Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 10 червня 2007 року кредитного договору № 001-21008-100607, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29.9 % на рік. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 25 грудня 2012 року виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просить стягнути з відповідача 2 093,13 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов не визнав та просив застосувати строк позовної давності. Надав заперечення проти позову відповідно до яких, вважає, що оскільки в кредитному договорі не встановлено строк його виконання, тому строк позовної давності минув 03 вересня 2011 року, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з пропуском зазначеного строку. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 червня 2007 року між ТОВ КБ «Дельта» (далі - Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № 001-21008-100607, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29.9 % на рік (а.с. 5 - 8). 01 жовтня 2009 року найменування ТОВ КБ «Дельта» змінено на ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 15). Відповідно до п. 1.3 кредитного договору № 001-21008-100607 (далі - договір) Банк відкриває держателю кредиту кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Згідно з п. 1.5 договору, кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед Банком за договором, та вчинення інших операції, передбачених договором. Позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах (п. 2.3 договору). Відповідно до п. 2.13 договору позичальник доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, які складають суми заборгованості, які виникають за договором та/або кредитними договорами, укладеними між сторонами. Згідно з п. 2.5 договору слідує, що позичальник зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірі, визначеному тарифами, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованість за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, зараховуваних за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. З підписанням договору позичальник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору (п. 4.1 договору). Як слідує з анкети позичальника до договору, строком дії кредитної картки встановлено 12 місяців (а.с. 7). Отже, 11 червня 2008 року у позивача виникло право вимоги за договором. Відповідно до ст. 526, ч.1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Кредитом [PERSON] користувався, але не виконував належним чином грошові зобов'язання за договором. Розмір заборгованості за тілом кредиту позичальника на 25 грудня 2012 року становить 2 093,13 грн. Відповідно до розрахунку ціни позову за кредитним договором, остання банківська операція відповідачем бала здійснена, - 03 вересня 2008 року (а.с. 12). Позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором подано 03 грудня 2013 року (а.с. 2). Враховуючи вище зазначені норми цивільного законодавства України, останнім днем пред'явлення вимог до відповідача про стягнення заборгованості є 03 вересня 2011 року (три роки з моменту визнання відповідачем боргових зобов'язань перед банком). Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої зроблено у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд, дослідивши письмові докази, вбачає, що позивачем пропущений строк позовної давності, тому вважає за необхідне застосувати позовну давність до спірних відносин та відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed