Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

ПАТ«[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до[PERSON], [PERSON], в якому просив суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року у розмірі 139\~572,75доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 1\~115\~604,97грн., а також просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку судовий збір у розмірі 3\~654,00грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 13.05.2008року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №010/2-0-1/08-154, відповідно до умов якого, позичальнику було надано кошти в сумі 150\~000,00доларів США зі сплатою 14,5% строком погашення до 11 травня 2018року, та додаткові угоди до кредитного договору. Представник позивача зазначає, що у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 14.05.2008року між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому. Крім того, представник позивача вказує на те, що 29.10.2009року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №12/2-0-1/036, згідно з яким, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по всім зобовязанням боржника, які виникають з умов кредитного договору. Невиконання відповідачами зобовязань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» до суду із відповідним позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2014року у справі №520/1992/14-ц було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року в розмірі 139572,75доларів США, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» суму судового збору у розмірі 1\~826,00грн., стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» суму судового збору у розмірі 1\~826,00грн. [PERSON] Григорович звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2014року у справі №520/1992/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. 02.04.2015року [PERSON] також звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2014року у справі №520/1992/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2015року заяви [PERSON] та [PERSON] про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014року у справі №520/1992/14-ц було задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014року у справі №520/1992/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором скасовано і призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 26.05.2015року представник позивача надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача просив суд стягнути у солідарному з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року у розмірі 170\~143,65 доларів США, яка складається з: 85 700 доларів США 00 центів заборгованість за тілом кредиту; 60\~617 доларів США 77 центів заборгованість за відсотками; 17 960 доларів США 00 центів пеня за прострочення кредиту та відсотків; 5\~865 доларів США 87 центів заборгованість по пені за тілом кредиту, а також просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку судові витрати. Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а також до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, суд надає юридичну оцінку позовним вимогам з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. У судовому засіданні 01.07.2015року представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судове засідання 01.07.2015року зявився відповідач [PERSON], проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ«[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» у повному обсязі, а також пояснив суду, що він не згоден із розрахунком заборгованості, оскільки здійснював часткові сплати за кредит. У судове засідання 01.07.2015року зявився представник відповідачки - [PERSON], позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що дійсно договір підписувався, кредитні кошти були отримані, однак був не згоден з розрахунком заборгованості. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідачки, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 13.05.2008року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/2-0-1/08-154, відповідно до умов якого, банк, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит у розмірі 150 000, 00доларів США, а позичальник зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором. Дата остаточного повернення кредиту по 11 травня 2018року включно. Процентна ставка складає 14,5% річних. Щомісячне погашення кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту. Цільове використання кредиту на споживчі цілі. Відповідно до п.п. 2.3.1., 2.3.2. кредитного договору №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року позичальник зобовязаний в строки, передбачені цим договором, забезпечити повернення банку одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів, передбачених договором комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків банку, викликаних належним виконанням цього договору. У випадку порушення умов цього договору сплачувати банку пеню та інші штрафні санкції, передбачені цим договором. Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 14.05.2008року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому за умовами якого іпотекодавець зобовязується перед іпотекодержателем повернути кредит наданий на споживчі цілі в розмірі 150\~000,00доларів США в строк не пізніше 11.05.2018року, сплатити 14,5% річних за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно: домоволодіння під №67-а, що знаходиться по вулиці Дмитра Донського в місті Одесі, який належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 2\~315\~233,00грн. На строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні іпотекодавця. У подальшому, 29.10.2009року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки №12/2-0-1/036, згідно з якими, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника, які виникають з умов кредитного договору. Поручитель зобовязується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання боржником своїх зобовязань перед банком. Відповідно до п.п. 3.1., 3.4., 3.5. договору поруки сторони договору визначають, що у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником повністю або частково всіх або окремих боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати направлення відповідної письмової вимоги банку. Згідно до 5.1. вищезазначеного договору поруки сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань в повному обсязі у відповідності до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України. 29 жовтня 2009року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №010/2-0-1/08-154/2 від 29 жовтня 2009року до кредитного договору №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року. У вказаній додатковій угоді зазначено, що [PERSON] надає згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вищевикладеної додаткової угоди та підтвердила, що її зобовязання як поручителя (порука) відповідно до договору поруки №12/2-0-1/036 від 29 жовтня 2009року зберігаються та забезпечують виконання зобовязань позичальника за кредитним договором №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року із врахуванням внесених змін. Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 11.01.2014року АТ «[PERSON] Аваль» звернулось на адресу відповідача [PERSON] з вимогою про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року. 28.01.2014року АТ «[PERSON] Аваль» звернулось на адресу відповідачки [PERSON] з претензією про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором 010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року. Відсутність відповіді на надіслані вимогу та претензію, а також невиконання відповідачами своїх зобовязань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» до суду із відповідним позовом. Як вбачається із матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» є правонаступником за всіма правами та обовязками Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль». Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 5.1. договору поруки №12/2-0-1/036 від 29.10.2009року, відповідно до якого сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань в повному обсязі у відповідності до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України. Таким чином, суд зазначає, що позичальник - [PERSON] та поручитель [PERSON]є відповідальними перед кредитором - ПАТ «[PERSON] Аваль» як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданої представником позивача довідки про стан заборгованості (а.с.151), у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року, яка дорівнює 170\~143,65 доларів США, та складається з: 85 700 доларів США 00 центів заборгованість за тілом кредиту; 60\~617 доларів США 77 центів заборгованість за відсотками; 17 960 доларів США 00 центів пеня за прострочення кредиту та відсотків; 5\~865 доларів США 87 центів заборгованість по пені за тілом кредиту. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору №010/2-0-1/08-154 від 13.05.2008року, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення 85 700 доларів США 00 центів заборгованості за тілом кредиту; 60\~617 доларів США 77 центів заборгованості за відсотками; 17 960 доларів США 00 центів пені за прострочення кредиту та відсотків; 5\~865 доларів США 87 центів заборгованості по пені за тілом кредиту, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Не приймаються судом до уваги посилання відповідача та представника відповідачки на те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором не є вірним, оскільки ніяких доказів в обґрунтування вказаних обставин, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду надано не було. Крім того, суд зазначає, що протягом розгляду справи з письмовою заявою про призначення у справі судової економічної експертизи відповідачі не звертались. Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідачів судових витрат в солідарному порядку, оскільки на підставі ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що ні договором, ні законом не встановлено солідарного обовязку відповідачів по відшкодуванню судових витрат, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3\~654, 00 грн. у рівних частинах.

Outcome: partial