Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.01.2008 між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір VIMOGA0000002025, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 20000,00 доларів США на термін до 21.08.2018. Того ж дня між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до договору поруки [PERSON], у разі невиконання зобов'язання боржником, поручитель та боржник відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. [PERSON] порушив умови кредитного договору, вчасно не надавши грошові кошти банку,а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 11806,50 доларів США, що за курсом НБУ складає 262576,56 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності та те, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. В заяві зазначили, що позов не зизнають, проте жодних доказів та пояснень суду не надали. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 21.01.2008 року [PERSON] було укладено кредитний договір VIMOGA0000002025 (далі кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у у розмірі 20000,00 доларів США на термін до 21.01.2018 року (а.с.2-18). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Для забезпечення виконання зобовязання відповідачем, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки від 21.01.2008 року (а.с.19). Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 17.03.2015 р. становить 11806,50 доларів США, а саме: 10506,65 доларів США заборгованість за кредитом; 551,60 доларів США заборгованість по відсотках; 11,96 доларів США заборгованість з комісії; 163,37 доларів США заборгованість з пені, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 11,24 доларів США штраф (фіксована частина), 561,68 доларів США штраф (процентна складова). Отже, судом встановлено, що [PERSON] на підставі кредитного договору №VIM0GA0000002025 від 21.01.2008 отримав кредит у розмірі 20000,00 доларів на термін до 21.01.2018 року, але взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів не виконав, чим істотно порушив умови укладеного кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до вимог ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи те, що п.п. 2.2 кредитного договору встановлено обовязок позичальника сплачувати банку відсотки за користування кредиту, винагороду та погашати кредит в порядку, сумах і строки згідно умов кредитного договору, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту, а також сплати процентів та штрафів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. \~\~ На підставі викладеного вище та

Outcome: approved