Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей зроблено у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України. В порушення вимог ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України [PERSON] злісно не виконує своїх батьківських обовязків. [PERSON] зареєстрована в [INFO], проте фактично проживала в сел..Новомиколаївка. за повідомленням Верхньодніпровського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, згідно з актами обстеження, [PERSON] веде бродячий та аморальний спосіб життя, залишає дітей, належним вихованням та утриманням не займається, систематично зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги здоровю дітей, хоча діти мають незадовільний стан здоровя. В серпні 2016 року [PERSON] взагалі залишила дітей у [PERSON], яка є фактично їхньою бабусею та яка взяла на себе всі обовязки щодо утримання та виховання цих дітей. На підставі вищевикладеного, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей орган опіки та піклування просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягнути з неї аліменти у розмірі 1/3 частина від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також призначити опікуном дітей [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що до них звернулася [PERSON] із заявою про те, що [PERSON] покинула своїх двох малолітніх дітей та вони проживають разом з нею. Приблизно з 2008-2009 року ця сімя вже перебувала на обліку у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх батьківських обовязків. Верхньодніпровський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді здійснював нагляд за сімєю, надавав необхідну соціальну допомогу, проте діти дитячий садочок не відвідували, мати навіть не намагалася влаштувати їх до садочку, хоча всі документи було надано їй. У звязку з тим, що відповідач знає, що за нею здійснюється нагляд, вона періодично покидає дітей, щоб вживати спиртні напої, а потім через деякий час повертається. З нею неодноразово проводились бесіди щодо неналежного виконання нею своїх батьківських обовязків, проте належних висновків вона для себе не зробила. [PERSON] не займається лікування своїх дітей, хоча вони мають деякі вади здоровя, затримку розвитку, погано розмовляють. проте вона пояснює це тим, що вона не має коштів на їхнє лікування. Разом з тим всі кошти, які вони отримує на дітей, вона витрачає на придбання спиртних напоїв. Вихованням дітей займається [PERSON], яка створила належні умови для проживання малолітніх дітей, тому є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей та призначення їхнім опікуном [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації, в судовому засіданні позов органу опіки та піклування підтримала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, суду пояснила, що від народження діти проживають разом з нею, її син фактично є батьком цих дітей. [PERSON] ніколи не займалася виховання та утримання дітей, всі кошти витрачала на себе, на придбання спиртних напоїв. Останній місяць вона взагалі не цікавиться дітьми, нічого їм не купує, ні речей, ні іграшок, ні ліків. Де вона фактично мешкає не відомо, з серпня 2016 року вона з ними не проживає, лише приходила на 1 вересня, коли старший син пішов до школи. Вона фактично повністю утримує дітей, займається їхнім виховання, проте не має жодних прав щодо них, хоче, щоб діти залишилися з нею. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, вважаючи заявлені вимоги органу опіки та піклування законними та обґрунтованими, з огляду на те, що [PERSON] злісно не виконує свої батьківські обовязки, не займається вихованням та утримання своїх малолітніх дітей, зловживає спиртними напоями та покинула їх на бабусю, що, на його думку, може бути підставою для позбавлення її батьківських прав. У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, в тому числі думку малолітніх [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матірю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4-5). Згідно з довідками виконавчого комітету Верхівцевської міської ради відомості про батька дітей записано за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.6-7). Під час розгляду справи встановлено, що малолітні діти проживають за адресою: [INFO] в сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області разом з [PERSON] Згідно з актами відвідування сімї від 15 рудня 2015 року, 3 березня та 25 серпня 2016 року та актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 25 лютого 2016 року [PERSON]П не займається вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей, зловживає спиртними напоями, всі кошти витрачає на придбання алкогольних напоїв, неодноразово залишала дітей на [PERSON], діти не отримують належного харчування та медичного огляду. В серпні 2016 року [PERSON] взагалі залишила дітей із [PERSON] (а.с.9-12). За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, сусідами характеризується як безвідповідальна мати, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займається, щодо неї надходять скарги у звязку із зловживанням нею алкогольними напоями (а.с.8). 14 вересня 2016 року сімейний лікар звернулася до голови Новомиколаївської селищної ради з доповідною запискою про те, що [PERSON] не опікується здоровям дітей, хоча [PERSON], [INFO], потребує операційного втручання, а молодший [PERSON], 20102 року народження, має затримку у розвитку та потребує обстеження серця (а.с.13). Верхньодніпровський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді 25 лютого 2016 року також звертався до голови Новомиколоївської селищної ради з повідомленням про невиконанням [PERSON] своїх батьківських обовязків. З [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіді щодо невживання нею алкогольними напоями, необхідності медичного огляду дітей, надавалися інформаційні, юридичні, психологічні та соціально-педагогічні послуги. проте на контакт із спеціалістами центру [PERSON] не йшла, могла на декілька днів залишати дітей без нагляду, державну допомогу витрачає лише на власні потреби (а.с.14). У письмових поясненнях опікунській раді Новомиколаївської селищної ради від 31 березня 2016 року [PERSON] визнавала неналежне виконання нею батьківських обовязків та зобовязувалася виправитися та не зловживати алкогольними напоями (а.с.15). Малолітні [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні суду пояснили, що вона проживають разом з бабусею, мати з ними не проживає, вони її давно не бачили, вона їм нічого не купує, все купує бабуся, з якою вони хочуть залишитися жити. Рішенням органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради № 28 від 5 вересня 2016 року було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані турбуватися про стан здоровя дитини, її фізичний та духовний розвиток. Статтею 51 Конституції України на батьків покладено обовязки утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сімї якої проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обовязків, не займається вихованням, утриманням, лікуванням свої малолітніх дітей, що, на думку суду, слід розцінювати як підставу для позбавлення її батьківських прав, а тому позовні вимоги органу опіки та піклування є законними та обґрунтованими. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку/піклування над малолітньою/неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна/піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікуном/піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. При цьому опікун/піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. В судовому засіданні встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківського піклування. [PERSON] фактично є їхньою бабусею. Вона має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно (а.с.48), має постійний дохід у виді пенсії, що підтверджується довідкою ПФУ від 22 грудня 2016 року (а.с.50), за станом здоровя може виконувати обовязки опікуна (а.с.51), згідно з довідкою МВС України станом на 6 листопада 2016 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває (а.с.46). [PERSON] мешкає за адресою: вул..Пушкіна, 7 , сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та згідно з актом відвідування сімї від 3 січня 2017 року в будинку створено належні умови для виховання та розвитку малолітніх дітей, умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам (а.с.49). [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування з відповідною заявою про призначення її опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] та свою згоду на призначення її опікуном підтвердила у судовому засіданні. Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради 21 жовтня 2016 року було зроблено висновок про можливість призначення [PERSON] опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON], оскільки це відповідає інтересам дітей (а.с.33). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що малолітні [PERSON] та [PERSON] потребують встановлення над ними опіки з метою забезпечення їхніх особистих немайнових і майнових прав та інтересів. [PERSON] відповідає вимогам до особи, яка може бути призначена опікуном, визначеним Цивільним кодексом України, а тому суд вважає вимоги про призначення її опікуном законними та обґрунтованими. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує обовязки по утриманню своїх дітей, добровільно допомогу на їхнє утримання не надає. Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть якщо вони позбавлені батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у виді частки від її заробітку (доходу) на двох дітей. а тому позов органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, виходячи з розміру ставок судового збору як за вимоги майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved