Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

ПАТ «ІМЕКСБАНК» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 62\~015,65 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до укладеного між сторонами договору №999-00048178/1 про надання кредиту від 07 червня 2013 року [PERSON] отримала за допомогою платіжної картки Visa Electron овердрафт у розмірі 50000 грн. зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та із встановленням дати остаточного повернення кредиту до 06 червня 2015 року. Також 07 червня 2013 року між банком та позичальником укладений договір №999-00048178 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжною картки VISA для фізичної особи. Відповідач порушила умови договору щодо своєчасного погашення основної суми заборгованості за кредитом згідно встановленого графіку, відсотків та комісії. За вказаних обставин, станом на 26 березня 2014 року заборгованість за договором кредиту становить 62\~015,65 грн., у тому числі: 48\~106,16 грн. заборгованість за кредитом; 3\~949,49 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 5 760,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 4 200,00 грн. штрафні санкції, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 620,16 грн. 28 липня 2014 року представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначає, що станом на 17 липня 2014 року заборгованість по кредитному договору №999-00048178 від 07 червня 2013 року складає 67\~358,81 грн., в тому числі: 48\~106,16 грн. заборгованість за кредитом; 5\~852,65 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 7 200,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 6 200,00 грн. штрафні санкції, яку просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача ПАТ «ІМЕКСБАНК» не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, з врахуванням заяви про їх збільшення, підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. З висновком експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи №311/15-22 від 26 серпня 2015 року не погоджується, вважає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором є правильним та здійснений згідно з умовами договору про надання кредиту. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності. Також в матеріалах справи знаходяться письмові заперечення представника відповідача, в яких вона просить відмовити у задоволенні позову ПАТ «ІМЕКСБАНК», оскільки позовні вимоги банку щодо стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором №999-00048178/1 від 07 червня 2013 року в сумі 62\~015,65 грн. є такими, що суперечать фактичним обставинам справи, умовам договорів, укладених між сторонами, нормам чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін \~без фіксації судового процессу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В силу ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» ([PERSON]) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір №999-00048178/1 про надання кредиту, згідно якого Позичальник отримала за допомогою платіжної картки Visa Electron овердрафт у розмірі 50 000 грн. зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та із встановленням дати остаточного повернення кредиту до 06 червня 2015 року. Відповідно до п.1.1. [PERSON] зобовязується надати для власних потреб Позичальника за допомогою платіжної кратки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з основного рахунку №999-00048178 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) використання Позичальником кредитних коштів на умовах [PERSON], зокрема, отримання Позичальником готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку (п.2.2. [PERSON]). Пунктом 3.3.5. [PERSON] передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені [PERSON]. У випадку невиконання Позичальником зобовязань, визначених п.3.3. [PERSON] протягом більше тридцяти днів, [PERSON] має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку. Повернення кредиту здійснюється Позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати одержання повідомлення (п.4.8. [PERSON]). Відповідальність Позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором передбачена п.4.9 [PERSON] та встановлена у вигляді обовязку сплатити Банку штраф у розмірі 200,00 грн. за перший прострочений платіж та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Також, 07 червня 2013 року між Банком та Позичальником укладений договір №999-00048178 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжною картки VISA для фізичної особи. Умовами вказаного договору передбачено обовязок Позичальника щомісячно сплачувати комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. На протязі періоду кредитування [PERSON] порушує умови договору про надання кредиту щодо сплати основної заборгованості, нарахованих відсотків та комісії. 10 вересня 2013 року позичальнику [PERSON] надіслано лист-претензію №7877 про необхідність погашення заборгованості за договором №999-00048178/1 про надання кредиту від 07 червня 2013 року. Вказана письмова вимога відповідачем не виконана, як вбачається із розрахунку заборгованості по договору №999-00048178/1 про надання кредиту від 07 червня 2013 року, станом на 17 липня 2014 року заборгованість відповідача по даному договору становить 67 358,81 грн., у тому числі: 48\~106,16 грн. заборгованість за кредитом; 5\~852,65 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 7 200,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 6 200,00 грн. штрафні санкції. Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи №311/15-22 від 26 серпня 2015 року, складеного судовими експертами Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, розрахунок заборгованості за кредитним договором №999-00048178 від 07 червня 2013 року по позичальнику [PERSON] станом на 17 липня 2014 року не відповідає умовам вказаного кредитного договору в частині нарахування комісії. Згідно дослідження, яке проводилось експертом методом документальної перевірки та співставлення, позичальником [PERSON] отримано кредит у розмірі 50\~000,00 грн., сплачено кредиту - 1\~893,84 грн., нараховано відсотків 9\~522,01 грн., сплачено відсотків 3\~746,16 грн. Таким чином, заборгованість по кредиту станом на 17 липня 2014 року склала 48\~106,16 грн., по відсотках 5\~775,85 грн. Нарахування комісії у розмірі 7\~200,00 грн. експерт вважає некоректним. Сума у розмірі 720,00 грн. зарахована 08 липня 2013 року на погашення комісії враховується у сплату відсотків по кредитному договору. Нарахування штрафних санкцій у виписках та розшифровках нарахувань та погашення заборгованості за позичальником [PERSON] не відображено, а тому дана заборгованість по штрафних санкціях у сумі 6\~200,00 грн. документально не підтверджується, визначена лише розрахунковим шляхом. Згідно ст.66 ЦПК України висновок експерта є доказом в справі. Відповідно, суд оцінює його, як один із наявних доказів у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що повинно ґрунтуватися на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні. Як і інші докази, висновок експерта не має для суду наперед встановленого значення. Результат оцінки висновку експерта суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви його прийняття чи відмови у прийнятті. З проаналізованого вище висновку експерта слідує, що заборгованість [PERSON] станом на 14 липня 2014 року становить 60\~082,01 грн., що включає наступні суми: 48\~106,16 грн. заборгованість по кредиту; 5\~775,85 грн. заборгованість по відсотках; 6\~200,00 штрафні санкції. Суд приймає такий висновок експерта, як належний та допустимий доказ, який спростовує розрахунок банку про розмір виниклої заборгованості, оскільки він ґрунтується виключно на умовах договору, а не на зобовязаннях, які могли б виникнути (нарахування комісії). В судовому засіданні встановлено, що у договорі №999-00048178/1 про надання кредиту від 07 червня 2013 року немає жодних умов щодо нарахування комісії. Також про те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором №999-00048178 від 07 червня 2013 року по позичальнику [PERSON] станом на 17 липня 2014 року не відповідає умовам вказаного кредитного договору в частині нарахування комісії, підтверджується висновком експертів №311/15-22 від 26 серпня 2015 року. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із змісту ст.ст.610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст.ст.549, 550, 551 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. З наданого позивачем розрахунку нарахованого штрафу вбачається, що сума штрафних санкцій становить 6 200,00 грн. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №999-00048178/1 про надання кредиту від 07 червня 2013 року в розмірі 60\~082,01 грн., що включає наступні суми: 48\~106,16 грн. заборгованість по кредиту; 5\~775,85 грн. заборгованість по відсотках; 6\~200,00грн. - штрафні санкції. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по справі, а саме 600,82 грн. судового збору, а з позивача в користь відповідача 191,29 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: partial