Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію\~13 травня 2015 року звернувся з \~позовом до \~відповідачів \~про \~стягнення \~заборгованості за кредитним договором \~№ КФ-37-06/Н від 06.12.2006 року в розмірі 206371,49 грн.. 30 травня 2016 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з них заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 79172,11 грн., яка складається з заборгованості за відсотками 72101,45 грн. та штрафу в сумі 7070,66 грн.. \~\~\~\~Представник позивача \~в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах. \~\~\~\~Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON]\~\~в судовому засіданні з позовом погодилась частково та пояснила, що у відповідачів дійсно існує заборгованість по процентам за вказаним в позові кредитним договором, але просить застосувати строк позовної давності та стягнути заборгованість за процентами за три останніх роки перед пред»явленням позову, та відмовити у задоволенні таких вимог за період з 24.01.2012 року по 08.06.2013 року в сумі 22648,01 грн., оскільки вважає, що позовна давність повинна відраховуватись з дня подання уточненої позовної заяви з 09 червня 2016 року. Крім того вважає, що позовна давність в один рік має бути застосована до нарахованих штрафів, та відмовити у задоволенні таких вимог за період з 12.05.2015 року по 09.06.2015 року в сумі 905,14 грн.. Відповідач [PERSON] у судові засідання двічі не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. \~\~\~\~У \~судовому \~засіданні встановлено, що \~06 грудня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №КФ 37-06/Н, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 170\~000,00 грн. для купівлі житлового приміщення з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,5% річних та за терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 05.12.2016 року. Відповідно до пункту 2.5.1. Кредитного договору, позичальник зобовязався щомісячно до дати, встановленої у графіку, наведеному у додатку №1 до цього договору, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у графіку та суми нарахованих процентів відповідно до п. 2.4 цього договору. Пунктом 3.3.3. Кредитного договору передбачено обовязок позичальника щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами п. 2.5.1. цього договору. Не пізніше визначеного п. 1.3. цього договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). У відповідності до п. 4.5. Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів [PERSON] зобовязався сплачувати Банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Також встановлено, що для забезпечення виконання грошових зобовязань позичальника за кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір б/н від 06.12.2006 року, предметом якого є квартира [ADDRESS], загальною площею 68,78 кв.м., житловою площею 43,00 кв.м. Крім того, між Банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON], з кожним окремо, були укладені договори поруки б/н від 06.12.2006 року, відповідно до умов яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання відповідати в повному обсязі перед Банком за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором, та у випадку невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань, взяли на себе зобовязання погасити заборгованість в розмірі наданого кредиту, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки, а також інших зобовязань, що випливають із Кредитного договору. Відповідачі неналежним чином виконують свої зобов»язання за кредитним договором та договорами поруки, у зв»язку з чим у них утворилась заборгованість за кредитним договором. У первісних позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором \~в розмірі 206371,49 грн., яка утворилась станом на 24.04.2015 року і складалась з заборгованості за кредитом в сумі 95803,91 грн., заборгованості за відсотками в сумі 96583,86 грн. та плати за пропуск платежів в сумі 13983,72 грн.. В уточненій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість, яка станом на 12.05.2016 року складає загальну суму 79172,11 грн. та складається з заборгованості за відсотками 72101,45 грн. та штрафу в сумі 7070,66 грн.. Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06 березня 2012 року, яке набрало законної сили, з відповідачів солідарно на користь Банку стягнута заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 143504,44 грн., а саме стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 95803,91 грн., заборгованість по відсоткам за період з 02.03.2009 року по 23.01.2012 року в сумі 42120,27 грн., пеню 5580,26 грн. та судові витрати. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2015 року провадження по даній справі у частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 95803,91 грн. та заборгованості по відсоткам за період з 02.03.2009 року по 23.01.2012 року в сумі 42120,27 грн. закрите, дана ухвала набрала законної сили. Таким чином, з розрахунку та уточнених позовних вимог позивача вбачається, що на даний час він просить стягнути з відповідачів солідарно за даним кредитним договором заборгованість за несплаченими процентами в сумі 72101,45 грн. станом на 12.05.2016 року, та штраф за період з 02.06.2015 року по 12.05.2016 року в сумі 7070,66 грн.. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.509,1054 ЦК України за кредитним договором одна сторона передає іншій стороні грошові кошти /кредит/ у розмірах та на умовах, встановлених договором, а інша сторона зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання з кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки відповідач [PERSON] в даному випадку добровільно уклав з позивачем кредитний договір, підписав його та погодився з усіма його умовами, але порушив свої зобов»язання за кредитним договором та не сплачує своєчасно проценти за користування кредитом, а також визначені договором штрафи, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують взяті на себе зобов»язання за договорами поруки кожен окремо про солідарне з боржником виконання його зобов»язань у разі порушення ним вказаних зобов»язань, то з них повинна бути стягнута на користь банку заборгованість за зазначеним кредитним договором у вигляді процентів та штрафу. При визначенні суми заборгованості суд керується вимогами ст.253-261 ЦК України. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов»язання це правовідношення, в якому одна сторона зобов»язана вчинити на користь другої сторони певну дію, в даному випадку сплатити гроші. Одним із видів порушення зобов»язання є прострочення невиконання зобов»язання в обумовлений сторонами строк. При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору» так і «строк /термін/ виконання зобов»язання». Якщо у зобов»язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В даному випадку судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до дати, встановленої у графіку, наведеному у додатку №1 до цього договору, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у графіку та суми нарахованих процентів відповідно до п. 2.4 цього договору, а п.3.3.3. Кредитного договору передбачено обовязок позичальника щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами п. 2.5.1. цього договору. Не пізніше визначеного п. 1.3. цього договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником кожного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з березня 2010 року, у звязку із чим з у нього утворилась заборгованість за кредитним договором, в тому числі з процентів за користування кредитом. У свою чергу банк звернувся до суду з первісним позовом до нього 13 травня 2015 року. Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-20цс14 від 19.03.2014 року. Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, а відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/ позовна давність встановлена в один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таке ж положення закріплено і в пунктах 2.7.1, 5.2 Кредитного договору. Таким чином, в даному випадку строк позовної давності для стягнення несплачених процентів за вказаним кредитним договором повинен рахуватись з 02.06.2012 року, оскільки розрахунок позивачем наданий з початку кожного місяця прострочення платежів. В уточненій позовній заяві позивач порахував заборгованість по процентам з 02.02.2012 року, тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.02.2012 року по 02.06.2012 року в сумі 5542,75 грн. / нарахування з 02.02.2012 по 01.03.2012 року в сумі 1328,43 грн., з 02.03.2012 року по 01.04.2012 року в сумі 1420,04 грн., з 02.04.2012 року по 01.05.2012 року в сумі 1374,24 грн., з 02.05.2012 року по 01.06.2012 року в сумі 1420,04 грн. = 5542,75 грн./, тобто понад три роки перед поданням первісного позову до суду /13.05.2015 року/, необхідно відмовити. В іншій частині позовні вимоги про стягнення несплачених процентів підлягають солідарному стягнення з боржника [PERSON] та з кожним з поручителів окремо у сумі 66558,70 грн. /72101,45 грн. 5542,75 грн. = 66558,70 грн./. При цьому, оскільки штраф у сумі 7070,66 грн. позивачем нарахований за період 02.06.2015 року по день подання уточненого позову до суду 30.05.2016 року / а не 09.06.2016 року, як вказано у запереченнях представника відповідачів/, тобто в межах однорічного строку позовної давності, то вказані позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з відповідачів на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором № КФ-37-06/Н від 06.12.2006 року у сумі 73629,36 грн., яка складається з заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом у сумі 66558,70 грн., та штрафу у сумі 7070,66 грн.. \~\~\~Також, відповідно до вимог \~ст. 88 \~ЦПК \~\~України, з відповідачів \~необхідно стягнути на користь держави судовий збір \~в розмірі, який підлягав сплаті на час подачі позову у травні 2015 року, в сумі 1218 грн.. \~

Outcome: partial