Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» як правонаступник з 04 лютого 2011 року ВАТ Комерційного банку «Надра», (надалі Позивач або банк) у серпні 2013 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] (надалі Відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного договору № 401/05/10/2006/840-3831/КФ/1 від 06 жовтня 2006 року [PERSON] як позичальник та [PERSON] як поручитель отримали кредит на загальну суму 5 000 доларів США. Згідно укладеного договору були визначені відсотки за користуванням кредитом 12,75% річних з кінцевим терміном повернення 03 жовтня 2008 року. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 23 липня 2013 року в сумі 1 480, 75 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 11 835 грн. 64 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача просить розглянути справу без участі відповідача [PERSON], на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини та наполягає на стягненні саме вказаної суми солідарно. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла Шимановська Г.Л. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечує, просить суд врахувати, що за рішенням суду вона уже виплатила певну суму, яку банк погодився розстрочити. Вона має скрутне матеріальне забезпечення, дитина хворіє, однак знайшла можливість повністю розрахуватись із банком за рішенням суду від березня 2010 року. Вона не може роками сплачувати банку суми за отриманим кредитом. Просить суд застосувати строки позовної давності, оскільки кредит оформлявся в 2006 році. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, письмових заяв та клопотань до суду від неї не надійшло. Суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час, та місце розгляду справи в суді. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 553, 554, 610-612, 614, 615, 617, 625, 1054, 1055 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У разі порушення виконання зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або договором, зокрема і сплата неустойки. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд приймає до уваги, що позивач раніше звертався до суду із вимогами до відповідачів про повернення заборгованості за кредитним договором, оскільки за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25 березня 2010 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно було стягнуто суму 52 153 грн. 44 коп. за кредитним договором № 401/05/10/2006/840-3831/КФ/1 від 06 жовтня 2006 року. Судом враховано, що позовні вимоги були пред'явлені банком до відповідачів [PERSON], [PERSON] та до [PERSON] про солідарну відповідальність перед банком. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 28 січня 2014 року провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до [PERSON] як поручителя про солідарне стягнення кредитної заборгованості було закрито в зв'язку зі смертю відповідача. Судом встановлено, згідно умов укладеного договору № 401/05/10/2006/840-3831/КФ/1 від 06 жовтня 2006 року [PERSON] як позичальник та [PERSON] та [PERSON] як поручителі отримали кредит на загальну суму 5 000 доларів США. Згідно укладеного договору були визначені відсотки за користуванням кредитом 12,75% річних з кінцевим терміном повернення 03 жовтня 2008 року. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 23 липня 2013 року в сумі 1 480,75 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 11 835 грн. 64 коп. Судом також встановлено, що сторонами було дотримано форми кредитного договору. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником [PERSON] своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню саме з відповідача [PERSON] на користь банку за кредитним договором . Щодо стягнення кредитної заборгованості солідарно з поручителя [PERSON] суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки згідно ст. 555 ЦК України Банк набуває права вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника. В матеріалах справи позивачем не надано до суду докази, що відповідачу [PERSON] було направлено претензійного листа, з вимогою про погашення кредитної заборгованості, яка виникла у позичальника. Оскільки відповідач [PERSON] не була повідомлена про вимоги Банку щодо погашення заборгованості по кредиту, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідачів суд вважає необхідним стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial