Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Чемеровецької районної державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що до органу опіки та піклування Чемеровецької райдержадміністрації звернулася громадянка [PERSON] про надання висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] [PERSON] з 08.01.2014 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син [PERSON], який в даний час проживає разом з бабою [PERSON] Відповідач в серпні 2016 року залишила сина на батька та бабу, місце її проживання та перебування на даний час не відоме. Батько дитини [PERSON] помер [INFO]. Відповідач з 2016 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям сина, не допомагає йому матеріально, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не проживає разом з ним. На підставі наведеного позивач просить задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, залишити його на вихованні баби [PERSON], а також стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 08.01.2014 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син [PERSON], який в даний час проживає по [ADDRESS] разом з бабою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач в серпні 2016 року залишила сина на батька та бабу, на даний час місце її проживання та перебування не відоме, що підтверджується повідомленням Чемеровецького відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 18.06.2018 року. Батько дитини [PERSON] помер [INFO]. Відповідач з 2016 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям сина, не допомагає йому матеріально, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не проживає разом з ним, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов по [ADDRESS] від 13.04.2018 року, довідкою про склад сім?ї, виданою Голенищівською сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області №106 від 26.04.2018 року, характеристикою на [PERSON], виданою виконкомом Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області 23.04.2018 року за №246. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] з 2016 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню [PERSON], що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина. Також орган опіки та піклування Чемеровецької районної державної адміністрації Хмельницької області у своєму висновку від 09.07.2018 року вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину, тому Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину, хоча згідно ст.180 СК України зобов'язана це робити, суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування в особі Чемеровецької райдержадміністрації в інтересах [PERSON] в частині стягнення з відповідача аліментів на користь дитини підлягає задоволенню. Суд вважає правомірними вимоги позивача при визначенні розміру аліментів - 1/4 частка всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки це мінімальна сума, яка необхідна для утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судові витрати слід стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Оскільки до відповідача пред'явлено позов юридичною особою в інтересах фізичної особи, який складається з однієї вимоги немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, то відповідно з неї слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 3524 грн.

Outcome: approved