Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Черкасах звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 12 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], було укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] ГМ/2014-02. Відповідно до умов зазначеного договору (п. 2.1.) позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] для проведення за ним карткових операцій, видав картку, а також надав інші банківські послуги, а клієнт зобов'язався оплачувати їх на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Укладенням цього договору сторони домовилися про відкриттям банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надав клієнту кредит в розмірі не більше 4000,00 гривень для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування у порядку та на умовах, визначеними цим договором (п.2.4). Кредит був наданий для оплати проведених відповідачем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів на картковому рахунку для оплати відповідних операцій (п.2.5). Пунктом 2.6 договору передбачено відкриття кредитної лінії на строк до 28.11.2017 року. Згідно п. 2.10 договору, позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою у розмірі 30 % річних. Нарахування процентів здійснюється на залишок коштів на картковому рахунку у валюті карткового рахунку щомісяця в останній банківський день місяця, виходячи з фактичних залишків коштів на картковому рахунку на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Нарахування процентів на залишок коштів на картковому рахунку банк здійснює, починаючи з першого календарного дня, наступного за днем зарахування коштів на картковий рахунок (п. 5.1). У відповідності з п. 6.3.1 договору клієнт доручив банку, а банк взяв на себе право договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта у розмірі грошової заборгованості перед банком, у тому числі за кредитом та процентами за його користування. Можливість такого списання передбачена у випадку настання терміну погашення відповідної заборгованості клієнта або виникнення простроченої заборгованості клієнта перед банком. Згідно п. 6.4 розмір коштів, що будуть списуватися / утримуватися банком з рахунків клієнта у випадках, передбачених п. 6.3, визначається банком самостійно, у тому числі виходячи з розміру існуючих зобов'язань клієнта перед банком, що погашатимуться за рахунок таких коштів. Крім цього банку, в свою чергу, на підставі п. 7.3.3 договору надане право вимагати дострокового повернення кредиту та процентів у разі невиконання позичальником будь-яких умов цього договору, в тому числі і тому випадку, коли протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. Укладеним договором позичальник взяв на себе зобов'язання щодо : погашення існуючої заборгованості за кредитом у день припинення дії кредитної лінії (п.7.2.14); сплати банку процентів, нарахованих за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця за місяцем, в якому вони були нараховані (п. 7.2.15); дострокового погашення заборгованості за кредитом та процентів за його використання у разі надіслання банком відповідної вимоги (п. 7.2.17); надання до Банку заяви про закриття карткового рахунка або ініціювання укладення відповідної додаткової угоди до цього договору протягом 3-х банківських днів у випадку звільнення клієнта з роботи (п. 7.2.23). На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії з боку позивача було дотримано всіх взятих на себе зобов'язань. Натомість відповідач після отримання кредитних коштів було порушено ряд умов договору. Так в рахунок погашення заборгованості за договором зарахування здійснювалися в січні 2015 року, після цього - припинилися. На виконання п. 7.3.3 договору банком клієнту 16.02.2015 року та 19.03.2015 року направлені відповідні вимоги щодо дострокового погашення загальної суми заборгованості, які клієнтом залишені без уваги. Власне сам клієнт причин відсутності платежів не повідомив, заява про закриття карткового рахунку ним до банку подана не була. Тобто позичальником були порушені умови договору щодо погашення загальної суми заборгованості (п. 7.2.14), сплати процентів за користування кредитом (п.7.2.15), непогашення заборгованості за кредитом та процентами після надісланих банком вимог (п. 7.2.17), невжиття заходів, передбачених п. 7.2.23 договору. Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.07.2015 року становить 4 693.50 гривень, з них: основний борг - 3997.46 грн., нараховані проценти - 696.04 грн. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання. Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для накладення відповідальності за порушення зобов'язання. Пункт 1 статті 530 ЦК України, крім обов'язку належного виконання зобов'язання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове зсідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 36, 39). Представник позивача проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 36, 39). Також направив до суду заяву в якій просить стягнути на користь банку витрати в розмірі 420 гривень за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідача в газеті «Урядовий курєр», що підтверджується квитанцією (а.с. 43, 44). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення в друкованих засобах масової інформації (а.с. 40, 41). Згідно ст. 77 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], було укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] ГМ/2014-02 (а.с. 7-13) Позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] для проведення за ним карткових операцій, видав картку, а також надав інші банківські послуги, а клієнт зобов'язався оплачувати їх на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Укладенням цього договору сторони домовилися про відкриттям банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надав клієнту кредит в розмірі не більше 4000,00 гривень для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування у порядку та на умовах, визначеними цим договором (п.2.4). Пунктом 2.6 договору передбачено відкриття кредитної лінії на строк до 28.11.2017 року. Згідно п. 2.10 договору, позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою у розмірі 30 % річних. В рахунок погашення заборгованості за договором зарахування здійснювалися в січні 2015 року, після цього - припинилися. На виконання п. 7.3.3 договору банком клієнту 16.02.2015 року та 19.03.2015 року направлені відповідні вимоги щодо дострокового погашення загальної суми заборгованості, які клієнтом залишені без уваги ( а.с. 14, 15). Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.07.2015 року становить 4693.50 гривень, з них: основний борг - 3997.46 грн., нараховані проценти - 696.04 грн. (а.с.16, 17). Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним судового збору при предявлені позову. За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved