Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, діючи в інтересах неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів [PERSON]. Представник служби у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що діти з родини [PERSON] перебувають на обліку служби та Сподобівської сільської ради з 2016 року через неналежне виконання матір'ю батьківських обов'язків. У зв'язку з чим у травні 2016 року , та у серпні 2017 року службою у справах дітей офіційно було попереджено [PERSON] про відповідальність за не належне виконання Законів України, щодо утримання, виховання та навчання неповнолітніх синів. З того періоду працівники служби та працівники Сподобівської сільської ради неодноразово попереджали [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей, влаштуватися на роботу, перестати злвживати спиртними напоями, та належно виховувати свої дітей, спілкуватися з вчителями школи в якої навчаються діти. Відповідач періодично намагалася змінити свій спосіб життя, батьківське ставлення до дітей, вести здоровий спосіб життя: а саме - влаштувалася на роботу, але через деякий час звільнилася. Непоодинока до служби у справах дітей надходила інформація в усній формі, та в письмовому вигляді від Сподобівської сільської ради, Сподобівської ЗОШ,та лікувального закладу Шевченківського району Харківської області, відносно [PERSON], в яких повідомлялося, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей , які мешкають не з матір'ю, а з бабусею та дідусем покійного чоловіка: [PERSON], [PERSON] Також у селищній раді була інформація, що мати пиячить та взагалі проживає з півмешканцем в с.Бугаївка Ізюмського району Харківської області. 9 серпня 2017 року [PERSON] був травмований , та його необхідно було доставити до лікарні в м.Харків, що матірю зроблено не було , в ввечері 10 серпня 2017 року, [PERSON] доставив до лікарні в м.Харків рідний дядько [PERSON] та весь час до видужання піклувався про свого плимінника. Мати жодного разу його не відвідувала, не поцікавилась станом дитини, його потребами. В зв'язку з зазначеним, питання, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини, результатом розгляду якого членами комісії прийнято одностайне рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з неї аліментів на користь неповнолітніх дітей. В судовому засіданні відповідач проти позбавлення її батьківських прав заперечувала пояснила, що після винесення офіційного попередження в 2017 році вона повністю виконувала свої батьківські обов'язки. Так сталось, що вона зустрічалась з чоловіком але після розриву з ним, стала вживати спиртні напої. Вона на теперішній час зрозуміла свою поведінку, окрім того розуміє, що спиртні напої ні до чого доброго не приводять, тому просила суд, не позбавляти її батьківських прав відносно синів. Пояснила, що так склалось, що [PERSON] та [PERSON] подобається жити і у бабусі с дідусем. Вони живуть родиною про яку вона піклується. Враховуючи ,що у селі роботи немає , вона шукає засоби забезпечення родини. Але діти її нагодовані , добре одіти , також вона піклується про батьків померлого чоловіка і прохала суд , надати їй можливість виправитися та не позбавляти її батьківських права відносно синів. Стосовно [PERSON] зазначила, що хлопчик дійсно травмувався, вони поїхала до лікарні разом на швидкій, але відразу лікарі направили [PERSON] лікуватися в м.Харків. Відразу вона не мала змоги їхати разом з хлопчиком ,так як були відсутні кошти, тому його забрав рідний дядько [PERSON], а згодом знайшовши гроші, поїхала в м.Харків до лікарні та відвідала сина [PERSON] а після лікування забрала його додому. Суд вислухавши представиника позивача, заслухавши відповідача, неповнолітніх дітей, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтв ( серія [NUMBER], виданого 16 березня 2003 року та серія [NUMBER] від 20 січня 2004 року виданих Безм'ятежненською та Сподобівською сільськими радами Шевченківського району Харківської області: [PERSON] народився [INFO], його батьками вказано: [PERSON], (відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України), [PERSON]; [PERSON] народився [INFO], його батьками вказано: [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Сподобівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 06 березня 2017 року, [PERSON], помер [INFO]), [PERSON]. З довідки №240 Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, від 16 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], мешкає в [ADDRESS] та має склад сім'ї: [PERSON], [PERSON], які доводяться їй свекром та свекрухою, її діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідок, офіційних попереджень, актів обстеження сім'ї, службою у справах дітей Шевченківської райдержадмінстрації Харківської області за № 02-33/2879 від 06 грудня 2017 року зроблено висновок відносно позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітніх дітей, так як вона нехтує батьківськими обов'язками. Допитані в судовому засіданні неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON], повідомили суду, що їх мати стала на шлях виправлення та виконує батьківські обов'язки, просили не позбавляти їх матір відносно них батьківських прав. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком .і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Стаття 164 Сімейного кодексу України підстави для позбавлення батьків їх батьківських прав. В частині першій даної статті перелічений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. З правових роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2'п.-16 постанови , п.18 № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських: прав» вбачається , що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,-так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. У виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками відповідача, які б свідчили про ухилення нею від виховання своїх дітей і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав до суду не надано. Оскільки дії відповідача засвідчують, що вона не втратила інтересу до дітей, має бажання та можливості утримувати та виховувати їх, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про дітей, суд вважає доцільним і таким що відповідає інтересам дітей не позбавляти її батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність, змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль виконанням [PERSON] батьківських обов'язків. Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку , що заявлені позовні вимоги Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed