Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Тарутинської РДА Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в Тарутинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], [INFO], співмешкає з [PERSON] та проживає в його будинку за адресою: [ADDRESS], який не придатний для життя (власного житла [PERSON] не має). На території Надрічненської сільської ради зарекомендувала себе з негативного боку, як безвідповідальна особа: ніде не працює, зловживає спиртними напоями, в будинку, де проживає родина - антисанітарія (не створені умови для виховання, розвитку, навчання дитини, відсутні речі особистої гігієни, сезонний одяг, взуття, побутова техніка), продуктів харчування взагалі немає, домашнє господарство не ведеться, город не оброблюється - будинок потребує негайного капітального ремонту. З часу перебування дитини в притулку мати жодного разу її не навідала, не подзвонила, не поцікавилася здоров'ям, байдуже віднеслася до даної ситуації - повністю самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Батько дитини - [PERSON], відомості внесені згідно ч.1 ст.135 СК України. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на користь закладу, де перебуватиме малолітня дитина в розмірі 250 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття з індексацією відповідно до закону. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, з якої вбачається, що він позов підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.31). Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з особистим підписом (а.с.25,28,34). Ніяких заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с.3). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України в графі «відомості про батька» зазначено «[PERSON]» (а.с.4). 08 вересня 2016 року виконавчим комітетом Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області було винесено рішення №25, в якому було вирішено у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклуванню про фізичний і духовний стан, її навчання, не забезпечення необхідного харчування, медичного огляду, свідомого нехтування своїми обов'язками надати згоду Тарутинській службі у справах дітей вилучити з сім'ї [PERSON] дитину [PERSON], [INFO] (а.с.18). 08 вересня 2016 року комісією було здійснено вилучення дитини [PERSON] та влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації, що підтверджується актом про вилучення дітей (а.с.8). З повідомлення директору Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації №02-02/320 від 09 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] влаштована до центру у зв'язку із загрозою життя та здоров'я. При влаштуванні до закладу була голодна, немита, з неприємним запахом, одягнена в брудні речі. Волосся скуйовджене, липке, смердюче. При первинному огляді було виявлено коросту. На даний час проходить курс лікування в інфекційному відділенні Тарутинської ЦРЛ (а.с.14). З характеристики виконавчого комітету Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області №92 від 11 квітня 2017 року вбачається, що [PERSON] проживає на території Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області разом зі своїм співмешканцем [PERSON] в будинку його померлого дідуся. Будинок збудований в 1977 році, знаходиться в антисанітарному стані без умов, негайно потребує ремонту. Вихованням дитини вони не займаються. Дитина жила в антисанітарних умовах. [PERSON] та [PERSON] працюють за наймом у мешканців с. Надрічне (а.с.11). З довідки директору Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації №15 від 18 квітня 2017 року вбачається, що за час перебування дитини в закладі мати - [PERSON] жодного разу не відвідала, не дзвонила та не цікавилася її життям і здоров'ям (а.с.13). 28 квітня 2017 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] (а.с.12). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивач має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно її доньки є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Згідно п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved