Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.06.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 48111 грн. 97 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, просила слухати справу за її відсутності та при вирішенні даного питання просила застосувати строк позовної давності, а також врахувати той факт, що вона є інвалідом ІІ групи з дитинства. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 21 червня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 6-8). Відповідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER], серія ААЗ №707001від 31.10.2013 року, виданого Пенсійним фондом України, [PERSON] призначена пенсія по інвалідності 2 групи з дитинства (а с. 48). Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 48111 грн. 97 коп., з яких: 4757 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; 37343 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3244 грн. 48 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 2267 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 4-5). Наведені суми розрахунку заборгованості не відповідають умовам договору та вимогам норм ЦК України. Так сума кредиту складає 5000 гривень, яким відповідач користується з 2013 року, тобто три роки та чотири місяці десять днів до 31 жовтня 2016 року, згідно наданого позивачем розрахунку. За умовами договору визначено 30% річних за користування кредитом, таким чином від суми отриманого кредиту 5000 гривень 30% складають 1500 гривень на рік, а за три роки та чотири місяці десять днів, складає суму 5041 грн. 67 коп. З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, вбачається, що у графі «Сума комісії та пені» зазначені нараховані суми пені накопичувальним підсумком. Комісія у цій графі не зазначена. За правилами п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З зазначеного вище розрахунку вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання кредитних зобовязань відповідачем за рік, що передував зверненню позивача до суду, тобто за період з листопада 2015 року до жовтень 2016 року нарахована у розмірі 1100 грн. Нарахована сума штрафу відповідає умовам кредитування і підлягає стягненню, але процентна складова заявлена від суми позову в розмірі 5% підлягає зменшенню до розміру від суми, яка буде фактично стягнена судом. За наведеним, суд вважає що стягненню підлягає: сума заборгованості за кредитом у розмірі 4757 грн. 24 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 5041 грн. 67 коп., заборгованість за пенею та комісією 1100 грн.,штраф 500 гривень та штраф у розмірі 5% від наведеної загальної суми в розмірі 569 грн. 95 коп., а загалом 11968 грн. 86 коп. В інших заявлених вимогах суд відмовляє, що не перешкоджає позивачу повторно звернутися з такими позовними вимогами за уточненням та належним обґрунтуванням. Що стосується позовної давності, то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.ст.\~257,\~ 267\~ ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з наданого Банком розрахунку, за яким останній платіж за кредитом здійснено 24 лютого 2014 року (а.с. 4 об), а з позовом Банк звернувся 03 лютого 2017 року, тобто, в межах строку позовної давності. За таких обставин вважати, що строк позовної давності пропущено не можна. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 398 грн. 03 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial