Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» 29.08.2014р. звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилався на те, що 29.03.2013р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. зі сплатою 24,0 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.03.2017р., а відповідач зобов'язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 24.10.2013р. склав 56 172,74 грн. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 56 172,74 грн. та судові витрати. Представник ПАТ «ВТБ Банк» надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у праві. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 29.03.2013р. року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700407963B, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. зі сплатою 24 % річних строком кредитування 29.03.2017р., а відповідач зобов'язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором, графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку супутніх послуг (а.с.5-8). Кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн. були надані відповідачу 29.03.2013р., що підтверджується меморіальним ордером № ТR 106347 від 29.03.2013р. (а.с.9). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 24.10.2013р. відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 56 172,74 грн. (а.с.10). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем 02.10.2013р. було направлено відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, але до цього часу заборгованість сплачено не було (а.с.11). На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку у відповідача перед позивачем станом на 24.10.2013р. існує заборгованість за кредитним договором № R53700407963B від 29.03.2013р. у розмірі 56 172,74 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 48 035,03 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2 675,14 грн., заборгованості за комісією у розмірі 3 380,00 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та пені за користування кредитом у розмірі 2 082,57 грн. (а.с.10). З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 56 172,74 грн. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 561,73 грн. (а.с.17), тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved