Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 18.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-16066-180713, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту та строком ліміту кредитної лінії 364 календарних дні. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта банк» і тарифів банку. Відповідач зобов'язався повернути кредит та виконати свої обов'язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених Кредитним договором. Своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 09.07.2014 року становить 22414,62 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 002-16066-180713 від 18.07.2013 року в сумі 22414,62 грн. та судові витрати. Позивач ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без участі його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що 18.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-16066-180713, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту та строком ліміту кредитної лінії 364 календарних дні. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта банк», затверджених рішенням Ради директорів банку від 20.03.2013 року і тарифів банку. [PERSON] до підписання пропозиції була ознайомлена у письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України та погодилася, що складовою та невід'ємною частиною пропозиції є правила та тарифи банку з якими вона попередньо ознайомилася, повністю погодилася, розумла їх зміст і положення яких зобов'язалася неухильно дотримуватися. Вказане підтверджується копією заяви позичальника № 002-16066-180713 від 18.07.2013 року, тарифами на обслуговування платіжних карток, анкетою позичальника, опитувальником клієнта - фізичної особи, які містять підпис [PERSON] В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору, утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 09.07.2014 року становить 22414,62 грн. і складається: з тіла кредиту - 11961,33 грн., простроченого тіла кредиту - 2976,57 грн., заборгованості за комісіями - 7476,72 грн. Відповідач не надала суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за кредитним договором у вказаному розмірі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, з огляду на невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 002-16066-180713 від 18.07.2013 року в сумі 22414,62 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved