли виникнути на підставі договору у майбутньому. Відповідно до договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед ПАТ «Альфа Банк» за порушення зобов»язань за кредитним договором як солідарні боржники. [PERSON] відповідає перед ПАТ «Альфа Банк» у тому ж обсязі, що і [PERSON] 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» також був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. За вказаними угодами відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], та договором поруки № 1802/0508/71-010-Р-1 від 23 травня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа Банк» та до нього перейшло право вимоги за вказаними договорами. ПАТ «Альфа-Банк» відповідачам була направлена вимога про дострокове поверення кредиту, але вказана вимога ними виконана не була, у зв»язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Альфа Банк» (а.с. 179-185 т.1) та прохає визнати кредитний договір №1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, укладений між нею та ВАТ «Сведбанк» удаваним правочином, а також визнати вказаний договір таким, що укладений у національній валюті України в сумі 100 395 грн 00 коп, на умовах, визначених у кредитному договорі. Позивач - ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з»явилося. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 83 т. 2) Відповідач [PERSON] повторно в судовому засідання не з»явилася, в той час як вона належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 45, 80 т. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явилася, в той час як вона належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 79 т. 2). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: [PERSON] про захист прав споживача, визнання кредитного договору таким, що укладений в національній валюті України залишений без розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ «Альфа-Банк» підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 23 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1802/0508/71-010 (а.с. 4-11 т.1). За умовами вказаного кредитного договору ПАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 20 700 доларів США 00 центів на строк до 22 травня 2033 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами була визначена в розмірі 11,9 % річних. Кошти за кредитним договором були надані [PERSON] шляхом внесення коштів в національній валюті на користь [PERSON] в рахунок оплати за договором купівлі-продажу житла квартири [ADDRESS] (п.п. 1.2., 1.3., 1.4. п. 1 кредитного договору) (а.с. 4 т. 1). Свої зобов»язання за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року ВАТ «Сведбанк» виконало (а.с. 187- 189 т. 1). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами кредитного договору [PERSON] брала на себе зобов»язання повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та виконувати інші свої зобов»язання шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № 22333076241001 щомісяця через касу банку згідно додатку № 1, який є невід»ємною частиною цього договору (п. 1.1. п. 1., 3.1 п. 3 кредитного договору) (а.с. 4-5, 8-10 т. 1). З графіку погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, вбачається, що [PERSON] мала вносити кошти з метою погашення заборгованості за кредитним договором до 10 числа кожного місяця (а.с. 8-10 т. 1). 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами за яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] (а.с. 19-35 т. 1). 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за яким ПАТ «Дельта Банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] (а.с. 38-46 т.1). До ПАТ «Альфа-Банк» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року на суму заборгованості, яка утворилася станом на 15 червня 2012 року (а.с. 19-46, 123 т.1). Про перехід права вимоги за кредитним договором від 23 травня 2008 року до ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON] була повідомлена, про що свідчить той факт, що нею на користь ПАТ «Альфа-Банк» здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Останній платіж був внесений [PERSON] 12 травня 2014 року (а.с. 52, 231 т. 1) Однак свою частину зобов»язань, що випливають з кредитного договору № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року [PERSON] не виконувала належним, у зв»язку з чим станом на 7 лютого 2016 року за нею утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12 285 доларів США 29 центів та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 2 549 доларів США 48 центів (а.с. 52 т. 1). Відповідач [PERSON] не погодилася з розміром заборгованості за кредитним договором, а саме, щодо правильності та своєчасності зарахування на рахунок ПАТ «Альфа-Банк» сплаченої нею суми на погашення заборгованості за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, у зв»язку з чим ухвалами суду від 6 жовтня 2016 року та від 9 грудня 2016 року у справі була призначена судова економічна експертиза (а.с. 234-235, 265-266 т.1). Проте [PERSON] не була проведена оплата експертизи, а також не були надані документи, необхідні для її проведення, зокрема, первинні документи, які підтверджують виконання зобов»язань за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року (а.с. 1, 30, 32-33 т. 2), у зв»язку з чим у проведення судової економічної експертизи Сумським відділенням Харківвського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. [PERSON] було відмовлено (а.с. 49-50 т. 2) Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідачу [PERSON] були роз»яснені наслідки ухилення від подання експерту необхідних документів та від іншої участі у експертизі (а.с. 30, 32-33 т. 2). Суд також враховує, що п.п. 3.5. п. 3 кредитного договору № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, кошти, що спрямовуються позичальником на виконання зобов»язань за цим договором, вносяться з додержанням наступної черговості в першу чергу на сплату процентів та комісій, потім на погашення (повернення) кредиту, потім на сплату нарахованої неустойки, потім на відшкодування збитків у зв»язку з порушенням умов цього договору (а.с. 4 т. 1). З наданого ПАТ «Альфа-Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року (а.с. 52 т. 1) не вбачається порушення черговості зарахування внесених [PERSON] платежів. Відповідачем [PERSON] на надано доказів на підтвердження того, що внесені нею платежі не були зараховані позивачем в рахунок оплати за кредитним договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п.п 3.9, 3.10 п. 3 кредитного договору від 23 травня 2008 року, якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені у п. 3.1. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов»язаний виконати зазначені зобов»язання в порядку, передбаченому кредитним договором протягом 30 календарних днів з дня направлення банком вимоги про виконання порушеного зобов»язання (а.с. 5 т 1). 10 лютого 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» на адресу відповідача [PERSON] та її поручителя [PERSON] була направлена вимога про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів з дати відправлення вказаної вимоги (а.с. 53 т. 1). В добровільному порядку заборгованість за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року [PERSON] у встановлений позивачем термін з часу отримання вимоги банку сплачена не була. На час розгляду справи договір реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 23 травня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не укладений. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року, яка утворилася станом на 7 лютого 2016 року в розмірі 14 834 доларів США 77 центів (12 285 доларів США 29 центів заборгованість за тілом кредиту + 2 549 доларів США 48 центів - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами). Встановлено також, що 23 травня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір поруки № 1802/0508/71-010-Р-1 (а.с. 16 т. 1) Відповідно до вказаного договору поруки, [PERSON], як поручитель поручалася за виконання [PERSON] зобов»язань щодо повернення коштів, наданих банком [PERSON] у вигляді кредиту згідно кредитного договору № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року на строк до 22 травня 2033 року у сумі 20 700 доларів США 00 центів з процентною ставкою 11,9 % річних та за їх використання (п.1 договору поруки) (а.с. 16 т. 1). В той же час заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року поруку за договором № 1802/0508/71-010-Р-1 від 23 травня 2008 року, укладеним між [PERSON], [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» визнано припиненою (а.с. 132-133 т. 1). Виходячи з наведеного позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1802/0508/71-010 від 23 травня 2008 року з [PERSON] як поручителя не підлягають задоволенню. Статтею 192 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 у разі пред»явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 10 квітня 2017 року, виходячи з курсу долара США до гривні України, встановленого Національним банком України, 100 доларів США дорівнюють 2697, 3995 гривень України, а 14 834 доларів США 77 центів становить 400 153 грн 01 коп (14 834,77 доларів США х 26,973995 грн. України) Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 6 060 грн 12 коп (а.с. 68 а т. 1).

Outcome: partial