Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03 листопада 1979 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 95. Після реєстрації зазначеного вище шлюбу Відповідач змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 13 грудня 1983 року відділом РАГС Перевальського району Ворошиловградської області у Відповідача [INFO] народився син [PERSON] у місті Перевальськ Ворошиловградської області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 543. Батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [INFO] січня 1985 року вищезазначений шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано, актовий запис № 15. Після розірвання даного шлюбу Відповідач залишила прізвище [PERSON] . 18 квітня 1989 року між [PERSON] та Відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 404. Після реєстрації зазначеного вище шлюбу Відповідач змінила прізвище на [PERSON] . 11 серпня 2003 року вищезазначений шлюб між [PERSON] та Відповідачем розірвано, актовий запис № 309. Після розірвання даного шлюбу Відповідач залишила прізвище [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що 16.10.2018 р. складено відповідний актовий запис № 222. Після смерті [PERSON] Відповідач вирішила розповісти сину - [PERSON] про те, що орієнтовно в першій половині 1983 року між нею та [PERSON] були стосунки. В результаті зазначених вище стосунків між Позивачем та Відповідачем народився [PERSON] , тобто його біологічним батьком є не [PERSON] . Дізнавшись від Відповідача інформацію про свого справжнього біологічного батька, [PERSON] розпочав пошук Позивача. Приблизно у лютому 2019 року [PERSON] з`ясував адресу проживання Позивача, приїхав до нього у місто Москва (Російська Федерація) і переказав інформацію, яку отримав від Відповідача щодо батьківства Позивача відносно нього з метою відновлення родинних відносин з Позивачем. Отримавши приблизно у лютому 2019 року від [PERSON] вищезазначену інформацію, проаналізувавши всі факти та згадавши всі обставини, які були в першій половині 1983 року, Позивач визнав факт свого батьківства відносно [PERSON] , тобто визнав той факт, що [PERSON] є його рідним сином. Родина Позивача також визнала [PERSON] рідним сином Позивача. У присутності своєї родини Позивач називає [PERSON] своїм сином. Починаючи з моменту першого спілкування між Позивачем [PERSON] , орієнтовно лютий 2019 року, Позивач та [PERSON] безперервно підтримують відносини, характерні для родинних, в тому числі, але не виключно: постійно спілкуються, як правило, в телефонному режимі, у зв`язку з тим, що Позивач проживає в Російській Федерації, проявляють взаємну турботу тощо. Враховуючи похилий вік Позивача, а також факт його проживання в Російській Федерації, Позивач не може з`явитися в суд для підтвердження зазначених вище обставин. При цьому, такі обставини підтверджуються письмовими нотаріально засвідченими поясненнями Позивача, нотаріально засвідчена копія та переклад з російської мови на українську мову. Зазначає, що в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року зазначено: «не можуть бути використані як показання свідків їх письмові пояснення, тому у відповідних випадках (наприклад, якщо пояснення таких осіб мають значення для справи і допитати їх неможливо) вони приймаються судом як письмові докази. Отже, зазначені вище нотаріально засвідчені письмові пояснення Позивача є належним та допустимим письмовим доказом. Враховуючи все зазначене вище, Позивач вважає за необхідне у судовому порядку встановити своє батьківство відносно [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] в частини даних про батька. На підставі викладеного після уточнення позовних вимог, просив суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] та внести зміни до актового запису № 543 від « [INFO] » [INFO] про народження дитини - [PERSON] , а саме: виключити відомості про батька « [PERSON] » і вказавши в графі «батько» - [PERSON] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, дату, місце народження дитини залишити без змін. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 12.12.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9950/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 21.01.2020 року представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надав письмове клопотання, в якому просив розглядати справу на розсуд суду та у їх відсутність. 23.06.2020 року представником позивача та третьої особи адвокатом Кулачко Т.М. надано письмове клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності позивача, третьої особи та їх представника, позов підтримують просять задовольнити. 23.06.2020 року відповідачем надано письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала в повному обсязі. 23.06.2020 року представником позивача та третьої особи [PERSON] надано клопотання про заміну третьої особи, яке судом розглянуто та ухвалою суду від 23.06.2020 року замінено первісну третю особу у справі №415/9950/19 на належну третю особу - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та письмове клопотання про уточнення позовних вимог . 25.06.2020 року представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надав письмове клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності їх представника. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що для визнання батьківства і внесення змін до актового запису про народження необхідно рішення суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представлений адвокатом Кулачко Т.М. Представник позивача\~та третьої\~особи [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому зазначив, що позивач та третя особа [PERSON] підтримують позовну заяву та просив справу розглядати за його відсутністю, відсутністю позивача та третьої особи [PERSON] , просив позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила справу розглядати за її відсутністю, позов визнала. Третя особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому визнав позов та просив позов задовольнити. Представник третьої\~особи -\~Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по містах\~Лисичанськ та\~Ровеньки Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати за відсутністю їх представника. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.12.1983 року, виданого відділом ЗАГС Перевальського району Ворошиловградської області [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №543. Батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.8). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00024406159 від 31.10.2019 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 03 листопада 1979 року, про що складено актовий запис №395. Після розірвання даного шлюбу відповідач залишила прізвище [PERSON] (а.с.11). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00024406245 від 31.10.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15 січня 1985 року, про що складено актовий запис №18. Після розірвання даного шлюбу відповідач залишила прізвище [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 28.04.1989 року, виданого відділом ЗАГС Перевальського району Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , про що складено актовий запис №404. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.08.2003 року, виданого Алчевським міським відділом реєстрації актів громадського стану Алчевського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11 серпня 2003 року, про що складено актовий запис №309. Після розірвання даного шлюбу відповідач залишила прізвище [PERSON] (а.с.14). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.10.2019 р., наданого Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис № 222 від 16.10.2018 р. (а.с.15). Згідно з заявою, посвідченою нотаріально [PERSON] тимчасово виконуючого обов`язки нотаріуса Доровських А.М. Химкинського нотаріального округу Московської області за реєстром №50/73-н/50-2019-2-1892 від 05.11.2019 р., [PERSON] визнає [PERSON] своїм рідним сином (а.с.16). Згідно з заявою від 24.01.2019 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сиірновою Н.О. за реєстром №66, [PERSON] визнає громадянина Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , своїм батьком (а.с.45). Згідно з висновком судово-медичної генетичної експертизи №103-48-2020, наданою Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 67-70). Мотивувальна частина Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, захищає не тільки «сімейне», а також і «приватне» життя. Хоча метою судового провадження є вирішення статусу відповідача по відношенню до дитини, це без сумніву стосується особистого життя позивача та відповідача, а отже факти даної справи також підпадають під дію ст. 8 Конвенції (рішення у\~справі «Расмюссен проти Данії» (Racmussen v. Sweden) від 28.11.1984 р., статус рішення остаточне). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у\~справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення остаточне),\~і дотримуючись\~такої рівноваги,\~особлива увага\~має бути\~до найважливіших\~інтересів дитини,\~які за\~своєю природою\~та важливістю\~мають переважати\~над інтересами\~батьків.\~Зокрема,\~стаття 8\~Конвенції не\~надає батькам\~права вживати\~заходів,\~які можуть\~зашкодити здоров`ю\~чи розвитку\~дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення остаточне). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з роз`ясненнями п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми\~Кодексу про шлюб та сім`ю\~України (далі -\~КпШС). Відповідно до\~ст. 53 КпШС\~при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, відповідно до\~статей 213,\~215 ЦПК\~рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до\~ст.\~146\~ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у\~ст. 53 КпШС України, суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Таким чином, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позов, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами і висновком експерта, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved