Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

ПАТ «Златобанк» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості та звернення стягнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2009 року між АТ «ЗЛАТОБАНК» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Златобанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 47/09/KL , відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальникові кредит в розмірі 1 500 000 грн. з терміном повернення не пізніше 17.12.2009 року. Протягом 2009 року по 04.05.2012 року сторонами було укладено додаткові угоди до кредитного договору, відповідно до яких збільшився розмір відкритої кредитної лінії та строк повернення кредитних коштів. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав належним чином, що підтверджується меморіальними ордерами про видачу кредиту. Однак, відповідач [PERSON] не належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за їх користування в термін визначені графіком погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 17.05.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складається : прострочена заборгованість за основним боргом (кредитом) - 2 223 000,00 грн.; заборгованість за процентами (у т.ч. прострочені проценти) - 361 256,00 грн.; пеня в розмірі 74 970,65 грн. Всього заборгованість за кредитом становить 2 659 226,65 грн. Для забезпечення виконання кредитного договору АТ «Златобанк» та [PERSON] уклали 17 червня 2009 року договір іпотеки нерухомого майна - торгового павільйону (літер Е-1) загальною площею 85,1 кв.м., що знаходиться за [ADDRESS], заставна вартість якого погоджено сторонами в розмірі 630 000,00 грн. та земельної ділянки площею 0,0279 га, з цільовим призначенням - для комерційного використання, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:22:066:0082, заставна вартість якої погоджено сторонами в розмірі 141 601,00 грн.. Для забезпечення виконання кредитного договору АТ «Златобанк» та [PERSON] уклали 18 лютого 2011 року договір іпотеки нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності. Вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін становить 345 000,00 грн.. 12.02.2013 року відповідачу [PERSON] було направлено попередження-вимоги в зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, які залишені без реагування. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість у сумі 2 659 226, 65 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на майно, що передано банку в іпотеку [PERSON] Під час розгляду справи [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк» про визнання недійсним договору іпотеки від 18.02.2011 року, посилаючись на те, що підпис на даному договорі виконано не нею, тобто її волевиявлення на укладення даного правочину не було. Просила суд визнати даний договір іпотеки недійсним. 15.09.2014 року позивач збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути заборгованість по кредитному договору станом на 04.09.2014 року в розмірі 3 770 172 грн. 65 коп. та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмети іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, а подав суду заяву, в якій позов підтримав із зазначених у заяві підстав та просив розгляд справи проводити у його відсутності, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити за безпідставністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомих суду причинах, хоча належним чином були повідомлені про місце, день та час розгляду справи, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи по наявних доказах. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2009 року між АТ «ЗЛАТОБАНК» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Златобанк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 47/09/KL відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальникові кредит в розмірі 1 500 000 грн. з терміном повернення не пізніше 17.12.2009 року. Протягом 2009 року по 04.05.2012 року сторонами було укладено додаткові угоди до кредитного договору, відповідно до яких збільшився розмір відкритої кредитної лінії та змінився строк повернення кредитних коштів. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав належним чином, що підтверджується меморіальними ордерами про видачу кредиту. Однак, відповідач [PERSON] не належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за їх користування в термін визначені графіком погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 04.09.2014 року заборгованість за кредитом становить 3 770 172 грн. 65 коп. З метою забезпечення виконання кредитного договору фізичної особи-підприємця [PERSON] між АТ «Златобанк» та [PERSON] було укладено 17 червня 2009 року договір іпотеки нерухомого майна - торгового павільйону (літер Е-1) загальною площею 85,1 кв.м., що знаходиться за [ADDRESS], заставна вартість якого погоджено сторонами в розмірі 630 000,00 грн. та земельної ділянки площею 0,0279 га, з цільовим призначенням - для комерційного використання, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0710100000:22:066:0082, заставна вартість якої погоджено сторонами в розмірі 141 601,00 грн. Для забезпечення виконання кредитного договору фізичної особи-підприємця [PERSON] між АТ «Златобанк» та [PERSON] було укладено 18 лютого 2011 року договір іпотеки нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності. Вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін становить 345 000,00 грн.. Відповідно ст.ст. 36-40 Закону України «Про іпотеку», позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). Статтею 25 договору іпотеки та ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. 12.02.2013 року відповідачу [PERSON] було направлено попередження-вимоги в зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, які залишені без реагування. Відповідно вимог чинного законодавства та умов договору Кредитор/заставодержатель, якщо в момент настання терміну виконання боржником зобов'язання, воно не буде виконане (виконано неналежно), має право задовольнити свої вимоги шляхом: звернення стягнення на предмет застави (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 2 ст. 590 Цивільного Кодексу України); стягнення заборгованості за кредитом (ч. 2 ст. 625 ЦК України), у тому числі - достроково (ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України). З огляду на те, що вказані способи захисту прямо встановлені законом,

Outcome: approved