Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальному розмірі 43858,84 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 03.06.2013 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 20000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими Кредитним договором. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 14.09.2015 року складає 43858,84 грн., з яких: 20000,00 грн.\~- заборгованість за кредитом; 20294,13 грн.\~- заборгованість за процентами за користування кредитом; 1000,00 грн.\~- заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2064,71 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Крім того, представником позивача були надані додаткові пояснення, відповідно до яких, за даним продуктом не передбачено нарахування комісії, а тому в розрахунку заборгованості в колонці заборгованість за пенею та комісією нарахована сама пеня за весь період дії договору. Для зручності користування т розгляду розрахунку заборгованості, Банк обєднує пеню та комісію в одну колонку, так як нарахування комісії не проводилось. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачем відповідно до заяви позичальника [PERSON] від 03.06.2013 року, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів, які складають Договір про надання банківських послуг, було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору. Згідно пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору належним чином не виконав, станом на 14.09.2015 року складає 42808,83 грн., з яких: 20000,00 грн.\~- заборгованість за кредитом; 20294,13 грн.\~- заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2014,70 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою\~статі 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України\~передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2\~ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, відсотками та неустойкою, та задовольняє позовні вимоги у вказаній частині. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 1000,00 грн., суд відмовляє у вказаних вимогах з наступних підстав. Із змісту позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з штрафів та пені позивач посилався на прострочення виконання зобовязання відповідачем. Як вбачається з правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових За таких обставин, суд відмовляє в позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею в загальному розмірі 1000,00 грн., оскільки судом стягнуто з відповідача заборгованість за штрафами, які були нараховані з тих же підстав, що і пеня. Заборгованість за кредитом та процентами складає 40294,13 грн. Відповідно, штраф складає 2014,70 грн. + 500,00 грн., всього\~2514,70 грн. Таким чином, суд всього стягує з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 42808,83 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1188,84 грн.\~\~

Outcome: partial