Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Начальник четвертого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області [PERSON] звернувся до суду з позовом до голови Котовської міської організації «Час змін» [PERSON] стверджуючи, що 14 квітня 2015 року на адресу ДСНС України надійшла скарга від відповідачки щодо неналежного виконання службових обовязків позивачем. По тексту скарги відповідачка вказує, що позивач неналежно виконує свої обовязки щодо виконання умов пожежної безпеки на «Котовському міському ринку», звинувачує позивача у створенні корупційної схеми для отримання хабарів від керівництва ринку. Відповідачка неодноразово зверталась з аналогічними скаргами до вищестоящого керівництва. Позивач вважає, що викладені у скарзі обставини є необґрунтованими та безпідставними, а тому просить суд визнати, що поширені відповідачкою відомості, що позивач неналежно виконує свої обовязки щодо невиконання умов пожежної безпеки по Котовському міському ринку, що розташований за адресою: вул. Сільськогосподарська, 9, м. Котовськ, Одеська область, не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача; визнати, що поширені відповідачкою відомості, що позивач створив корупційну схему для отримання хабарів від керівництва вищевказаного ринку не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача; зобовязати відповідачку припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності та ділової репутації позивача; судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, також вказував, що до повноважень пожежно-рятувального загону, начальником якого він є, не входять функції, невиконання яких викладено у сарзі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, стверджували, що [PERSON] звернулась зі скаргою на ГУ ДСНС України в Одеській області, у тому числі і [PERSON], не з метою приниження честі, гідності та ділової репутації, а з метою перевірки відомостей про діяльність організації. Також вказували, що право на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів передбачене Конституцією України. У звязку з вищенаведеним, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] як голова Котовської міської організації «Час змін» зверталась від 04 квітня 2015 року зі скаргою на ім'я першого заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій [PERSON], в якій вказувала, що «Протягом останніх 3-х років ми підприємці комунального підприємства «Котовський міський ринок» звертаємось до начальника управління МНС України в м. Котовськ Одеської області [PERSON] та до начальника головного управління МНС в Одеській області, щодо невиконання умов пожежної безпеки на ринку». «…жодних заходів до усунень порушень працівниками МНС не вжито». «…Таким чином, у нас складається враження, що керівники МНС просто беруть хабарі й ніяких мір до порушників не вживають, створили якусь собі корупційну схему та й годі…». Також з аналогічною скаргою [PERSON] зверталась 08 серпня 2014 року до голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій [PERSON] Листом від 18 травня 2015 року Державна служби Україна з надзвичайних ситуацій вказала, що за фактами викладеними у зверненні голови Котовської міської організації «Час змін»[PERSON], робочою групою апарату ДСНС України проведено перевірку, під час якої факти зловживань службовим становищем посадовими особами ГУ ДСНС України в Одеській області не встановлено та інформація щодо вчинення корупційних правопорушень, викладених у зверненні, не знайшла документального підтвердження. Разом з тим, у діях співробітників ГУ ДСНС України в Одеській області під час організації і проведення перевірок додержання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки КП «Котовський міський ринок» вбачається порушення службової дисципліни. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Згідно п.15 постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Пунктом 16 згаданої Постанови визначено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених вище органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Згідно п.18 Постанови позивач повинен довести, що внаслідок поширення інформації було порушено його особисті немайнові права. Крім цього, згідно п.21 Постанови при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх честі, гідності та ділової репутації має свої особливості. Відповідно до Резолюції 1165 (1998) Парламентської [PERSON] Європи про право на недоторканість приватного життя публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872 засіданні [PERSON] Європи, вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. У звязку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Позивач є начальником четвертого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, тобто є публічною особою. Згідно ст.ст.277, 297 ЦК України фізична особа має право на спростування поширеної про неї недостовірної інформації, внаслідок поширення якої порушено її особисті немайнові права. Однак, суд вважає, що інформація, про яку йдеться в зазначеному, повинна бути не тільки недостовірною, але і розповсюдженою з метою приниження честі, гідності та ділової репутації особи, якої вона стосується. Суд вважає, що звернення особи не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами, не може вважатися поширенням відомостей, які поплюжать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам іншої особи. Суд вважає, що [PERSON] звернулась зі скаргою на ГУ ДСНС України в Одеській області, у тому числі і [PERSON], до першого заступника голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій не з метою приниження честі, гідності та ділової репутації, а з метою перевірки відомостей про діяльність організації. \~\~При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] щодо визнання інформації недостовірною і такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, є необґрунтованими. За таких обставин, і позовні вимоги щодо зобов'язання відповідачки припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно позивача та стягнення судових витрат є також необґрунтованими.

Outcome: dismissed