Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Павлоградський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про стягнення на користь останньої з відповідача ФГ » Крим - 99» Юр»ївського району заборгованості по орендній платі за договором оренди землі , що виникла станом на 2012 рік в розмірі 3 987, 76 грв., в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 01.11.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі ФГ »Крим - 99» Юр»ївського району було укладено договір оренди земельної ділянки строком на п»ять років, який 21.01.2008 року за № 040813700004 було зареєстровано у Павлоградському відділенні Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства « Центр державного земельного кадастру», а відтак строк дії останнього закінчився 21.01.2013 року. До теперішнього часу відповідачем позивачеві не виплачена орендна плата за даним договором за 2012 рік у розмірі 3 987, 76 грв., тобто 2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2012 року, яка становить 199 387, 78 грв. Вважаючи дії відповідача , щодо відмови сплатити позивачеві орендну плату за 2012 рік такими, що протирічать умовам договору оренди землі, посилаючись на ст. ст. 24, 35 Закону України « Про оренду землі», ст. ст. 526, 530 ЦК України просили стягнути з ФГ » Крим -99 » Юр»ївського району на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за договором оренди землі в розмірі 3 987, 76 грв.. В судовому засіданні позивач [PERSON] та прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області Трубіцин Д.М. заявлені позовні вимоги повністю підтримали. Відповідач по справі в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином (ас.41). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач та прокурор не заперечували проти заочного розгляду справи , суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, прокурора, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази по справі, суд знаходить встановленими наступні обставини: - судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ДП № 070674 , виданого 12.04.2002 року (ас.6), позивач по справі [PERSON] є власником земельної ділянки площею 10, 492 га, розташованої на території Юр»ївської селищної ради, переданої останньому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , при цьому даний державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4276. - 01.11.2007 року між позивачем по справі [PERSON] та відповідачем ФГ »Крим - 99» Юр»ївського району було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] передала відповідачеві в оренду строком на п»ять років належну їй земельну ділянку, розташовану в с. Новогригорівка Юр»ївського району Дніпропетровської області, що підтверджено в судовому засіданні долученою до матеріалів справи копією договору оренди землі (ас. 7-10). Пунктом 2.2 розділу 2 Договору передбачено, що договір укладається на п»ять років, починаючи з дати його реєстрації, при цьому державна реєстрація Договору здійснена у Павлоградському відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства » Центр державного земельного кадастру» 21.01.2008 року за № 040813700004, про що свідчить відповідна відмітка на договорі (ас. 9). Відносини, пов»язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України » Про оренду землі», тощо. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 14 ч.1 Закону України » Про оренду землі», в редакції чинній на момент укладення договору, визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 20 вказаного Закону - договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст. 210, ч.2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України » Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 13 Закону України » Про оренду землі» ( в чинній на день укладення договору редакції) - договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до чинного законодавства , право визначати розмір орендної плати за земельні ділянки приватної власності законодавець залишив сторонам договору оренди. Останні реалізують це право шляхом досягнення згоди і укладення договору оренди у формі передбаченій законодавством України. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» ( в редакції чинній на час укладення договору) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди . Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. ст. 22, 23 Закону України » Про оренду землі» орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Так, в судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору оренди землі сторони дійшли згоди та визначили орендну плату за землю у вигляді та у розмірах , відповідно до підписаного ними додатку до договору, з періодичністю внесення орендної плати - один раз на рік та закінченням розрахунків не пізніше першого грудня (п.2.3 Договору). Безпосередньо додатком № 1 до Договору оренди встановлено , що розмір орендної плати визначається за домовленістю сторін і еквівалентний 2% від вартості земельної ділянки, при цьому плата за землю вноситься орендарем у вигляді сільськогосподарської продукції і відробітковій формі. Орендар сплачує орендну плату два рази на рік особисто орендодавцю після збору урожаю, а саме: перша сплата - до 1 вересня; друга сплата - до 01 грудня. Сторони можуть розглядати питання про зміну умови сплати орендної плати (ас.10). Зі змісту позовних вимог та пояснень позивача вбачається, що виплата орендної плати останньому проводилася відповідачем виключно грошима. Оскільки сторонами в Додатку до Договору встановлено, що розмір орендної плати, яку має виплачувати відповідач позивачеві еквівалентний 2% від вартості земельної ділянки, при цьому з пояснень позивача вбачається, що виплата орендної плати за минулі роки здійснювалася йому відповідачем у грошовій формі , суд вважає вимоги позивача щодо стягнення останньої за 2012 рік саме в грошовій формі такими, що не протирічать умовам укладеного договору. Позивач пояснив, що виплатити орендну плату за договором за 2012 рік відповідач йому відмовився, в усній формі пояснивши останньому, що виплачувати її не буде, оскільки позивач не бажає переукласти договір оренди з відповідачем після закінчення строку його дії на новий строк, у зв»язку з чим позивач змушений був звернутися до Павлоградської міжрайонної прокуратури з вимогою захисти його права. Так, відповідно до п.2.2 Договору передбачено, що по закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за два місяці до його закінчення. Відповідно до ст. 33 Закону України » Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк ( поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. В судовому засіданні не встановлено та не підтверджено належними доказами , що відповідачем були виконані вимоги ст. 33 Закону «Про оренду землі», або вимоги п.2.2. Договору та останній повідомляв позивача про намір продовжити з ним дію договору на новий строк у встановленому договором та Законом порядку, окрім того, відповідачем суду докази на підтвердження даного наміру також надані не були. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відтак, небажання позивача переукласти з відповідачем договір оренди землі на новий строк, всупереч його волі, не може бути підставою для відмови позивачеві у виплаті йому орендної плати, передбаченої договором при його укладенні та не дає право відповідачеві порушувати умови договору в частині виплати орендної плати. Окрім того, договором не встановлено, що небажання орендодавця продовжити дію договору з орендарем на новий строк є порушенням умов договору, та як наслідок підставою для відмови у виплаті орендної плати. Відтак, відмову відповідача виплатити позивачеві орендну плату з наведених вище підстав, суд вважає надуманою та такою, що протиріче як законодавству, так і умовам укладеного між сторонами договору. Відповідно до ст. 36 Закону України » Про оренду землі» у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Розрахунок заборгованості по орендній платі за 2012 рік здійснений позивачем в сумі 3 987, 76 грв., з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки на території Юр»ївської селищної ради Дніпропетровської області станом на 01.01.2012 року , яка складає 199 387, 78 грв., в розміри 2 % від її вартості ( 199 387, 78 грв. х 2 % ) (ас.13), відповідно до умов укладеного договору. Виплата орендної плати за 2012 рік мала бути здійснена відповідачем, відповідно до п. 2.3 Договору не пізніше 1 грудня 2012 року. На підставі вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. ст. 24, 32 Закону України » Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача до держбюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грв..

Outcome: approved