Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості б/н від 18.05.2016 року у розмірі 18326 гривень 96 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 18.05.2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12891 гривня 78 копійок у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору б/н від 18.05.2016 року, «Умов та правил надання банківських послуг» [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 20.12.2016 року має заборгованість 18326 гривень 96 копійок, яка складається з наступного: - 12891 гривня 78 копійок - заборгованість за кредитом; - 439 гривень 76 копійок - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 515 гривень 67 копійок заборгованість за пенею та комісією; - 4479 гривень 75 копійок штраф (процентна складова); Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього заборгованості у розмірі 8000 гривень. Як він зазначив в наданому до суду 09.03.2017 року письмовому запереченні та пояснив у судовому засіданні, він в 2011 році отримав кредитну картку ПАТ КБ «Приват Банк» на суму 2000 гривень, яку активував через деякий час. Сума кредиту була сплачена з урахуванням відсотків. ПАТ КБ «Приват Банк» пропонував перевести отримання пенсії на картку банку, але він відмовився, заяву не підписував. В жовтні 2012 року, коли він прийшов отримувати пенсію в касі за місцем його проживання дізнався, що розрахунок його пенсії буде проводитись через картку ПАТ КБ «Приват Банк». На початку 2013 року він брав кредит у розмірі 6000 гривень. ПАТ КБ «Приват Банк» самостійно проводив розрахунок заборгованості з урахуванням нарахованої на картку суми пенсії, тому пенсію він отримував приблизно 500 гривень на місяць. На початку 2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з нього суми боргу за договором від 2013 року. Рішення по справі не ухвалювалось. В 2016 році він звернувся з письмовою заявою до банку для надання йому розрахунку заборгованості за кредитом, але банк відмовив йому в наданні такої інформації посилаючись на банківську таємницю. В 2016 році ПАТ КБ «Приват Банк» провів реструктуризацію його боргу у розмірі 12891 гривня 78 копійок на строк 12 місяців. У звязку з тим, що його пенсія мінімальна та складає 999 гривень, він не мав можливості сплачувати щомісячно зазначену банком суму у розмірі 1133 гривні 39 копійок. Перший платіж, який він сплатив після реструктуризації боргу складав 1200 гривень, потім він сплачував 600 гривень, 400 гривень, та три рази по 700 гривень. Крім того, з розрахунку, наданого банком, за декілька місяців не враховані суми платежів. Суму заборгованості вважає завищеною. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк Приват Банк та відповідачем [PERSON] була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 18.05.2016 року, відповідно до якої останній отримав кредит у розмірі 12891 гривня 78 копійок у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-29). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу ПАТ КБ «Приват Банк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за угодою б/н від 18.05.2016 року, станом на 20.12.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 18\~326 гривень 96 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12 891 гривня 78 копійок; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 439 гривень 76 копійок; заборгованості за пенею та комісією 515 гривень 67 копійок; штрафу у розмірі 4 479 гривень 75 копійок (а.с.3). Посилання відповідача на те, що він в рахунок погашення заборгованості 30.08.2016 року сплачував 600 гривень, 25.10.2016 року 700 гривень, 25.11.2016 року 700 гривень, підтверджується наданим банком розрахунком, і ці сплати було враховано при складенні розрахунку заборгованості станом на 20.12.2016 року. Щодо сплати [PERSON] в рахунок погашення заборгованості 23.12.2016 року суми у розмірі 700 гривень суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором б/н від 18.05.2016 року складений станом на 20.12.2016 року, тому сума боргу, яку банк просить стягнути з відповідача розрахована станом саме на 20.12.2016 року. Підстав вважати, що платіж у сумі 700 гривень 23.12.2016 року призначений на погашення боргу в період до 20.12.2016 року немає. Згідно п.2.1 генеральної угоди про реструктуризацію боргу термін дії договору до 31.05.2017 року. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження своїх позовних вимог представник позивача надав до суду розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] Сам відповідач в судовому засіданні не заперечував факт наявності у нього певної заборгованості. Надав квитанції на підтвердження сплати частини заборгованості, сума якої була врахована банком при складенні розрахунку заборгованості останнього. На момент розгляду справи угода б/н від 18 травня 2016 року про реструктуризацію боргу є дійсна, ніким не оскаржена, в рахунок погашення заборгованості сплачена частина боргу. Враховуючи все вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в звязку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved