Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Національний авіаційний університет, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про навчання в сумі 4334,24 грн., яка включає: борг за договором про навчання в сумі 2840,00 грн.; пеню в розмірі 1170,03 грн.; інфляційні нарахування в розмірі 238,78 грн.; 3% річних у розмірі 85,43 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп., що є предметом спору. Представник позивача Шишов М. Ю. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористалась. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України) Судом встановлено, що 30 серпня 2013 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] укладено Договір №13-5/ОФ2-2120 про навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «магістр» за напрямом «Геоінформаційні системи і технології» заочної форми навчання. (а.с.6) Відповідно до предмету Договору, Національний авіаційний університет (Виконавець) взяв на себе зобов'язання надати за рахунок коштів [PERSON] (Замовник) освітні послуги за напрямом «Геоінформаційні системи і технології», заочна форма навчання, строк навчання - 1 рік. За наказом ректора Національного авіаційного університету за № 1772/ст від 30.08.2013 р. [PERSON] був зарахований студентом 5-го курсу Інституту екологічної безпеки (ІЕБ) Національного авіаційного університету з денною формою навчання на договірній основі з 01 вересня 2013 року. (а.с.8) Відповідно до п. 3.6 Договору, загальна вартість освітньої послуги, з урахуванням кошторисної вартості наступних років навчання, складає 14200,00 грн., які [PERSON] (Замовник) повинен був сплачувати відповідно до п.3.8 Договору, де передбачено, що кошти за навчання у повному поточному році сплачуються за навчальний семестр не пізніше 10 - ти днів від початку семестру. Вартість навчання за один навчальний семестр становить 7100,00 грн. (п.3.2 Договору) Вартість навчання за один навчальний семестр, як правило, відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 1420,00 грн. на місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про освіту», обов'язками вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, стажистів, клінічних ординаторів, аспірантів, докторантів відповідно є: додержання законодавства, моральних, етичних норм; систематичне та глибоке оволодіння знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю, підвищення загального культурного рівня; додержання статуту, правил внутрішнього розпорядку навчального закладу. Як передбачено у п. 5.2 Договору, Виконавець має право в односторонньому порядку достроково припинити дію договору у разі: не надання університету документів необхідних для навчання у ВНЗ України, або не прибуття замовника для навчання в університеті впродовж 10 днів від початку навчання без поважних причин (цей пункт поширюється лише на студентів першого семестру навчання); відрахування замовника за умов, зазначених у п. 2.3.1, п. 4.3. Відповідно до п. 2.3.1 Договору виконавець має право відрахувати замовника за академічну неуспішність, порушення правил внутрішнього розпорядку, порушення умов договору (в т.ч. - несплату за навчання у визначені терміни) та в інших випадках, що передбачені чинним законодавством. Згідно з п. 4.3. Договору при заборгованості по оплаті більше 2-ох місяців, виконавець має право відрахувати замовника з університету за невиконання умов договору. Замовник, який не сплатив повну вартість навчання до складання державного іспиту або до захисту дипломного проекту, відраховується з університету за порушення умов п. 2.3.1. Договору. За наказом ректора Національного авіаційного університету за № 287 /ст. від 07.02.2014 р. [PERSON] - студента 5 курсу ІЕБ НАУ, відраховано за академічну неуспішність. (а.с.8) Згідно довідки від 19.09.2016 року №06.03/2302, видана головним бухгалтером Національного авіаційного університету, [PERSON] станом на 01.09.2016 року має заборгованість по оплаті за навчання за Договором від 30.08.2013 року № 13-5/ОФ2-2120 у розмірі 2840,00 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦПК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до п. 4.2 Договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, підставою для застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України, є доведення наступних обставин: виникнення між сторонами грошових зобов'язань та наявність прострочення виконання зобов'язання. З урахуванням положень ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України, договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох, органічно поєднаних між собою, зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов'язанням та, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушив умови договору про навчання в частині проведення оплати за навчання, при цьому, будучи обізнаним про відрахування з вищого навчального закладу, відповідач не відшкодував позивачу витрати, пов'язані з навчанням в розмірі 2840,00 грн., у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2016 року виникла заборгованість за Договором про навчання № 13-5/ОФ2-2120від 30.08.2013 року в розмірі 4334,24 грн., яка включає: суму основного боргу - 2840,00 грн., пеню - 1170,03 грн.; суму інфляційних нарахувань згідно - 238,78 грн.; 3% річних в розмірі - 85,43 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов'язань. Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Національного авіаційного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг за навчання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Національного авіаційного університету заборгованість за Договором про навчання №13-5/ОФ2-2120 в розмірі 4334,24 грн. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Національного авіаційного університету судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.00 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа. Враховуючи наведене та

Outcome: approved