Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк» Сосновий Бор» (далі - ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк» Сосновий Бор» ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,4412 га, із цільовим призначенням для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, кадастровий номер 6321686401:00:000:0837, укладеного 18.12.2012 року недійсним та визнання права власностіза ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,4412, із цільовим призначенням для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, кадастровий номер 6321686401:00:000:0837. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» (продавець) та [PERSON] (покупець) 18 грудня 2012 року уклали договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передав у власність покупця земельну ділянку що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,4412 га, із цільовим призначенням для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, кадастровий номер 6321686401:00:000:0837, а покупець прийняв у власність та повинен сплатити ціну. У відповідності до п. 2.1. ст. 2 Договору продаж земельної ділянки вчиняється за 24 707,2 гривні. Загальними зборами членів ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор», згідно протоколу від 09.07.2012 року, затверджено Статут житлово-будівельного кооперативу та зареєстровано у ЕДРПОУ 10 липня 2012 року. Відповідно до статті 9 Статуту Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, що узгоджується зі ст.15 Закону України «Про кооперацію» і до компетенції яких відноситься прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном (п.9.2. Статуту), тоді як виконавчий орган кооперативу, а саме Голова кооперативу такими функціями не наділений ( п.10.2 ст. 10 Статуту). Відповідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію» володіння, користування, розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Таким чином, згідно положень Закону України «Про кооперацію» та п. 10.2. статті 10 Статуту та п. 9.2. статті 9 Статуту, виключне право щодо прийняття рішення про відчуження майна Кооперативу належить загальним зборам членів кооперативу. Вищевказаний договір укладений Головою Кооперативу з перевищенням повноважень, оскільки повноваження розпоряджатися майном Кооперативу є лише у загальних зборів, а загальні збори не надавали згоди на відчуження майна, що підтверджується службовою запискою керівника ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк» Сосновий Бор» та відповідним рішенням загальних зборів. Про укладання вищевказаного договору, позивачу стало відомо із заяви відповідача від 01 вересня 2020 року про вступ до кооперативу. Про обізнаність відповідача стосовно наявності чи відсутності повноважень у Голови кооперативу свідчить зміст договорів купівлі-продажу з якого вбачається, що договір укладено від імені Продавця в особі Голови Кооперативу, що діє на підставі Статуту. Оскільки договір купівлі-продажу містить умову про підписання їх особою, яка діє на підставі статуту підприємства, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом у частині, яка стосується відповідних повноважень. Крім того, відповідач не могла не знати про такі обмеження, оскільки такі обмеження передбачені Законом України «Про кооперацію». Просив договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 6321686401:00:000:0837, укладений 18.12.2012 року визнати недійсним та визнати право власності на вказану земельну ділянку за ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор». Ухвалою суду від 07.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась. про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи не надала. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Також представником суду надано клопотання відповідача про визнання нею позову в повному обсязі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України та проведення розгляду без її участі. Третя особа - [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи не надав. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що передбачене ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 18 грудня 2012 року між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» в особі голови кооперативу Логвінова Ю.М. та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0, 4412 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6321686401:00:000:0837, наданої для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови. Земельна ділянка відчужена без зміни її цільового призначення. Продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчинено за 24 707, 20 грн. Згідно даних Витягу з Державного земельного кадастру сформованого 05.09.2019 року земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6321686401:00:000:0837, належить на праві приватної власності [PERSON] . 01.09.2020 року [PERSON] звернулась до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» із заявою про надання відомостей номеру рахунку кооперативу та прийняття її до асоційованих членів ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор». Відповідно до даних Протоколу загальних зборів членів ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» від 07.09.2020 року, заява [PERSON] від 01.09.2020 року розглянута, встановлено, що договір від 18.12.2012 року було укладено головою кооперативу Логвіновим Ю.М. в порушеня вимог Статуту кооперативу, без погодження із загальними зборами, вирішено відмовити у вступі [PERSON] до членів кооперативу та доручено голові кооперативу звернення до суду. Із вказаного протоколу також вбачається, що грошові кошти за договором від 18.12.2012 року у сумі 24 707,20 [PERSON] на користь ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» не сплачено. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За правилом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, що закріплено статтями 2, 80, 91, 92 ЦК України. При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України). Відповідно до частини 1, частини 2 статті 97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Частиною 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України є підставою виникнення правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі, вступаючи в правовідносини з третіми особами. Таким чином, орган або особа, яка виступає від імені юридичної особи, не може перевищувати своїх повноважень, визначених установчими документами або законом. На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають із юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Таким чином, частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 617/205/15-ц. Відповідно до статті 9 Статуту ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, що узгоджується із частиною першою статті 15 Закону України «Про кооперацію». У пункті 9.2 статті 9 Статуту віднесено до компетенції загальних зборів членів кооперативу прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном. Згідно зі статтею 10 Статуту виконавчим органом кооперативу є голова кооперативу. Відповідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію» володіння, користування, розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Враховуючи наведене, для укладення спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки голова кооперативу зобов`язаний був отримати згоду загальних зборів. Оспорюваний договір купівлі-продажу, як встановлено судом, не був схвалений позивачем. Про обізнаність відповідача [PERSON] стосовно наявності чи відсутності повноважень у голови кооперативу свідчить зміст договору купівлі-продажу, відповідно до якого: «договір укладений від імені продавця в особі голови кооперативу Логвінова Ю.М. , що діє на підставі Статуту». Відповідно до даних листа приватного нотаріуса Хома О.В № 131 від 03.11.2020 року, згідно Статуту ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор», який діяв на день посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.12.2012 року за реєстровим номером 4689, голова кооперативу діяв безпосередньо на підставі Статуту, де в п. 10.2 було передбачено, що він діє від імені кооперативу без довіреності та розпоряджається майном (в тому числі грошовими коштами) Кооперативу в межах своїх повноважень для досягнення статутних цілей Кооперативу. Оскільки договір купівлі-продажу містить умову про підписання їх особою, яка діє на підставі статуту підприємства, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони договору з таким статутом у частині, яка стосується відповідних повноважень, що не заперечується приватним нотаріусом у вищевказаному листі. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка, є майном ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор», Голова ОК «Житлово-будівельний кооператив «Екопарк «Сосновий Бор» Логвінов Ю.М. при укладанні оспорюваного договору купівлі-продажу діяв за межами наданими Статутом кооперативу повноваженнями, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved