Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги позивачки обґрунтовані тим, що вона [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 29 вересня 2001 року згідно актового запису №13 виконавчого комітету Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області №2-2030/2010 від 28 вересня 2010 року вказаний шлюб було розірвано та встановлено позивачці дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Як зазначає позивачка в позовній заяві, що від вказаного шлюбу в неї з відповідачем є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її повному утриманні. [INFO] дитина досягла повноліття, але в даний час навчається у Державному навчальному закладі IV рівня акредитації на денній формі навчання - Уманському національному університеті садівництва, що підтверджується довідкою даного навчального закладу №13-06/8072 від 21.09.2020 року. На думку позивачки, слід зазначити, що дитина навчається на платній (контрактній) основі та вартість навчання сплачується лише нею, позивачкою по справі, а батько дитини - відповідач по справі будь-яку матеріальну підтримку дитині не надає жодним чином, що зумовлює її звернення до суду та відповідно є змістом позовних вимог - способом захисту прав та інтересів позивача та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно наявних у позивача відомостей, які підлягають перевірці, відповідач по справі проходить військову службу за контрактом та відповідно має стабільний дохід у вигляді грошового забезпечення, а значних витрат відповідач не має. Також у власності відповідача є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та відповідно з якої також отримується щорічний дохід, що підтверджує спроможність батька сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини. Крім того, в позовній заяві позивачка вказує, що окрім оплати вартості навчання згідно контракту, яка щорічно збільшується, усі інші витрати на утримання дитини (проживання, харчування, придбання одягу, навчальних матеріалів, тощо) - також здійснюється лише нею, позивачкою по справі, що їй самостійно робити вкрай складно, враховуючи споживчі ціни на сьогоднішній день. Відповідно до позовної заяви, дитина часто хворіє, потребує постійного лікування та прийому медикаментів, що також потребує значних матеріальних витрат, які також здійснюється лише нею, позивачкою по справі. Єдиним джерелом доходу позивачки є соціальні виплати в мінімальному розмірі як малозабезпеченій особі, а дитина взагалі не має ніяких джерел доходів так як влаштуватись на будь-яку роботу взагалі неможливо через її відсутність у місті Ананьєві Одеської області, враховуючи скорочення робочих місць під час карантину та реформ децентралізації. З урахуванням наведених вище обставин позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою та просить в прохальній частині: 1 Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , паспортні дані, ідентифікаційний код невідомі - аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , ідентифікаційний код [NUMBER] , на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одна третя) частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення дитиною в Уманському національному університеті садівництва, але не пізніше досягнення дитиною 23 років. 3. Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Ухвалою від 15 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників (а.с.22-23). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористався та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подав, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався. У судове засідання 12 серпня 2021 року сторони по справі не з`явилися. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце проведення судового засідання сповіщена належним чином, що підтверджується «Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» (а.с.56). При цьому, 12 серпня 2021 року позивачка [PERSON] подала через канцелярію суду письмову заяву (а.с.57), в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. При цьому, на зареєстроване місце проживання відповідача було направлено рекомендованим повідомленням за вихідним №491/1092/20/3362/2021 судову повістку про виклик до суду на 12 серпня 2021 року (а.с.50). Проте, вказаний лист повернувся до Ананьївського районного суду Одеської області з довідкою ф.20 АТ «УКРПОШТА» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.55). При цьому, відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Аналогічні положення закріплені в пункті 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, яким визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, судом також було вжито додаткових заходів щодо належного сповіщення відповідача [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання призначеного та опубліковано 01 червня 2021 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про його виклик до суду на 12 серпня 2021 року (а.с.51). У відповідності із частиною 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За наведених обставин відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Враховуючи викладене, положення ч.3 ст.223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за учасників справи. При цьому, ч.4 ст.223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, при цьому у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1 та 2 частини 1 статті 280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч.1 ст.281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Позивачкою у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Ананьїв Одеської області, та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 2012 року Котовським РВ ГУДМС України в Одеській області (а.с.3). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець та зареєстрований в с.Гандрабури, Ананьївського району, Одеської області, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №150 виданою 03 лютого 2021 року Ананьївською міською радою (а.с.21). З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду з вимогою про винесення рішення, котрим стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (одна третя) частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення дитиною в Уманському національному університеті садівництва, але не пізніше досягнення дитиною 23 років. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06 липня 2017 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5). З наданої позивачкою копії довідки №770 виданої 29 жовтня 2020 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області вбачається, що позивачка [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) виданої 29 жовтня 2020 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області до складу сім`ї позивачки [PERSON] , [INFO] , входить донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З копії довідки №13-06/8072 виданої 21 вересня 2020 року Уманським національним університетом садівництва (а.с.10), вбачається, що повнолітня донька позивача та відповідача - [PERSON] , дійсно навчається в Уманському національному університеті садівництва IV рівня акредитації, термін навчання з 15 вересня 2020 року по червень 2022 року. Згідно копії довідки виданої 05 листопада 2020 року лікарем Ананьївської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини [PERSON] , 2002 року народження, перебувала на обліку у сімейного лікаря, в Ананьївській амбулаторії ЗПСМ з діагнозом - спайкова хвороба кишківника, що потребує постійного лікування та прийому медикаментів (а.с.13). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини 8 статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 1 та 5 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця та зареєстрованого за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Гандрабури, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Ананьїв Одеської області та зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 05 жовтня 2012 року Котовським РВ ГУДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 16 грудня 2020 року по день закінчення донькою навчання, тобто по червень 2022 року, але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 16 грудня 2020 року. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. З урахуванням того, що позивачка в даній категорії справи звільняється від сплати судового збору та враховуючи приписи п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в прибуток держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Згідно зі статтею 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до статті 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Outcome: approved