Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 980,49 доларів США, з яких: кредит - 14 732,00 доларів США, проценти - 15 248,49 доларів США та судовий збір у розмірі 12 197,87 грн. В обґрунтування позову ПАТ «Правекс-банк» зазначає, що 15.05.2006 між АКБ «Правекс-банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 566-006/06Р, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 25 000,00 доларів США строком до 15.05.2026 зі сплатою 12 % річних. Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі. В порушення умов договору відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 09.02.2018 має заборгованість у розмірі 29 980, 49 доларів США, яка складається з: 14 732,00 доларів США - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 15 248,49 доларів США - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами. З урахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити. 07.03.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 12.04.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте як вбачається з матеріалів справи, представником подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 травня 2006 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 566-006/06Р, згідно умов якого, позивач надав відповідачу кредит у іноземній валюті у розмірі 25 000,00 доларів США для споживчих цілей, зі сплатою 12 % річних строком до 15 травня 2026 року. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись відповідно до умов договору (а.с. 8-13). Пунктами 4.1, 4.2 передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 105 доларів США щомісячно, до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно в термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент повернення кредиту. Згідно з п. 4.3.1 кредитного договору у разі внесення платежів у розмірі, який перевищує суму, зазначену в п.п. 4.1, 4.2, сума перевищення направляється на погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору у разі не виконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, розмір відсоткової ставки збільшується на 1 % річних, починаючи з розміру який встановлений у договорі. У разі наступного невиконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, розмір відсоткової ставки збільшується з урахуванням збільшення відсоткових ставок, які були раніше. Новий розмір відсоткової ставки встановлюється з дня наступного за днем, в якому позичальник повинен був виконати свої зобов`язання, але не виконав їх або виконав неналежним чином. Видача кредиту банком здійснена шляхом видачі готівкою грошових коштів із каси Банку (п. 2.1 договору). Отже, свої зобов`язання позивач виконав повністю, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, натомість [PERSON] всупереч умов кредитного договору здійснював свої зобов`язання не належним чином. Як убачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту № 566-006/06Р від 15.05.2006 у [PERSON] станом на 09 лютого 2018 року утворилась поточна заборгованість яка становить 29 980,49 доларів США, з яких: 14 732,00 доларів США - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 15 248,49 доларів США - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами (а.с. 18-23). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та пенею в валюті кредиту, п. 6.1.2 кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за договором належним чином. Відповідно до п.12 Постанови №5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по Кредитному договору № 566-006/06Р від 15.05.2006 у розмірі 29 980,49 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 12 197,87 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved