Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) 11.09.2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, вказавши, що 17.10.2011 року між Банком та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг на підставі якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 12000 гривень на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту та процентах не вносить, внаслідок чого станом на 09.08.2017 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 34715,55 гривень, з яких заборгованість за кредитом 21326,35 гривень, заборгованість за процентами 2146,04 гривень, пеня 9113,85 гривень та штрафи у сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1629,31 гривень (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON]. Ухвалою суду від 20.09.2017 провадження у справі відкрито. Відповідно до п.п. 9 п.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в ред. згідно із Законом №2147-VIII від 03.10.2017), - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позовне провадження здійснюється в загальному або спрощеному порядку (ч.2 ст. 19 ЦПК). Ухвалою суду від 19.12.2017 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та сторонам встановлено час для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 23.01.2018 року, за клопотанням відповідача [PERSON] про витребування доказів, зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» надати суду інформацію, - у який спосіб, коли та ким була оформлена і отримана кредитна картка [NUMBER] на ім'я [PERSON] та на підставі яких документів; відомості про особу, у тому числі фото та відеоматеріали, яка 19.09.2016 року в банкоматі №CADN1674 (м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 42) оформила кредит готівкою на суму 18500 грн. за допомогою кредитної картки [NUMBER] (угода №SAMDN54000051654581) та на підставі яких документів (т. 1 а.с. 151). Ухвалою суду від 06.03.2018 року, за клопотанням відповідача [PERSON] про витребування доказів, зобов'язано Черкаський відділ поліції ГУНП в Черкаській області надати суду інформацію, - чи надходили 19.09.2016 року до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області заяви (звернення, повідомлення) [PERSON] щодо незаконного заволодіння грошовими коштами з карткового рахунку відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк та результати розгляду вказаних заяв. Крім того цією ж ухвалою зобов'язано ПрАТ «Київстар» надати суду інформацію, - чи здійснювався у вересні 2016 року перевипуск сім-картки із номером [NUMBER] Якщо так, то коли саме, у якому відділенні ПрАТ «Київстар» та за чиїм зверненням відбувався такий перевипуск (т.1 а.с. 248-249). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, просив проводити розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На виконання ухвали суду від 25.01.2018 року у своїх письмових поясненнях представник позивача Демченко А.М. зазначила, що відповідач звернувся в банк з заявою про перевипуск карти, що не потребує заповнення та підписання нових документів. Активація перевипущеної карти здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду активації на телефон клієнта, а відповідно вважала, що карта не може бути активованою без згоди/відома клієнта. Вказувала, перевипуск карти відповідачем підтверджується наявністю фото клієнта з картою та банківською випискою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов. Наполягав, що не замовляв в Банку та не отримував кредитну картку [NUMBER], а також грошових коштів з неї, а тому не зобов'язаний і повертати такі кошти. Станом на 18.09.2016 до моменту випуску Банком картки [NUMBER] він не мав заборгованості перед позивачем. У своєму відзиві [PERSON] позов не визнав посилаючись на те, що Банк просить стягнути заборгованість, яка утворилася по кредитній карті [NUMBER], однак таку картку він не отримував та не користувався нею. 18.09.2016 року, перебуваючи на роботі на підприємстві ПАТ «Азот» у м. Черкаси, він отримав на свій телефон із номером сім-картки [NUMBER] оператора «Київстар» декілька телефонних дзвінків з невідомих йому номерів від невідомих осіб, які нічого не пояснювали. Близько 11.00 год. 18.09.2016 року він виявив, що його телефонний номер заблоковано. Оскільки перебував на робочому місці і це була неділя, звернувся у представництво мобільного оператора «Київстар» в м. Черкаси на наступний день 19.09.2016 року, де йому повідомили, що 18.09.2016 року його сім-карта з номером [NUMBER] була перевипущена. Цього ж дня він перевірив наявність коштів на своїх банківських картках, які пов'язані з мобільним номером [NUMBER] та з'ясував, що з його пенсійної картки знято 4363,99 грн., а крім того невідомі особи скористалися кредитними коштами в сумі близько 12000 грн.. Він відразу зателефонував до Приватбанку на номер 3700 та заблокував свої картки, а також повідомив службу безпеки Банку про незаконні дії невідомих осіб. В цей же день 19.09.2016 він звернувся до Черкаського відділу поліції із заявою про злочин. Просив суд врахувати, що згідно даних Банку, оформлення кредитної картки [NUMBER], а в подальшому її використання протягом 18.09.2016 року відбувалося у м. Кривий Ріг, в той час коли він перебував на своєму робочому місці в м. Черкаси на підприємстві ПАТ «АЗОТ». А отже ні отримати кредитну картку [NUMBER], ні здійснювати за її допомогою ніяких розрахунків 18.09.2016 в м. Кривий Ріг він фізично не міг. Оскільки не отримував кредитних коштів вважав, що не зобов'язаний їх повертати, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 17.10.2011 року на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу [PERSON] платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, яка передбачала сплату процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: -за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю відсотки в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, за тратами з 01.01.2013 року - 30 %, за тратами з 01.09.2014 року - 32,40 % , за тратами з 01.04.2015 року - 42,00 % (п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг); -погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником щомісяця до 25 числа місяця, наступного за звітним, в розмірі не менш 7% від заборгованості, але не менш 50грн, та не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - в розмірі не менш 5% від заборгованості, але не менш 50грн, та не більше залишку заборгованості; -при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів. -при порушенні позичальником строків погашення заборгованості сплачується пеня в розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та пеня в розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг); Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифом і частину заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За даними ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 17.10.2011 року по 31.10.2016 року на підставі Договору від 17.10.2011 року [PERSON] було надано 10 платіжних карток із номерами: [NUMBER] (т. 1 а.с. 242). [PERSON] підтвердив факт підписання 17.10.2011 року Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та не заперечував факту отримання платіжних карток емітованих ПАТ КБ «ПриватБанк», однак наголошував на тому, що 18.09.2016 року кредитну картку [NUMBER] в м. Кривий Ріг не замовляв, не отримував та не користувався нею. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). За змістом ст. 12, 81 ЦПК України саме на сторін процесу покладено обов'язок доказування обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №7DS6FC2OFBB0401N від 13.12.2016 року, - 19.06.2016 року в банкоматі №CADN1674 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 42 було оформлено кредит Готівкою на суму 18500 грн. за допомогою кредитної картки [NUMBER] (угода №SAMDN54000051654581) (т. 1 а.с. 112). Згідно Довідки ПАТ «Азот» №801-6/420 від 17.11.2016, - [PERSON] (табельний номер 13352) 18.09.2016 року перебував на робочому місці в цеху К-7 з 7.10 год. до 19.29 год. ( т. 1 а.с. 110). Виробництво ПАТ «Азот» розташовано у м. Черкаси. За повідомленням ПрАТ «Київстар» вих. № 6110/з від 22.03.2018 року: -на підставі звернення особи в Центр обслуговування абонентів ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 296, 18.09.2016 року о 13.38 год. SIM-карту з телефонним номером [NUMBER] було замінено на нову SIM-карту з таким самим телефонним номером [NUMBER]. Причина заміни SIM-карти - у зв'язку з втратою (не гарантійна заміна). -19.09.2016 року о 10.16 год. на підставі звернення особи в ЦОА за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 36, SIM-карту з телефонним номером [NUMBER] було замінено на нову SIM-карту з таким самим телефонним номером [NUMBER]. Причина заміни SIM-карти - у зв'язку з втратою (не гарантійна заміна); -станом на 13.38 год. 18.09.2016 року та 10.16 год. 19.09.2016 року телекомунікаційні послуги по телефонному номеру [NUMBER] надавались знеособлено на умовах послуги передплаченого зв'язку ПрАТ «Київстар». Визначити особу, у користуванні якої знаходився вказаний телефонний номер, немає можливості (т. 2 а.с. 13). Згідно листа №3999/46/01-2018 від 23.03.2018 року Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, - 19.09.2016 року до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло звернення [PERSON] про те, що з його банківської карти знято кошти без його відома. Дане повідомлення зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події Черкаського ВП за №50514 від 19.09.2016 року. В подальшому за цим фактом в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №12016251010008492 від 26.09.2016 року за ст. 185 ч. 1 в якому на даний час проводиться досудове розслідування (т. 1 а.с. 111, т. 2 а.с. 14). Як вбачається із розрахунку Банку доданого до позову (т. 1 а.с. 4-8) та виписок по картковому рахунку [PERSON] (т. 1 а.с. 116-118, т. 2 а.с. 164-188) станом на 17.09.2016 року заборгованість [PERSON] перед Банком по Договору від 17.10.2011 року була відсутня. Заборгованість за кредитом, процентами, пеня та штрафи, які позивач просить стягнути із [PERSON] у розглядуваній справі фактично виникли внаслідок дій невстановлених, на даний час, осіб із використанням платіжної картки [NUMBER] оформленої 18.09.2016 року у м. Кривий Ріг. Відповідно до ч.1 ст. 1071 ЦК України, - банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. За змістом п.1.32 ст. 1, п.20.1 ст. 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», - власник рахунку може ініціювати списання коштів та розпоряджатися ними. Відповідно до пункту 9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, - користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно із Правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові від 13.05.2015 року по справі №6-71цс15, - не встановлення обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, свідчить про відсутність вини, як підстави цивільно-правової відповідальності. До аналогічних по суті висновків дійшов і Верховний Суд у Постанові від 23.01.2018 по справі №202/10128/15. Під час розгляду справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] суд не вбачає підстав для відступу від вказаних Правових позицій Верховного Суду та Верховного Суду України. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] замовляв і отримував 18.09.2016 у м. Кривий Ріг платіжну картку [NUMBER] та використовував її, або ж своїми діями/бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції за допомогою його карткового рахунку третім особам. Натомість, на час вирішення справи, позивачем суду так і не було надано фотознімку [PERSON] із карткою [NUMBER], не повідомлено ким була оформлена і отримана кредитна картка [NUMBER] на ім'я [PERSON], не надано відомостей про особу, яка в банкоматі №CADN1674 (м. Кривий Ріг) оформила кредит готівкою на суму 18500 грн. за допомогою кредитної картки [NUMBER]. В той же час знайшли своє підтвердження наведені відповідачем обставини щодо: - перебування [PERSON] протягом дня 18.09.2016 на робочому місці у ПАТ «Азот» (м. Черкаси); - дій третіх осіб по отриманню 18.09.2016 в м. Кривий Ріг дублікату сім-картки фінансового телефону [PERSON]; - звернення [PERSON] до Банку 19.09.2016 із повідомленням про неправомірні дії третіх осіб; - звернення [PERSON] 19.09.2016 до поліції із заявою про вчинення злочину; - звернення [PERSON] 19.09.2016 до представництва ПрАТ «Київстар» у м. Черкаси щодо відновлення сім-картки його фінансового телефону. Таким чином, оскільки судом встановлено, що списання грошових коштів з рахунків відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я [PERSON] в період 18-19 вересня 2016 року відбулося не за його розпорядженням та не у зв'язку із допущеною ним недбалістю, а внаслідок вчинення протиправних дій третіми особами, яким він не сприяв, відповідач [PERSON] не повинен нести цивільно-правову відповідальність у вигляді повернення кредиту, сплати процентів, пені та штрафів. Сам по собі факт списання Банком грошових коштів з карткового рахунку відкритого на ім'я [PERSON] та облік Банком заборгованості на цьому рахунку не є підставою для задоволення позову. За таких обставин судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 17.10.2011 року. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені Банком при зверненні до суду стягненню з відповідача не підлягають. Відповідач про понесені ним судові витрати суд не повідомляв. На підставі ст. 207, 610, 614, 638, 1048-1050, 1054-1055, 1071 ЦК України,

Outcome: dismissed