Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Наприкінці січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що між нею та ТОВ «Р-Т компані» були укладені два договори на виготовлення меблів та столярних виробів. Свої зобов`язання за вказаними договорами [PERSON] виконала у повному обсязі шляхом сплати авансових платежів. Незважаючи на це, у строки, визначені умовами договорів, ТОВ «Р-Т компані» не виготовило замовлені меблі. У зв`язку з цим [PERSON] неодноразово зверталась до директора ТОВ «Р-Т компані» [PERSON] . щодо порушення строків виконання замовлення, на що останній погоджувався з допущеними порушеннями та обіцяв усунути всі порушення. Вказані обставини в подальшому стали підставою для звернення [PERSON] до Держпродспоживслужби зі скаргою на неправомірні дії відповідача. За результатами проведеного розслідування ТОВ «Р-Т компані» був виданий припис для усунення виявлених порушень. З метою усунення порушень з ініціативи директора ТОВ «Р-Т компані» були укладені ще два договори про внесення змін та доповнень до раніше укладених договорів. Незважаючи на це, до цього часу ТОВ «Р-Т компані» так і не виготовлено ні креслень, ні фасадів, ні карнизу. Вказані обставини свідчать про грубе порушення відповідачем умов укладених договорів. Тому [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Р-Т компані» на свою користь грошові кошти у розмірі 207600 гривень, які сплачені нею на підставі договорів на виготовлення меблів та столярних виробів №113 від 26 жовтня 2017 року та №115 від 30 жовтня 2017 року; грошові кошти у розмірі 4990 гривень за несвоєчасне виконання договору на виготовлення меблів та столярних виробів №113 від 26 жовтня 2017 року; грошові кошти у розмірі 7765 гривень за несвоєчасне виконання договору на виготовлення меблів та столярних виробів №115 від 30 жовтня 2017 року, а також грошові кошти у розмірі 50000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди за невиконання умов укладених договорів. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились. Представника позивача надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, а розгляд справи здійснити у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. ТОВ «Р-Т компані» неодноразово повідомлялось про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Незважаючи на це, представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 26 жовтня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Р-Т компані» був укладений договір на виготовлення меблів та столярних виробів №113. Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. цього договору ТОВ «Р-Т компані» зобов`язалось виготовити з використанням власного обладнання та власних матеріалів столярні вироби, а саме кухню, (фасад - ясен, фурнітура Heffell, висувні корзини 2 шт. (Inoxa 400 мм, Muller 400 мм); виконати складально-монтажні роботи виготовлених меблів на об`єкті замовника, а [PERSON] зобов`язалась прийняти та сплатити їх вартість (а.с.6-7). Відповідно до пунктів 1.1, 1.3. договору у вартість замовлення включено розроблення креслень, виготовлення, фарбування, упаковка, доставка та монтаж виготовлених меблів. Виконання робіт повинні відповідати вимогам креслень та ескізів, які розробляє виконавець, а замовник їх затверджує. Згідно пунктів 2.1. та 2.2. договору вартість договору складається із вартості робіт, виконаних виконавцем, та матеріалів виконавця. Загальна вартість договору становить 113200 гривень. Порядок розрахунків врегульовано Розділом 3 договору відповідно до якого замовник при підписанні договору вносить виконавцю авансовий платіж в розмірі 80100 гривень, кошти у розмірі 21100 гривень сплачуються замовником виконавцю перед монтажем кухні, а решта - 12000 гривень після складально-монтажних робіт. Відповідно до положень п.4.1. договору строк виконання замовлення встановлено до 27 грудня 2017 року, а факт виконання робіт підтверджується актом прийому-передачі (п.4.2., п.6.1.). 30 жовтня 2017 року за аналогічним договором на виготовлення меблів та столярних виробів №115, ТОВ «Р-Т компані» взяло на себе зобов`язання виготовити [PERSON] столярні вироби, а саме сходи (матеріал дуб, балясини, балюстрада 2-й поверх, зашивка по периметру перекриття, зашивка знизу, два фасади). Складально-монтажні роботи за цим договором мали бути виконані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Загальна вартість договору з виготовлення сходів визначена у п.2.1. договору та становить 148960 гривень, а авансовий платіж складає 106400 гривень. Розрахунок у розмірі 26600 гривень здійснюється замовником перед монтажем, а кінцевий розрахунок у сумі 15960 гривень після складально-монтажних робіт. Згідно п.4.1. договору строк робіт з виготовлення сходів визначено до 15 лютого 2018 року. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.525 та ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Встановлено, що [PERSON] належним чином виконала свої зобов`язання зі сплати авансового платежу. Зокрема, 26 жовтня 2017 року [PERSON] сплатила на користь ТОВ «Р-Т компані» 80100 гривень в якості авансового платежу згідно договору №113 з виготовлення кухні, 30 жовтня 2017 року - 106400 гривень в якості авансового платежу за виготовлення сходів. Вказані обставини підтверджуються розписками відповідача на договорах та квитанцією від 29 грудня 2017 року про отримання відповідачем від позивача 21100 гривень в рахунок оплати чергового платежу за договором №113 від 26 жовтня 2017 року (а.с.8,8-а,12-а). Таким чином, позивач належним чином виконала свої зобов`язання зі сплати авансових платежів за укладеними договорами. Всупереч укладених договорів, ТОВ «Р-Т компані» не приступив до їх виконання, що підтверджується укладеними між сторонами 30 жовтня 2018 року договорами про внесення змін та доповнень до раніше укладених договорів на виготовлення меблів та столярних виробів №113 від 26 жовтня 2017 року та №115 від 30 жовтня 2017 року (а.с.9,12). Зі змісту договорів про внесення змін та доповнень ТОВ «Р-Т компані» повторно взяв на себе зобов`язання в момент їх підписання виготовити креслення та ескізи замовлених позивачем столярних виробів та меблів. Так, згідно п.2 договору №1 про внесення змін та доповнень до договору на виготовлення меблів та столярних виробів №113 від 26 жовтня 2017 року передбачено, що ТОВ «Р-Т компані» бере на себе зобов`язання, на підставі затверджених позивачем креслень та ескізів, виготовити, пофарбувати, доставити та установити 22 фасади та карниз кухні. Зобов`язання має бути виконане у строк до 02 грудня 2018 року. Замовник, у свою чергу, відповідно до п.3 цього Договору, зобов`язується здійснити остаточний розрахунок у сумі 12000 гривень в момент монтажу кухні. За аналогічним договором №1 про внесення змін та доповнень до договору на виготовлення меблів та столярних виробів №115 від 30 жовтня 2017 року передбачено, що ТОВ «Р-Т компані» також взяв на себе зобов`язання у строк до 09 листопада 2018 року виготовити, доставити та здійснити попередній «чорновий» монтаж столярних виробів, які є предметом укладеного між ними договору №115 від 30 жовтня 2017 року, на підставі затверджених позивачем креслень та ескізів. Після попереднього монтажу, у разі відповідності столярних виробів вимогам креслень та ескізів, відповідач здійснює їх фарбування за адресою своїх виробничих потужностей і також у строк до 02 грудня 2018 року зобов`язується здійснити їх остаточний монтаж за адресою замовника. В свою чергу, [PERSON] зобов`язується здійснити остаточний розрахунок з ТОВ «Р-Т компані» у сумі 36400 гривень у момент установки столярних виробів-сходів. Незважаючи на це, умови додаткових договорів ТОВ «Р-Т компані» також не виконано, що підтверджується постановами Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області №6 від 25 лютого 2019 року та №20 від 23 квітня 2019 року, згідно з якими ТОВ «Р-Т компані» притягнуто до відповідальності за невиконання укладених з [PERSON] договорів (а.с.34-35). У відповідності до ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом положення ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з пунктом 5 укладених між сторонами по справі договорів про внесення змін та доповнень до договору №113 від 26 жовтня 2017 року та договору №115 від 30 жовтня 2017 року передбачено наслідки невиконання ТОВ «Р-Т компані» повністю чи частково або несвоєчасного виконання обов`язків, передбачених пунктом 2 цих договорів, у вигляді розірвання договору з моменту такого порушення. Враховуючи те, що станом на 02 грудня 2018 року ТОВ «Р-Т компані» не виконало умови договору на виготовлення меблів та столярних виробів №113 від 26 жовтня 2017 року та додаткового до нього договору №1 від 30 жовтня 2018 року, тому вказаний договір вважається розірваним з 02 грудня 2018 року. Станом на 09 листопада 2018 року ТОВ «Р-Т компані» також не виконало свої зобов`язання за договором №115 від 30 жовтня 2017 року, тому цей договір та додатковий до нього договір від 30 жовтня 2018 року, також вважаються розірваними саме з 09 листопада 2018 року. Згідно з пунктом 5 додаткових договорів передбачено наслідки невиконання чи несвоєчасного виконання виконавцем умов договору у вигляді виникнення у виконавця обов`язку повернути отримані кошти протягом двох днів з моменту розірвання договору. У разі несвоєчасного повернення виконавцем коштів замовнику, виконавець несе відповідальність у вигляді сплати подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення (п.6 Договорів від 30 жовтня 2018 року про внесення змін та доповнень до договорів №113 від 26 жовтня 2017 року та №115 від 30 жовтня 2017 року). Таким чином, починаючи з 11 листопада 2018 року у ТОВ «Р-Т компані» виник обов`язок повернути позивачу кошти, отримані відповідно до договору №115 від 30 жовтня 2017 року у сумі 106400 гривень, а з 04 грудня 2018 року повернути кошти відповідно до договору №113 від 26 жовтня 2017 року - 101200 гривень. Зважаючи на це, позовні вимоги [PERSON] у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки добровільно відповідач вказані кошти не повертає. Крім цього, прострочення відповідача з повернення [PERSON] грошових коштів відповідно до договору №113 від 26 жовтня 2017 року у сумі 101200 гривень на момент пред`явлення позову до суду становить 50 днів (з 05 грудня 2018 року по 23 січня 2019 року) відповідно розмір подвійної облікової ставки за це порушення становить 4990 гривень (101200 ? 36% подвійна облікова ставка НБУ/365 ? 50 днів прострочки). Прострочка відповідача з повернення позивачу коштів відповідно до умов договору №115 від 30 жовтня 2017 року у сумі 106400 гривень на момент подачі цього позову до суду становить 74 дні (з 11 листопада 2018 року по 23 січня 2019 року). Відповідно розмір подвійної облікової ставки за несвоєчасне повернення коштів становить 7765 гривень (106400 гривень ? 36% подвійна облікова ставка НБУ/365 ? 74 днів прострочки). Згідно з ч.1 та ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Встановлено, що договори на виготовлення кухні та сходів було укладено ще в жовтні 2017 року відповідно до яких ТОВ «Р-Т компані» зобов`язувалося розробити креслення меблів та столярних виробів, виготовити їх та здійснити монтаж за адресою замовника. Водночас, 30 жовтня 2018 року на підставі додаткових договорів, відповідач повторно взяв на себе зобов`язання виготовити креслення меблів та здійснити їх виготовлення. Вказана обставина свідчить про те, що відповідач протягом року не вжив жодних дій для виконання взятих на себе зобов`язань, що призвело до вимушених незручностей та страждань позивача та членів її родини. З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір у розмірі 2703 гривні 55 копійок, оскільки на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору. Пред`явлений нею позов задоволений частково, а саме на 85,20% (230355 / 270355 ? 100%). З огляду на це, з ТОВ «Р-Т компані» в дохід держави слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2303 гривні 42 копійки (2703,55 / 100% ? 85,20%). На підставі викладеногота

Outcome: partial