Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» звернулось до суду з вказаним позовом, уточненим під час розгляду справи, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є абонентами ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у м. Слов`янськ Донецької області та користуються послугами з опалення, однак не у повному обсязі оплачують їх вартість, в зв`язку з чим станом на 01 липня 2019 року їх заборгованість за надану їм позивачем теплову енергію за період з 01 березня 2010 року по 01 липня 2019 року по квартирі [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , [PERSON] й [PERSON] та власником якої є [PERSON] , який не проживає у ній, складає 24 719 грн. 81 коп. Позивач зазначає, що між ним та відповідачами на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] встановилися фактичні договірні правовідносини з приводу надання житлово-комунальної послуги, оскільки ВО «Слов`янськтепломережа» надавало послуги з теплопостачання, а відповідачі використовували дані послуги для задоволення власних потреб та не відмовлявся від них. Крім того, багатоквартирний будинок [ADDRESS] , власником квартири № 1 у якому, де проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , є відповідач [PERSON] , приєднаний до централізованої мережі теплопостачання, та протягом вищезазначеного періоду користування відповідачами теплоенергією скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг з теплопостачання від них не надходило. На підставі викладеного позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» заборгованість за спожиті послуги з опалення за період з 01 березня 2010 року по 01 липня 2019 року у сумі 24 719 грн. 81 коп., втрати від інфляційних процесів у сумі 7 033 грн. 73 коп., три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, у сумі 1 735 грн. 08 коп., а всього: 33 488 грн. 62 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 грн. В судовому засіданні представник позивача Штанько С.В., який діє на підставі довіреності № 330 від 27 грудня 2019 року, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» не визнала та зазначила, що, оскільки вона не є власником квартири [ADDRESS] , а лише зареєстрована та проживає у ній, то й сплачувати вартість спожитих послуг з опалення вона не повинна, адже за усною домовленістю між нею та відповідачем по справі [PERSON] , який є власником цієї квартири, всі витрати з оплати комунальних платежів несе саме він. В зв`язку з цим, відповідач [PERSON] просила суд відмовити позивачу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» в задоволенні його позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання їм повісток про виклик до суду за їх зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився, проте з`явився його представник - адвокат Овчаренко О.О., що діє на підставі ордеру серії ДН № 105070 від 10 квітня 2020 року, який в судовому засіданні зазначив, що оскільки у квартирі, з приводу надання послуг з опалення мешканцям якої позивач звернувся з цим позовом до суду, у спірний період часу були зареєстровані та фактично проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , то й сплачувати вартість спожитих послуг з опалення повинні саме вони. До того ж, адвокат Овчаренко О.О. просив суд застосувати до позовних вимог ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» в частині, що стосується [PERSON] , наслідки спливу позовної давності. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 582-2/0.84/01 від 18 лютого 2020 року, слідує, що квартира [ADDRESS] , з приводу надання послуг з опалення мешканцям якої позивач звернувся з даним позовом до суду, починаючи з 06 липня 1999 року на праві власності належить [PERSON] . В той же час, згідно довідок, долучених позивачем до позовної заяви (а.с. 4, 41, 52), довідки ТОВ «Цидило и К» № 273 від 03 липня 2019 року (а.с. 30), листів Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради № 22-15/6951 від 02 грудня 2019 року й № 22-15/2399 від 01 червня 2020 року, а також відповідної відмітки у паспорті [PERSON] серії [NUMBER] , вищезазначена кваритра, починаючи з 07 липня 1999 року є зареєстрованим місцем проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а з 23 листопада 2000 року - ще й відповідача [PERSON] . Пунктом другим частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послугу з постачання теплової енергії віднесено до комунальних послуг. Частинами другою та третьою статті 162 Житлового кодексу України, яка регулює правовідносини щодо оплати комунальних послуг в будинку (квартирі), що належить громадянинові, закріплено правило, за яким наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналогічні положення містить п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року в редакціях, що діяли у період з 01 березня 2010 року до 10 грудня 2017 року, коли набув чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09 листопада 2017 року, та п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09 листопада 2017 року, за якими споживач/індивідуальний споживач, яким, як слідує з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09 листопада 2017 року, є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] як споживачі послуг з опалення, які надаються їм позивачем, зобов`язані оплачувати їх вартість. Що стосується посилань [PERSON] на акт, складений комісією у складі мешканців будинку [ADDRESS] , - [PERSON] , [PERSON] й [PERSON] - та підписаний керівником комітету суспільного територіального самоврядування громадян мікрорайону ЖЕУ № 3 м. Слов`янська, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] , починаючи з червня 2014 року у квартирі [ADDRESS] , не проживає, як на підставу звільнення останнього від обов`язку оплачувати послуги з опалення, то суд його сприймає критично, виходячи з такого. Так, по-перше, [PERSON] не знятий з реєстрації місця проживання у цій квартирі, по-друге, за приписами п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09 листопада 2017 року індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавців комунальних послуг про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, натомість у матеріалах справи відповідні документи відсутні, та по-третє, [PERSON] жодним чином не висловив своєї позиції з приводу заявлених до нього ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» позовних вимог. До того ж, частиною другою статті 163 ЖК України закріплено правило, за яким тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Доводи [PERSON] щодо того, що послуги з опалення повинні оплачувати виключно ті особи, які фактично проживають у квартирі [ADDRESS] , суд також сприймає критично, адже за приписами статті 322 ЦК України саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, така комунальна послуга, як централізоване опалення, яке подається позивачем у квартиру [PERSON] , залежить не від фактичного проживання чи не проживання осіб у ній, а залежить від опалювальної площі та здійснюється в опалювальний період, як це встановлено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» № 630 від 21 липня 2005 року. В зв`язку з цим, суд не бере до уваги надані [PERSON] довідку щодо його місця реєстрації № 235, видану ТОВ «Цидило и К» 06 квітня 2020 року, а також акт щодо його фактичного місця проживання № 106 від 03 квітня 2020 року. Крім того,

Outcome: partial