Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

ПАТ «Альфа Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись, на неналежне виконання [PERSON] зобов'язань за укладеним між позивачем та [PERSON] кредитним договором та наявність заборгованості, яку позивач просив стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. Оскільки між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 1381019 грн. 58 коп. Під час розгляду справи представник відповідача звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив припинити дію договору поруки №490057353-П укладеного 15 лютого 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» щодо поручительства за кредитним договором №№490057353 від 15 лютого 2008 року, посилаючись на пропуск строків пред'явлення вимоги та необґрунтованість вимог кредитора. Представник ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник первісного відповідача та відповідач за первісним позовом [PERSON] проти первісного позову заперечили повністю, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні первісного позову, проти задоволення зустрічного позову не заперечив. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 15 лютого 2008 року між позивачем за первісним позовом ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №№490057353, за умовами якого кредитодавець зобов'язується надати позичальнику [PERSON] кредит в сумі 49275,32 доларів США. Вказаний кредитний договір укладений у письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Розмір заборгованості станом на 07.02.2014 року за підрахунками позивача становить 1381019 грн. 58 коп. складається із заборгованості за кредитом в розмірі 27833,44 доларів США, що за курсом НБУ становить 242373 грн. 60 коп., заборгованості за відсотками - 91,06 доларів США, що за курсом НБУ становить 792 грн. 95 коп., та пені в розмірі 1137853 грн. 03 коп. 15.02.2008 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №490057353-П, відповідно до якого, поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобов'язань за Договором кредиту №490057353. Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 статті 2 даного Договору Поручитель поручається за виконанням Боржником обов'язків, що виникли на підставі основного договору, а саме повернути кредит рівними частинами, у терміни визначені основним договором та додатком №1до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 15.02.2011 року. 10.02.2014 року відповідно до вимоги про дострокове погашення заборгованості, позивач звернувся до поручителя, де вказав, про невиконання умов кредитного договору третьою особою та з проханням повернути заборгованість по кредиту. Як вбачається з умов кредитного договору та договору поруки, позичальник повинен був погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту не пізніше 15.02.2011 року. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як встановлено в договорах поруки, «цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку і діє до повного виконання зобов'язання Боржника за основним договором». Згідно ч.1,2 ст.251 ЦК України, строком є певний період в часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як зазначив Верховний суд України в правовій позиції у справі від 21 травня 2012 року за № 6-68цс11, відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін, певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи, те, що відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, суд вважає, що право позивача пред'явити вимогу до поручителя щодо повернення заборгованості по кредиту виникло з 16.02.2011 року та протягом наступних шести місяців, тобто до 16.08.2011 року. Таким чином, на час розгляду справи, договори поруки, згідно ст.559 ЦК України є припиненими, а від так позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають. Вирішуючи вимоги зустрічного позову суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню з підстав наведених вище. На підставі викладеного та

Outcome: approved