Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Падалка Оксана Вікторівна діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» у квітні 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №CNCNAU00151333 від 30.05.2007 року в сумі 2454,61 долара США, що еквівалентно 22189,67 грн. З позову виходить, що 30.05.2007 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір кредиту, згідно якого перший отримав кредитні кошти в сумі 5499,75 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, зі строком повернення до 30.05.2012 р. Однак у порушення умов договору та приписів цивільного законодавства України відповідач не виконав умови договору і станом на 25.02.2014 року має заборгованість по договору у розмірі 2454,61 долар США, з яких: 1188,28 доларів США - заборгованість по кредиту; 828,08 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 438,25 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. У судове засідання представник позивача не з'явилась, оскільки подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача у судове засідання, провести заочний розгляд справи. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце засідання повідомлений належним чином, відповідно до приписів статей 74, 77 ЦПК України, причини неявки не повідомлені. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився і від нього не надійшли письмові пояснення, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 30.05.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір кредиту №CNCNAU00151333, згідно якого перший отримав кредитні кошти в сумі 5499,75 USD, на строк з 30.05.2007 р. до 30.05.2012 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, комісії. Щомісячно заборгованість сплачується позичальником у розмірі 130,50 USD. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,08 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п.7.4 договору). Відповідальність за порушення зобов'язань із погашення кредиту та процентів, передбачена розділом 4 кредитного договору. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі передбаченому у п.4.1 договору (0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні) за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку видачі кредиту в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. /а.с.11-15/ Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 25.02.2014 р., складає усього 2454,61 долари США, з яких: заборгованість по кредиту 1188,28 USD.; заборгованість по процентам 828,08 USD.; пеня 438,25 USD. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню, оскільки дійсно відповідачем істотно порушено умови кредитного договору, однак сторона позивача позовну вимогу про стягнення з відповідача пені в іноземній валюті висунула з порушенням норм цивільного права, зокрема ст.ст.524, 533 ЦК України і положень розділу 4 укладеного кредитного договору. Отже, розмір пені повинен бути нарахований і сплачений в гривневому еквіваленті по курсу НБУ, станом на 25.02.2014 р., і становитиме 3961,78 грн. (9,04 грн за 100 USD). Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial