Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в судовому засіданні 17 грудня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 25 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] вказав, що 16 серпня 2014 року в м. Пологи Пологівського району Запорізької області помер його дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на майно, а саме, житловий будинок №4 з надвірними будівлями, розташований по вул. Артема в с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області; земельні ділянки площею 19,9450 гектарів (далі га) та 5,7550 га, кадастрові номери 2324288200:14:004:0010 і 2324288200:14:004:0020 відповідно, що розташовані на території Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (далі - Чубарівська сільрада) та призначені для ведення фермерського господарства, які належали спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЗП №165927 та №165835 відповідно, виданих 28 лютого 2007 року Пологівською районною державною адміністрацією Запорізької області (далі - Пологівська РДА) та зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010727600047 та №010727600048 відповідно; автомобіль ВАЗ-2108 1989 року виготовлення державний реєстраційний номерний знак [NUMBER]. [PERSON] вказав, що всі інші родичі спадкодавця приймати спадщину не бажають та фактично відмовились від неї на його користь, однак він не може реалізувати своє право на успадкування майна, оскільки при зверненні до нотаріальної контори зясувалося, що свідоцтво про народження спадкодавця не збереглося, а в актовому записі про народження [PERSON] та його паспорті не співпадає дата народження. За таких обставин [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були ним викладені в заяві, надавши відповідні пояснення, заяву прохав задовольнити. Позицію заявника [PERSON] підтримав його представник [PERSON], надавши судові відповідні пояснення. Заінтересована особа приватний нотаріус [PERSON] про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином (а.с.48), в судове засідання не зявилась, проте у поданій до суду письмовій заяві прохала слухати справу без її участі. Одночасно приватний нотаріус [PERSON] письмово повідомила судові про те, що вона, як заінтересована особа у справі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], погодившись із наведеними у ній доводами (а.с.55). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заінтересованої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які повинні брати участь у справі та зявилися в судове засідання, зясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України\~\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 постанови №5 Пленуму Верховного суду України\~\~від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. [PERSON] помер 16 серпня 2014 року в м.Пологи Запорізької області у віці 84 роки, про що 19 серпня 2014 року зроблено відповідний актовий запис № 29. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про його смерть серії І-ЖС № 304421 (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок №4 з надвірними будівлями, який розташований по вул. Артема в с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області та належав останньому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 18 серпня 1995 року, земельні ділянки 19,9450 га та 5,7550 га, кадастрові номери 2324288200:14:004:0010 і 2324288200:14:004:0020 відповідно, що розташовані на території Чубарівської сільради та призначені для ведення фермерського господарства, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЗП №165927 та №165835 відповідно, виданих 28 лютого 2007 року Пологівською РДА та зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010727600047 та №010727600048 відповідно, а також автомобіль ВАЗ 2108 1989 року випуску державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], який належав спадкодавцю на підставі технічного паспорту серії АЩ №869841 (а.с.6-9). Як встановлено в судовому засіданні, свідоцтво про народження спадкодавця [PERSON] не збереглося. Із копії актового запису про народження №88, складеного 08 грудня 1929 року, встановлено, що [PERSON] народився 01 листопада 1929 року в Оріхівському районі Запорізького округу, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Проте, з копії паспорту громадянина України на імя [PERSON] та копії свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] вбачається, що [PERSON] народився 01 липня 1930 року с.Білогіря Оріхівського району Запорізької області (а.с.11,23). Таким чином встановлено, що запис про дату народження [PERSON] у актовому записі про народження є відмінним від запису дати його народження в інших документах, наявних в матеріалах справи, а саме, у копії паспорту громадянина України та свідоцтві про укладення шлюбу. Заявник [PERSON] народився 17 січня 1970 року в с. Вишневате Розівського району Запорізької області (а.с.25-26). При цьому, в свідоцтві про народження заявника, яке заповнене російською мовою, батьком вказаної особи записаний «Павлович Георгий Иванович», а матірю - «Павлович Александра Андреевна» (а.с.24). Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії свідоцтва про народження, мати заявника [PERSON] (дівоче прізвище російською мовою «Мирошниченко») [PERSON] народилася 18 грудня 1936 року в с.Білогіря Оріхівського району Запорізької області (а.с.17,19). Проте з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копії паспорта громадянина України встановлено, що [PERSON] народилась 20 грудня 1936 року та її прізвище до державної реєстрації шлюбу українською мовою є «Мирошніченко» (а.с.18,20). Із свідоцтва про народження [PERSON], яке заповнене російською мовою, вбачається, що її батьками записані «Мирошниченко Андрей Яковлевич», а матірю - «Мирошниченко Марфа Тимофеевна», які є бабусею та дідусем заявника [PERSON] (а.с.17). Крім того, в судовому засіданні з матеріалів справи та пояснень заявника встановлено, що мати заявника - [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (дівоче прізвище російською мовою «Мирошниченко») [PERSON], яка народилась 05 січня 1927 року в с.Білогіря Оріхівського району Запорізької області, а також є рідною сестрою померлого [PERSON] (а.с.5,13-23). З довідки №3533 від 17 листопада 2015 року, виданої виконавчим комітетом Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживав без реєстрації за адресою: Запорізька область, Розівський район, смт Розівка, вул. Богдана Хмельницького, буд.8 з вересня 2011 року по день смерті 16 серпня 2014 року в житловому будинку, який належить [PERSON] (а.с.27) Вказане також підтверджується довідками №01-30/40 від 09 грудня 2014 року, виданими виконавчим комітетом Чубарівської сільради (а.с.52,53). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що померлий [PERSON] є їх рідний брат, а, отже, є дядьком заявника [PERSON], а також додатково зазначили, що за життя у післявоєнні роки [PERSON] загубив первісний документ про своє народження. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що померлий [PERSON] на протязі останніх декількох років до дня своєї смерті проживав в одному будинку разом із [PERSON], яка доглядала за ним та називала його рідним братом. При цьому, пояснення свідків не суперечать даним, які містяться в матеріалах справи. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно. Під час вивчення документів нотаріусом, зясувалося, що в актовому записі про народження [PERSON] та в паспорті громадянина України на імя спадкодавця є розбіжності в написанні його дати народження. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та листа приватного нотаріуса [PERSON] вбачається, що після померлого 16 серпня 2014 року [PERSON] приватним нотаріусом 17 лютого 2015 року заведена спадкова справа №17/2015 за номером у спадковому реєстрі 57119958 за заявою сестер померлого - [PERSON] і [PERSON], племінника померлого - [PERSON]. При цьому, спадкоємці за законом - [PERSON] і [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Інші заяви щодо прийняття або відмови від спадщини до приватного нотаріуса не надходили (а.с.10,16,21,49-53,65,66-67). Таким чином, досліджені у справі обставини та докази дають підстави стверджувати, що написання дати народження померлого [PERSON] в актовому записі про його народження є відмінним від написання вказаних даних в інших документах, які знаходяться в матеріалах справи, через допущену помилку при їх відновленні після втрати первісного документа про народження спадкодавця. Крім того, досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання дівочого (дошлюбного) прізвища [PERSON] у свідоцтві про її народження та у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища є відмінним між собою через допущену помилку, яка є наслідком здійснення довільного перекладу з російської на українську мову. З цих підстав суд вважає встановленим та підтвердженим факт родинних відносин між [PERSON] і померлим [PERSON] та [PERSON], які є між собою рідними сестрами та братом. За таких обставин суд приходить до висновку, що померлий [PERSON] є рідним дядьком заявника [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та заявником [PERSON] має юридичне значення для останнього у звязку з реалізацією ним права на успадкування майна, що належить померлому. Також судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є законними, обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, а тому вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved