Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління звернувся до суду із позовом в якому просить солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] 184739 гривень 28 копійок заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі, посилаючись на невиконання відповідачами умов договору. В ході слухання справи, представник ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління [PERSON] надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] кредитної заборгованості: відсотків по угоді - 8 118,70 дол. США, пені на прострочені відсотки та на прострочений борг 1 529 781,48 грн., солідарно стягнути з [PERSON] кредитної заборгованості: відсотків по угоді - 8 118,70 дол. США, пені на прострочені відсотки та на прострочений борг 1 529 781,48 грн., на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління AT «Ощадбанк», а також, стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в рівних частинах в сумі 26 050,75 грн. за забезпечення розгляду цивільної справи, як з винної сторони. Представник ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, однак про день, час та місце судового розгляду був повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями, які направлялись судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, від представника відповідача надійшла заява про слухання справи без його участі. До суду представником відповідача надавались заяви про застосування позовної давності до поданої позовної заяви. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за змістом вказаної заяви позивач збільшив позовні вимоги в частині раніше заявленого предмету позову періоду нарахування з 16.10.2009 по 08.07.2013, перерахувавши таку заборгованість по курсу грн./дол. США, а також заявив нові вимоги щодо стягнення відсотків та пені по Кредитному договору періоду нарахування з 09.07.2013 року по 04.05.2016 рік. Між тим, 07.06.2016 року за заявленими у даній справі вимогами відповідачем, у відповідності до ст.ст. 256-258, 261 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», заявлено про застосування позовної давності враховуючи, що перебіг позовної давності у даній справі згідно закону обчислюється з дня порушення зобов'язань, на які нараховані спірні вимоги за позовом у даній справі 16.10.2009 року. Отже до суду позивач з вимогою про стягнення відсотків (їх частини за окремий період) міг звернутись впродовж 3 років, відповідно, до 16.10.2012, а щодо стягнення пені (її частини) не пізніше ніж впродовж 1 року, тобто до 16.10.2010. Позовна заява у даній справі подана до суду 12.07.2013, через 3 роки 9 місяців з часу порушення відповідного зобов'язання, тобто після спливу позовної давності. З огляду на викладене, стосовно зміненого предмету позову в частині заявлених нових вимог щодо стягнення відсотків та пені по Кредитному договору періоду нарахування з 09.07.2013 по 04.05.2016, вважає, що відповідна заборгованість так само, як і раніше заявлена, нарахована та ґрунтується на факті порушення зобов'язань по Кредитному договору, за вимогою позивача про дострокове повернення кредитної заборгованості в повному обсязі станом на 15.10.2009 року, на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 3.2.3 Кредитного договору, яка була задоволена та стягнута рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2010 у справі №2-2006/10. Отже на вказані вимоги так само розповсюджуються доводи заяви відповідача від 07.06.2016 року про застосування позовної давності, так як від дня порушення зобов'язань та впродовж строку позовної давності - 3 років (в частині вимог про стягнення відсотків) та 1 року (в частині вимог про стягнення пені) позивач до суду не звертався, за відсутності поважних причин пропуску цього строку чи наявності обставин, які б його зупиняли або переривали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце судового розгляду був повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями, які направлялись судом за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. 12.11.2013 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області було винесено заочне рішення, відповідно до якого позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору було задоволено та стягнуто, солідарно, з [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія-Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмір 184 739 (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот тридцять девять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок. Крім того, стягнуто, солідарно, з [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія-Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір, у розмірі 1847 гривень 40 копійок. 01.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення по вказаній справі посилаючись на те, що вона належним чином не була повідомлена про розгляд даної справи, а відтак їй не було відомо про її розгляд та ухвалене рішення. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2016 року \~Заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено та скасувано заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2013 року, за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору\~ і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Судом встановлено, що 22.06.2006 року між АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії-Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 247, згідно якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 42500 доларів США на 84 місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.06.2013 року, з відсотковою ставкою 11,5 % річних, відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.5.1.1 кредитного договору. Відповідно до п. 1.3 договору, кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за автомобіль Тайота «Камрі» згідно документу: Договір купівлі продажу № 7 від 25.06.20006 року. Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник \~\~\~зобовязується повернути кредит в сумі 42500,00 дол. США. Здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в сумі: - 738,92 дол. США шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, перший ануїтетний платіж здійснити до 22.07.2006 року, в подальшому не пізніше 22 числа місяця, наступного за звітним. Останнє погашення кредиту та сплату відсотків здійснити не пізніше 22 червня 2013 року. Відповідно до п. 4.1.1 договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0.5 % від суми платежу, за кожний день прострочення. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 247, від 22.06.2006 року між [PERSON], [PERSON] \~та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії-Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено тристоронній договір поруки № 194, відповідно до якого [PERSON] зобовязалася відповідати по зобовязаннях за кредитним договором № 247 від 22.06.2006 року солідарно та у тому ж обсязі що і [PERSON], згідно договору поруки. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 247 \~\~\~від 22.06.2006 року між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії-Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір застави № 451 від 22.06.2006 року, предметом застави є: рухоме майно, а саме автомобіль марки Toyota Camry 2.4, 2006 року випуску, зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Кіровограда 22.06.2006 року. Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 30.08.2010 року, позовну заяву ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в сумі 290727,24 грн., задоволено повністю. У зв'язку зі зміною курсу валюти та новим розглядом справи у зв'язку з скасуванням заочного рішення суду від 12.11.2013р., позивач, відповідно до ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України збільшив позовні вимоги. Так, станом на 31.08.2016р. сума заборгованості за Кредитним договором № 247 від 22.06.2006 року становить: відсотки по угоді - 8 118,70 дол. США в еквіваленті - 206 935,00 грн.; пеня за прострочений борг - 1 529 781,48 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути в наступному порядку: з [PERSON] кредитної заборгованості: відсотків по угоді - 8 118,70 дол. США, пені на прострочені відсотки та на прострочений борг 1 529 781,48 грн., та солідарно стягнути з [PERSON] кредитної заборгованості: відсотків по угоді - 8 118,70 дол. США, пені на прострочені відсотки та на прострочений борг 1 529 781,48 грн., на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління AT «Ощадбанк». Згідно зі\~ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно до положень статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1\~ст. 1048 ЦК України\~встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 553-554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У\~статті 559 ЦК України\~передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки. Згідно із частиною четвертою\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, зобовязання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобовязаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій\~статті 559 ЦК України. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті\~251\~та частина друга статті\~252 ЦК України). Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні\~статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої\~статті 559 цього Кодексу\~про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою частини четвертої\~статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку зявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої\~статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. (Постанова ВСУ від 20.04.2016 року). Оскільки, позивач звернувся до суду після спливу 6 місячного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання, то позовні вимоги заявлені до відповідачки [PERSON] задоволенню не підлягають з підстав припинення зобовязань поручителя. Що стосується вимог заявлених до відповідача [PERSON], то з урахуванням викладеного раніше, вони підлягають задоволенню і з останнього на користь банку належить стягнути у повному розмірі прострочену заборгованість. \~\~ У відповідності із\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] в користь позивача\~\~слід стягнути\~\~судові витрати, повязані із сплатою судового збору.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~526, 527, 530\~, 549,\~551\~, 559 ЦК України,

Outcome: partial