Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.01.2010 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 03 березня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 21092 грн. 15 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у судове засідання не зявився. Згідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] та повідомлення про виклик на судові засідання він не отримував, про що свідчать поштові повідомлення. В звязку з цим, про час, день та місце судового засідання був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий курєр» №114 від 17.06.2016 року та в газеті «Слобідський Край» №72 від 16.06.2016 року, причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Таким чином, необхідна для винесення заочного рішення повторність неприбуття відповідача у судове засідання відповідно до ч.4\~ст. 169 ЦПК України\~судом встановлена. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 05 січня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON]А М. отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8). Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 9-14). Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 03 березня 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 21092 грн. 15 коп., з яких: 2135 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом; 14476 грн. 52 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 980 грн. 58 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 4-7). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, відповідач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що повязані з грошовими зобовязаннями. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., та витрати за публікацію оголошень в пресі в сумі 698 грн. 40 коп., а разом 2076 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved