Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради звернувся до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO], встановлення опіки та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини, відповідно до актового запису про народження, зроблено зі слів [PERSON], що відповідає ч. 1 ст. 135СК України. Відповідач з березня місяця 2015 р. проживає окремо від свого сина, який перебуває в КЗ «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1», не цікавиться його життям, розвитком, станом здоров'я, не відвідує дитину та матеріально не утримує. [PERSON] самоусунулась від виховання сина не виконує батьківських обов'язків, в зв'язку з чим Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягала. Прокурор в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні сина - [PERSON] та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи [INFO]. народився [PERSON] [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини, за нормами ч. 1 ст. 135СК України, зроблено зі слів [PERSON] (а.с. 5-6) Відповідно до відповіді КЗ «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1» № 07/265 від 25.06.2015 р. [PERSON] не відвідувала малолітнього сина з 02.03.2015 р. на адресу закладу не телефонувала. (а.с. 22) За довідкою КЗ «Нікопольський протитуберкульозний диспансер» № 1021 від 25.11.2015 р. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у КЗ «НПТД» з 22.04.2013 р. Перервала лікування 25.03.2015 р. Відмовилася від проходження лікування, що є загрозою прогресування туберкульозу, а також ризику зараження туберкульозом малолітньої дитини. (а.с. 46) Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме, не має постійного місця роботи, не надає матеріальної допомоги дитині, не займається її вихованням. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до думки, що з пояснень представника позивача, матеріалів справи суду надано безспірні докази, винних дій [PERSON], які свідчать про ухилення від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. При розгляді справи представником позивачем надані докази винної поведінка [PERSON], а саме: свідоме нехтуванням своїми обов'язками батьків, небажання виховувати та утримувати [PERSON], притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1, ч. 2 ст. 181-1 КУАП (а.с. 17) Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Висновок служби у справах дітей Нікопольської міської ради ґрунтується на матеріалах обстеження побутових умов проживання малолітнього [PERSON], зібраних характеризуючи даних щодо [PERSON] і вказує на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню малолітнього сина - [PERSON] За таких обставин, суд приходить до думки, що позовні вимоги підлягають задоволенню за рішенням суду. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved