Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.12.2012 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитний договір №012-01016-151212, згідно з якого останній було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано споживчий кредит у сумі 38 945,15 грн. Відповідач порушила умови договору щодо погашення сум заборгованості, тому станом на 10.06.2014 року сума заборгованості складає 41 814,53 грн. та складається з: заборгованості за сумою кредиту - 33 539,06 грн., заборгованості за відсотками - 3,51 грн., заборгованості за комісіями - 8 271,96 грн. Дану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 418,15 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглянути справу у його відсутність. Вимоги позову підтримав повністю. Не заперечив щодо винесення судом заочного рішення суду. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином - судовою повісткою, направленою за адресою її місця реєстрації, згідно адресної довідки (а.с.20). Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається такою, що повідомлена належним чином про дату та час слухання справи. Суд, вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечив щодо такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.12.2012 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитний договір №012-01016-151212, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати споживчий кредит у сумі 38 945,15 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, відкритий відповідачу у національній валюті України - гривні. Банк виконав своє зобов'язання, відкрив держателю картковий рахунок [NUMBER] та перерахував кредит, про що свідчить меморіальний ордер №58594114 від 17.12.2012 року (а.с.4-6). Відповідно до п. 2.1 частини 3 кредитного договору момент прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах описаних в Пропозиціях та Правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахунку суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. Згідно п.2.3 частини 3 вказаного договору відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмові формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 2.4, 2.5 частини 2 договору протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01% в рік, процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: перші 5 місяців на рівні 0,00% в місяць; починаючи з 6 місяця користування кредитом 1,70% в місяць. Згідно п. 4 частини 4 договору відповідач зобов'язалась здійснювати погашення кредиту щомісячно не пізніше 15 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 1 257,00 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід'ємною частиною цієї Пропозиції на відкритий рахунок, згідно п. 2.7 частини 2 цієї Пропозиції, відповідно до порядку та умов, визначених у п. 2.4. глави 2 Правил. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати гроші кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання. Станом на 10.06.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 41 814,53 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.3) складається із: заборгованості за сумою кредиту - 33 539,06 грн., заборгованості за відсотками - 3,51 грн., заборгованості за комісіями - 8 271,96 грн. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, сума заборгованості підлягає стягненню з неї на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, підтверджена фінансовим документом в розмірі 418,15 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved