Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом, до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.09.2014р. за № Р20.233.70599, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в розмірі 59745 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 7,9% річних, шляхом безготівкового перерахування цих коштів на рахунок позичальника, строком на 60 місяців з кінцевим терміном повернення 17.09.2019р. Однак, відповідач не в повному обсязі виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача просить суд стягнути з нього і станом на 20.01.2016р., заборгованість за кредитним договором від 17.09.2014р. за № Р20.233.70599, становить 76027,58грн., що складається з: заборгованості за кредитом 46038,23 грн., простроченого боргу 9586,44 грн., прострочених процентів 19004,70 грн., строкових процентів 36,02 грн., нарахованої плати за обслуговування кредиту 1362,19 грн. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] жодного разу в судові засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у зв'язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України, згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору від 17.09.2014р. за № Р20.233.70599, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], відповідач отримав кредит в розмірі 59745 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом - 7,9% річних, шляхом безготівкового перерахування цих коштів на рахунок позичальника, строком на 60 місяців з кінцевим терміном повернення 17.09.2017р. /а.с.12-14/. Факт передання коштів відповідачу за вищевказаним кредитним договором від підтверджується ордером розпорядження №1 про видачу кредиту від 17.09.2014р. /а.с.11/. Згідно підп. 1. п 4.2.3 кредитного договору укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], якщо позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більш ніж на 1 календарний місяць банк має право вимагати дострокового повернення кредиту , сплати процентів. плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] частково сплачував заборгованість за кредитним договором що підтверджується випискою з особового рахунку /а.с.15/. Станом на 20.01.2016р., заборгованість за кредитним договором від 17.09.2014р. за № Р20.233.70599, становить 76027,58грн., що складається з: заборгованості за кредитом 46038,23 грн., простроченого боргу 9586,44 грн., прострочених процентів 19004,70 грн., строкових процентів 36,02 грн., нарахованої плати за обслуговування кредиту 1362,19 грн. /а.с.17/. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача підлягає стягненню 1378 грн., сплаченої позивачем суми судового збору.

Outcome: approved