Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за кредитним договором від 21.01.2009 року в розмірі 5410,74 грн., стягнення судових витрат. Представник позивача 03 лютого 2014 року подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримував, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № А86.007.71876 від 21.01.2009 року ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», надало кредит [PERSON] у розмірі 13164 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,75% річних, на умовах, визначених кредитним договором (а.с.7). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, та станом на 10.12.2013 року заборгованість по кредиту становить 5410,74 грн., а саме: 420,62 грн. прострочений борг, 3011,76 грн. прострочені проценти, 10,47 грн. строкові проценти, 592,35 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 580,54 грн. пеня за несвоєчасне погашення платежів, 795 грн. віндикаційні витрати (а.с.3). Зазначена обставина нічим не спростована. Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по сплаті відсотків, сплаті строкових процентів, заборгованості по сплаті за обслуговування кредиту в загальному розмірі 4035,20 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача віндикаційних витрат та пені, то позивачем не було надано суду доказів обґрунтованості стягнення вказаних витрат, а також не подано обґрунтований розрахунок періоду нарахування пені. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача віндикаційних витрат в розмірі 795 грн., та пені в сумі 580,54 грн. слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частинипозовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial