Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними, анулювання реєстрації та виселення неправомірно зареєстрованих осіб. 22.08.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 532М-06. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, банк зобовязався надати третій особі кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 500000, 00 грн строком до 18.08.2011 року, а третя особа зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідачем [PERSON] 23.08.2006 р. уклали договір іпотеки. Згідно з п. 7 договору іпотеки, розсоха Т.М. надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 60,20 кв.м., житлово площею 34,80 кв.м., яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Кірілкіна, 20-136. Зазначена квартира належить відповідачу на підставі договору дарування. Свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконав. Краматорським міським судом Донецької області від 11.04.2010 року була розглянута цивільна справа № 2-129/2011 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення за кредитним договором № 532М-06, а саме: звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 23.08.2006 року, в рахунок заборгованості за кредитним договором № 532М-06 від 22.08.2006 року, яка становить -333283,31 грн. Договором іпотеки, укладеним між позивачем та відповідачкою [PERSON], передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотекми, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно- правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повино відбуватись на підставі рішення суду. Відповідно до п. 20.7 договору іпотеки від 23.08.2006 року визначений обовязок іпотекодавця не передавати майно в оренду, у лізинг, у спільну діяльність або у безоплатне користання, не здійснювати їх відчуження або інше розпорядження майном без письмової згоди іпотекодержателя. Таким чином, відповідачі, що були зареєстровані у житловому приміщенні, що є предметом іпотеки з порушенням вимог законодавства, підлягають виселенню з даного житлового приміщення, а саме: з квартири [ADDRESS]. Просили суд визнати дії [PERSON], щодо реєстрації у предметі іпотеки [PERSON], розсоха [PERSON], [PERSON] неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства. Виселити неправомірно зареєстрованих осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] зі зняттям з реєстраційного обліку. У подальшому позивач надав до суду уточнювану позовну заяву, в якій просив визнати дії [PERSON], щодо реєстрації у предметі іпотеки, малолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON] неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства. Виселити неправомірно зареєстрованих осіб: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] зі зняттям з реєстраційного обліку. Передати в управління Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» нерухомість, щодо якої 14.07.2015 року винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 60,20 кв.м., житловою площею 34,80 кв.м., яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Кірілкіна, 20-136, на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору № 532М-06 від 23.08.2006 р. Зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON] на період до реалізації предмету іпотеки або повного виконання умов кредитного договору № 532М-06 від 23.08.2006 року, повністю вивільнити від будь-яких осіб та їх майна предмет іпотеки ,а саме: квартиру, загальною площею 60,20 кв.м, житловою площею 34,80 кв.м., яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Кірілкіна, 20-136. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3445, 00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та просив у позові відмовити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні просила прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 23.08.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 532М-06. Згідно умов договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 500000,00 гривень строком до 18.08.2011 року, а останній в свою чергу зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач [PERSON] 23.08.2006 року уклали договір іпотеки. Згідно з умовами якого, [PERSON] надала в іпотеку належну їй на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування б/н від 15.09.2000 року, посвідченого 15.09.2000 року державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № В-79, та зареєстрованого в БТІ м. Краматорська 22.03.2001 року в реєстровій книзі під № 12409-П нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 136 загальною корисною площею 60,2 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Кірілкіна, буд. 20. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав третій особі [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, але останній в свою чергу зобовязання, передбачені кредитним договором не виконав, у звязку з чим, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення були задоволені частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 532М-06 від 23.08.2006 року, заборгованість по якому складає 1263105,53 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки (договір іпотеки № 532М-06 від 23.08.2006 року): квартиру загальною площею 60,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом безпосереднього продажу ПАТ КБ «Приватбанк» конкретному покупцю з правом укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з правом реєстрації правочину. Виселено [PERSON] з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2015 року, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2015 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 532М-06 від 23.08.2006 року, заборгованість по якому становить:33283,31 грн. заборгованість за кредитом, 26973, 16 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом ,1826,74 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи відповідно до договору-22091,17 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки (договір іпотеки № 532М-06 від 23.08.2006 року): квартиру загальною площею 60,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом безпосереднього продажу ПАТ КБ «Приватбанк» конкретному покупцю з правом укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з правом реєстрації правочину, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У задоволенні позовних вимог про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] відмовлено. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1, ч.2 ст. 39 Закону «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються : загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом ,якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом (ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеки»). Частина 3 ст. 109 ЖК УРСР регулює порядок виселення громадян. За змістом ч.2 ст.40 та ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно довідки з місця мешкання про склад сімї та реєстрації, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють повинно бути зазначено в рішенні суду. Отже, при виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надано особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення. Враховуючи, що предмет іпотеки придбано не за кредитні кошти, а позивач на час розгляду справи не зазначив наявність житла, яке може бути надано відповідачам у разі їх виселення, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині виселення відповідачів із предмета іпотеки (квартир) не підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищевикладене у суда відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання дії [PERSON] щодо реєстрації у предметі іпотеки малолітніх дітей, а саме [PERSON],[INFO] та [PERSON] , [INFO] неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства. Згідно статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2015 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 532М-06 від 23.0-8.2006 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 60,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом безпосереднього продажу ПАТ КБ «Приватбанк» конкретному покупцю з правом укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з правом реєстрації правочину, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Тому суд, вважає, що позовні вимоги в частині передання в управління Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» нерухомості, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору, не підлягають задоволенню, оскільки рішенням суду від 14 липня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» вже надані всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмета іпотеки, а саме: квартири № 136, яка розташована в будинку № 20 по вул. Кірілкіна в м. Краматорську. Згідно статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особам, які висіляються із житлового приміщення, яке є предметом іпотеки і придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла Відповідно, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобовязання [PERSON], [PERSON], [PERSON] на період до реалізації предмету іпотеки або повного виконання умов кредитного договору повністю вивільнити від будь яких осіб та їх майна предмет іпотеки, а саме квартиру загальною площею 60,20 кв.м., житловою площею 34,80 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], Служба у справах дітей Краматорської міської ради про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними, анулювання реєстрації та виселення неправомірно зареєстрованих осіб, передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя та вивільнення від будь - яких осіб та їх майна предмета іпотеки - не підлягають задоволенню . На підставі статей 526, 530 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed