Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

ОСББ «Панфіловців, 10» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати внесків на утримання житлового будинку в сумі 5258,40 грн., мотивуючи вимогу наступним. Позивач зазначає, що 09.04.2016 року співвласниками будинку [ADDRESS]» та затверджено статут об`єднання. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 28/16 від 23.01.2017 року житловий будинок [ADDRESS] передано в управління ОСББ. У вказаному будинку на праві приватної власності знаходиться квартира № [ADDRESS] площею 50,8 кв.м, власником якої є відповідач. Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Панфіловців, 10» від 10.03.2018 року було затверджено тариф на обслуговування будинку в розмірі 7,00 грн. за кв.м., отже для відповідача встановлено розмір щомісячного внеску у розмірі 350,56 грн., який жодного разу не був сплачений [PERSON] . Таким чином, відповідач за період з 01.03.2018 року по 31.04.2019 року має заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5258,40 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву щодо слухання справи за її відсутності. Проти позовних вимог не заперечує, просить вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 09.04.2016 року було створено ОСББ «Панфіловців,10» та затверджено статут установчими зборами вказаного об`єднання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. Статтею 385 ЦК України визначено, що власники квартир та не житлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та не житловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. В силу до ч. 9 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Вказана норма затверджена й у п. 2 розділу V вищевказаного статуту ОСББ «Панфіловців,10». Згідно ст. 16 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів (ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Згідно ч.1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах ОСББ «Панфіловців, 10» були прийняті рішення про затвердження обов`язкового щомісячного внеску на утримання будинку в розмірі 7,00 грн. за один кв.м. загальної площі квартири, або нежитлового приміщення строком на 5 років., що підтверджується протоколом загальних зборів ОСББ «Панфіловців,10» від 10.03.2018 року. Згідно п.п. 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до відомостей про право власності, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки [PERSON] у період з 01.03.2018 по 31.04.2019 року не сплачувала внески на утримання будинку [ADDRESS] у неї утворилась заборгованість перед ОСББ «Панфіловців, 10» у сумі 5258,40 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між ОСББ «Панфіловців,10» та [PERSON] . Частиною 8 статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України,однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Згідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач [PERSON] не виконує покладені на неї обов`язки щодо своєчасної сплати внесків за утримання будинку. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідач у заяві про визнання позову просить повернути позивачу судовий збір у розмірі, встановленою ч. 1 ст. 142 ЦПК України, відповідно до якої у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивач по даній справі сплатив судовий збір у розмірі 1921, 00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1334380150.1 від 22 квітня 2019 року. Відповідно до ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Отже, суд дійшов до висновку про доцільність повернення позивачу сплаченого судового збору у розмірі 50 відсотків від сплаченого при подані позову судового збору, а саме у розмірі 960 грн. 50 коп., та стягнення з відповідача на користь позивача витрати під час сплати судового збору у розмірі 960 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved