Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі представника [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 23.04.2014 року між ТзОВ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником за всіма правами та обовязками якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 78-28/14-01263-с-а, відповідно до якого позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності банк надав кредитні ресурси в сумі 89340грн., з оплатою по процентній ставці 16,7% річних. Згідно умов кредитного договору, позичальник зобовязувався повністю повернути кредитні ресурси за договором до 23.04.2017 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року між банком та [PERSON] 23.04.2014 року було укладено договір застави, відповідно до якого відповідач передав позивачу в заставу рухоме майно, а саме автомобіль [NUMBER]. Також, з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] 23.04.2014 року був укладений договір поруки. Банк умови договору в частині надання кредитних ресурсів виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує в частині своєчасного повернення кредитних ресурсів, процентів за користування кредитними ресурсами в порядку та строки, визначені кредитним договором. В звязку з чим станом на 23.04.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 29177,04 гривень, з яких: 14083,64 грн. сума заборгованості по основному боргу кредиту, 175,72 грн. сума заборгованості по відсоткам, 939,04грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам, 1250,76грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії, 12727,88грн. пеня. Виходячи з наведеного, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов заперечив, просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на письмові заперечення. В письмових запереченнях відповідач зазначив, що всі зобовязання за кредитним договором ним виконані належним чином відповідно до графіку кредитних платежів,що підтверджується копіями квитанцій. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до кредитного договору № 78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року отримав в ТзОВ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником за всіма правами та обовязками якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» кредит у розмірі 89340.00 гривень на термін з 23.04.2014 року по 23.04.2017 року включно. Цільове використання кредиту придбання автомобіля марки GEELY EMGRAND X7, зі сплатою 16,7% річних (а.с.4-6,7-12,13,14-16,30-31). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року між банком та [PERSON] 23.04.2014 року було укладено договір застави автотранспортного засобу (а.с.18-21), відповідно до якого відповідач передав позивачу в заставу рухоме майно, а саме автомобіль [NUMBER]. Згідно з п. 6.1 Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.3.2., 3.4., 4.3., 4.4.,4.6., цього Договору, а також будь-яких інших строків, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Банк умови договору в частині надання кредитних ресурсів виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує в частині своєчасного повернення кредитних ресурсів, процентів за користування кредитними ресурсами в порядку та строки, визначені кредитним договором. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Також, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки №78-28/14-01263-с-а/ 2 від 23.04.2014 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується виконати повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань (а.с.22-25,35-37). Позивачем було направлено на адресу відповідачів письмові вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки (а.с.46-47,48-49). Частиною 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель повинен нести солідарну відповідальність з боржником. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору №78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідачі у добровільному порядку не погасили, тому банком позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано пеню через необхідність звернення до суду з цим позовом. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ним були виконані зобовязання за кредитним договором, оскільки квитанції надані відповідачем ( а.с.98-129) свідчать про часткове виконання зобовязання за кредитним договором, та суперечить наданому розрахунку заборгованості. Так, відповідно до додатку №1 до до кредитного договору № 78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року, що є невідємною частиною до кредитного договору розмір щомісячного платежу по погашенню кредиту на відсотках становить 3484,58 грн., однак з серпня 2016 року по листопад 2016 року позивачем проводилось погашення за кредитом у розмірі 3000 грн., а в грудні 2016 року у розмірі 2500 гривень( а.с.99-102), у звязку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року, (а.с.26-28), станом на 23.04.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 29177,04 гривень, з яких: 14083,64 грн. сума заборгованості по основному боргу кредиту, 175,72 грн. сума строкової заборгованості по відсоткам, 939,04грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам, 1250,76грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії, 12727,88грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за договором №78-28/14-01263-с-а від 23.04.2014 року, у розмірі 29177,04 гривень а також понесені позивачем судові витрати. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 1600 грн.

Outcome: approved