Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № б/н від 17.07.2008 року в розмірі 11725,72 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 17.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року було проведено державну реєстрацію вказаних змін. В порушення умов кредитного Договору, відповідач умови укладеного договору не виконує і станом на 29.02.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.07.2008 року у розмірі 11\~725,72 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 7516,61 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 3074,55 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 534,56 грн. та заборгованості за пенею та комісією в сумі 100 грн. Оскільки відповідач [PERSON] заборгованість за кредитним договором не погасив, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку. Подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, а також просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв»язку зі спливом позовної давності за пред»явленими позивачем вимогами.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з»ясувавши обставини справи, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.\~\~ Відповідно до ст.ст.11,27,60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст.631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст.261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до ч.ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткових вимог. Судом встановлено, що 17.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.6-13). Згідно проведеного позивачем розрахунку станом на 29.02.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.07.2008 року у розмірі 11\~725,72 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 7516,61 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 3074,55 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 534,56 грн. та заборгованості за пенею та комісією в сумі 100 грн. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частин 1, 3ст.264 ЦК України). Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідачем [PERSON] в погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено 12.02.2016 року. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові № 134 цс 14 від 01.10.2014 року, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦКУкраїни) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Верховний Суд України у справі № 6-240 цс14, розяснив, що відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.07.2008 року вбачається, що останній платіж за умовами вище вказаного кредитного договору відповідачем [PERSON] було здійснено 12.02.2016 року, з позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 29.03.2016 року, тобто позивачем не було пропущено строк звернення до суду . Твердження відповідача про застосування строку позовної давності та відмови в задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» є необгрунтованим .

Outcome: approved