Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.11.2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, а відповідач підтвердив свою згоду на те, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 17.12.2017 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 41060 грн. 65 коп., яку банк просив стягнути з відповідача. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. На адресу суду повернулися поштові відправлення про виклик в судове засідання за закінченням терміну зберігання. Згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради Хмельницької області від 18 січня 2018 року за №43, [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. У відповідності до акту про неможливість вручення судової повістки про виклик до суду від 24 лютого 2018 року, відповідач за місцем реєстрації був відсутній. Відповідно до п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки представник позивача не заперечує проти такого розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Сторони визначили, що заява позичальника від 30.11.2005 року, Умови та правила надання банківських послуг і тарифи складають укладений між ними кредитний договір. [PERSON], подавши у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заяву позичальника від 30.11.2005 року, приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах - Умовах та правилах надання банківських послуг і тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору, встановлені ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував: не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані відсотки за користування кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.2 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.1.5 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахунках. Сторони домовились, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість в сумі 41060,65 грн. в межах заявлених позовних вимог, що складається з: 16990,28 грн. тіло кредиту; 11010,56 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 10628,35 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 1931,46 грн. штраф (процентна складова). Судові витрати, зокрема сплачені позивачем в сумі 1762 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі ст.ст.526,527,530,610,611,623,628,634,1050,1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved