Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, мотивуючи тим, що воно надає послуги з теплопостачання квартири [ADDRESS] , співвласниками якої є відповідачі. Система опалення квартири відповідачів є невід`ємною частиною внутрішньо будинкової системи централізованого опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] , так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладається і засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Позивач стверджує, що відповідачі покладені зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, в результаті чого за період з лютого 2018 року по квітень 2019 року включно виникла заборгованість в сумі 7 139 грн. 42 коп. у добровільному порядку борг не погашений. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав та прохав його задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив до суду не подали, про час та місце розгляду справи повідомлялися на офіційному веб-порталі судової влади (а.с.32-33). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача в своїй заяві проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.8). Позивач ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення і підігріву води, в тому числі і у приміщення, що розташоване за вказаною адресою. За період з лютого 2018 року по квітень 2019 року включно ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» відповідачам надано послуг на суму 8 489,61 грн.. Сума заборгованості відповідачів станом на 01.05.2019 року становить 7 139,42 грн., що підтверджується розрахунком боргу, наданим позивачем (а.с.15,16). Відповідачами розрахунок заборгованості не оспорювався та не спростовано. Обов`язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця -надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Матеріали справи не містять письмового договору про надання послуг з постачання теплової енергії, проте позивачем надаються такі послуги, а відповідачі їх приймають, що є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Цей обов`язок кореспондується споживачу теплової енергії також вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за № 6-59 цс13. Отже, обов`язок відповідачів оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг. Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Відповідно ст.ст.64, 67, 68 ЖК України, наймач квартири та всі повнолітні члени його сім`ї зобов`язані своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, у число яких входять послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, несуть нарівні з наймачем усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Таким чином, на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачам, однак останніми належних та допустимих доказів оплати за використану ними теплову енергію не надано, а тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів у відповідності зі ст. 141 ЦПК України на користь позивача в сумі сплаченої останнім при зверненні до суду (а.с.1,2).

Outcome: approved