Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 31300 грн. 44 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 22.01.2016 [PERSON] отримав кредит у розмірі 22050 грн. 52 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком умовами та правилами, тарифами складають між ними кредитний договір, це підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 умов та правил, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта внаслідок невиконаних зобовязань перед банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 20.10.2016 має заборгованість 31300 грн. 44 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 20867 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 2159 грн. 52 коп., заборгованості за пенею та комісією 3923 грн. 50 коп., штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди 4349 грн. 69 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надавши до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, а саме розрахунок заборгованості за договором від 22.01.2016 (а.с.4), заяву [PERSON] (а.с.5), генеральну угоду (а.с.6), умови та правила надання банківських послуг (а.с.7-30), довідку з єдиного державного реєстру підприємств та організацій (а.с.33), банківську ліцензію (а.с.34), статут ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.35), вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 31300 (тридцять одна тисяча триста) грн. 44 коп., яка підлягає стягненню з нього у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved