Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13864,80 грн. та 1600 грн. судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору № б/н від 23.03.2012року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 300 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.5.5, Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та умов даного договору та у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобовязання по кредитному договору, у звязку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 30.09.2017 року становить 13864,80 грн. і складається з наступних сум: 1763,76 грн. заборгованість за кредитом, 10964,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 636,42грн. штраф (процентна складова). Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600 грн. судового збору. Ухвалою суду від 02.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.178 ЦПК України відповідачу в ухвалі від 02.04.2018р., яку він отримав згідно поштового повідомлення 17.04.2018 року розяснено можливість подати до суду відзив на позов протягом пятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, до якого додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач [PERSON]в пятнадцятиденний строк до 03.05.2018року відзив на позов суду не надав. З вказаних обставин суд прийшов до висновку, що відповідач не користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, слід проводити заочний розгляд справи, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.03.2012 р. між Банком та відп овідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.5.5, договору, має заборгованість перед Банком по кредитному договору в сумі 13864,80 грн. Вказана заборгованість згідно розрахунку складається з: 1763,76 грн. заборгованість за кредитом, 10964,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 636,42грн. штраф (процентна складова). Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи правову природу зобовязань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті 526, 527, 530, 599,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, яка складається з наступного: 1763,76грн. заборгованість за кредитом, 10964,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Щодо стягнення неустойки, вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише штраф, а саме: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення нарахованої заборгованості по штрафу 636,42грн.(процентна складова). На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial