Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності\\незалежним експертом на стадії оцінки майна під час судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1п-2010 від 22.03.2010 року, за яким банк надав позичальнику 100 000,00 грн. під 26,00 % річних на строк з 22.03.2010 року по 21 березня 2013 року. Для забезпечення повернення наданих коштів за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON], було укладено договір іпотеки № Ді 1-1п-2010 від 22.03.2010 року, який був посвідчений нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1049. Відповідно до іпотечного договору предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Софіївка, вул. Садова, кадастровий номер 71215892201:01:003:0094, загальною площею 0,3080 га, та житлова будівля з прибудовами, а саме: будинок жилий літ. А-1, а, а1, а2, а3, загальною площею 122,6 кв.м.,\~ в тому числі житловою площею 67,9 кв.м., літня кухня з гаражем літ. Г, сарай з літнею кухнею літ. Б, саж літ. В, уборна літ. К, колодязь № 3, огорожа №1-№2, погріб літ. Д, сарай літ. Ж, який знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Софіївка, вул. Садова, буд. 1. [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання щодо сплати кредиту, тому позивач звернувся з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до ЦПК України було внесено зміни, а кодекс викладено у новій редакції. Враховуючи вказані законодавчі зміни, справу необхідно розглядати в порядку загального позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю і просив їх задовольнити, однак в судове засідання 03.04.2018 року не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, і не повідомив про причини неявки, тому суд у відповідності до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглядає справу за відсутності представника позивача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але у судове засідання не зявився без поважних причин, не подав відзив, тому суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. [PERSON], як третя особа, повідомлявся про місце та час розгляду справиповідомлявся належним чином, однак для розгляду справи не зявився, клопотань та пояснень по справі не надав і не повідомив про причини неявки, тому суд у відповідності до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглядає справу за відсутності третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 22 березня 2010 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1п-2010 від 22.03.2010 року, за яким банк надав позичальнику 100 000,00 грн. під 26,00 % річних на строк з 22.03.2010 року по 21 березня 2013 року. Для забезпечення виконання зобовязання Позичальником за кредитним договором та повернення наданих коштів за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № Ді 1-1п-2010 від 22.03.2010 року, який був посвідчений нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1049. Відповідно до іпотечного договору предметом договору іпотеки є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Софіївка, вул. Садова, кадастровий номер 71215892201:01:003:0094, загальною площею 0,3080 га, та житлова будівля з прибудовами, а саме: будинок жилий літ. А-1, а, а1, а2, а3, загальною площею 122,6 кв.м.,\~ в тому числі житловою площею 67,9 кв.м., літня кухня з гаражем літ. Г, сарай з літнею кухнею літ. Б, саж літ. В, уборна літ. К, колодязь № 3, огорожа №1-№2, погріб літ. Д, сарай літ. Ж, який знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Софіївка, вул. Садова, буд. 1. Відповідно до п. 5.1.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання Позичальником основного зобовязання або його частини, воно не буде виконане. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязання по сплаті кредиту, Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості і Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2014 року було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1п-2010 від 22.03.2010 року в сумі 149693,33 грн. Незважаючи на рішення суду, [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання щодо сплати кредиту належним чином. Станом на 23.12.2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 603953,56 грн.: 78\~299,44 грн. заборгованість за кредитом; 84 215,85 грн. заборгованість за процентами; 200\~586,18 грн. неустойка за прострочення сплати кредиту; 100\~496,44 грн. неустойка за прострочення сплати процентів; 11 572,28 грн. 3% річних за користування кредитом; 5\~797,86 грн. 3% річних за користування процентами; 79\~968,41 грн. індекс інфляції за час прострочення сплати заборгованості по кредиту; 43\~017,11 грн. індекс інфляції за час прострочення сплати заборгованості по процентам. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1,3 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» У разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені\~статтею 12\~цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Отже судом встановлено, що [PERSON] неналежно виконує звої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, а [PERSON] надано нерухоме майно в якості іпотеки з метою забезпечення виконання зобовязань, тому вимоги позивача є обґрунтованими. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38\~цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Позивачем у позовній заяві вказувалася вимога про звернення стягнення та предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на час судового розгляду, однак як під час подання позовної заяви, так і під час розгляду справи позивачем не ставилося питання визначення оцінки нерухомого іпотечного майна експертом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Оскільки позивач не заявляв клопотань про визначення оцінки нерухомого іпотечного майна експертом, а суд позбавлений самостійно вирішувати питання, які не ініційовані сторонами, тим самим не може перебирати на себе повноваження сторони спору, тому позовні вимоги в частині визначення вартості предмета іпотеки шляхом встановлення початкової ціни визначеної на підставі оцінки на стадії судового розгляд, задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: partial