Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Наприкінці квітня 2015 року Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначила, що 14 лютого 1997 року між нею та чоловіком, відповідачем у справі, укладено шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина та дочку. За рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2014 року шлюб між подружжям розірвано. Діти проживають окремо від батька з матірю. Відповідач ніякої участі у виховані та утриманні дітей не приймає. Він не має постійної роботи. Тому позивач просила в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень на обох дітей, щомісячно, до досягнення їх повноліття. В судовому засіданні Позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач проти позову частково заперечив та вважав, що розмір аліментів є завищеним. Вказав, що він бажає сплачувати аліменти у розмірі 700 гривень на обидвох дітей щомісячно, оскільки не працює та потребує лікування. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 1997 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем в якому у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2014 року шлюб між подружжям розірвано. Діти проживають з позивачкою окремо від відповідача. З пояснень відповідача вбачається, що аліменти на утримання дітей від інших шлюбів відповідач не виплачує, на утриманні непрацездатних осіб не має, офіційно не працює. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, передбачає право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Сімейним кодексом України встановлено способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, а саме: за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2 ст.181 СК України), або за рішенням суду, коли кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Верховний суд України, в абзаці другому п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; та обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, судом враховуються обставини, передбачені ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України і розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказаний у позовних вимогах розмір аліментів є частково доведеним і на думку суду завищеним, оскільки відповідач ніде не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі через скрутне матеріальне становище. В той же час, доказів протилежного позивач суду не надала. Тому суд вважає, що позивач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 650 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. При цьому суд бере до уваги також, ту обставину, що відповідач інших зобовязань по виплаті аліментів немає, а також не має на утриманні непрацездатних осіб. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial