Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохають позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей : [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2010 року народження. Заявлені вимоги мотивують ухиленням відповідачки від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дітей. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.12.2017 малолітніх дітей [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2010 року народження у матері [PERSON] , було відібрано без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на їх утримання. З 27.01.2017 діти перебували у Центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Надія», а з січня 2018 року згідно з розпорядженням Зіньківської РДА Полтавської області від 15.01.2018 № 8 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , були влаштовані на виховання та проживання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] . За весь час свого перебування в ДБСТ [PERSON] , діти жодного разу не отримували подарунків від матері, вона не вітає їх зі святами та днями народження, допомоги не надає, аліменти на утримання дітей не сплачує. Протягом останніх 9 місяців [PERSON] до служби у справах дітей з приводу спілкування з дітьми не зверталася. Ухвалою суду від 12.06.2019 (а.с.36) за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.07.2019 підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи з її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалася. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 10-12). Згідно висновку органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області № 03-26/1234 від 29.05.2019, у зв`язку з тим, що мати [PERSON] , не вчинила жодних дій, спрямованих на подолання та усунення причин, які перешкоджали належному вихованню та призвели до відібрання дітей, враховуючи інтереси малолітніх дітей, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2010 року народження, визнано доцільним (а.с.6-9). Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, у відповідності до ст.ст.150,151 Сімейного кодексу України (далі - СК України) первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе. Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини тощо. Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними висновками. Проте, як встановлено судом, відповідач [PERSON] свідомо самоусунулася від виконання свого обов`язку по вихованню та забезпеченню належного розвитку своїх дітей. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.12.2017 позов органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області задоволено, постановлено рішення про відібрання без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2010 року народження у [PERSON] , та передано малолітніх дітей органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області для подальшого їх влаштування. Вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2010 року народження, у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2017 до досягнення дітьми повноліття. Розпорядженням Голови районної державної адміністрації Зінківської районної державної адміністрації Полтавської області № 8 від 15.01.2018, переведено прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] в статус дитячого будинку сімейного типу на власній житловій площі за адресою: [ADDRESS] та влаштовано на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Службою у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, [PERSON] 22.01.2018 було вручено повідомлення про влаштування її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до прийомної сім`ї Зінківського району Полтавської області, та роз`яснено про можливість бачитися та спілкуватися з дітьми (а.с.17). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу від 24.05.2018, умови проживання у батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] добрі, будинок з усіма комунальними зручностями, дітям відведені три добре облаштовані кімнати де є все необхідне (а.с.18). Згідно наданої Шенгарівською загальнооствітньою школою І-ІІ ступенів Зіньківської районної ради Полтавської області характеристики, [PERSON] навчається в 4 класі. Прийомні батьки приділяють належну увагу навчанню, вихованню та всебічному розвитку дитини (а.с.22). [PERSON] навчається в 2 класі Шенгарівської загальнооствітньої школи І-ІІ ступенів Зіньківської районної ради Полтавської області, батьки-вихователі приділяють увагу вихованцю, але не завжди. Тому [PERSON] , як і його брат, забуває то зошит, то ручку, то щоденник, то підручник. Одягом хлопчик забезпечений. Він завжди з радістю повертається додому і любить там знаходитися (а.с.23). [PERSON] також навчається в 2 класі. Хлопчик з повагою відгукується про сім`ю. Батьки -вихователі не постійно цікавляться успіхами вихованця. [PERSON] часто забуває вдома потрібні зошити, підручники, інше приладдя. Домашні завдання виконуються охайно, але не завжди, на що в [PERSON] є багато причин. Одягом хлопчик забезпечений. Він з радістю повертається додому після школи (а.с.24). За повідомленням служби у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області від 12.03.2019, Протягом останніх шести місяців після влаштування дітей до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] з дітьми не спілкується . До служби у справах дітей Зіньківської райдержадміністрації по питанню спілкування з дітьми не зверталася. З моменту влаштування дітей до дитячого будинку сімейного типу діти опанували навички самообслуговування, стали більш відповідальними, самостійними, навчилися вирішувати нескладні життєві ситуації самостійно, відповідно до їх вікового розвитку. В сім`ї мають обов`язки, які старанно виконують. Самостійно готуються до уроків. Батьки вихователі характеризують дітей лише з позитивної сторони. На даний час в сім`ї [PERSON] виховуються 6 дітей (1 рідна дитина та 5 дітей-вихованців). Діти швидко адаптувалися в родині. Взаємовідносини з членами сім`ї та однолітками дружні, щирі. Діти відкриті, товариські, жваві, емоційні, старанні, прислухаються до порад дорослих. За час функціонування сім`ї ніяких проблемних моментів не виникало (а.с.25). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (пункт 49 рішення ЄСПЛ). Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Аналізуючи викладене, суд зауважує, що, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Також, при вирішенні справи суд приходить до висновку, що таким негативним впливом з боку відповідача на розвиток дітей є зразок байдужого, зневажливого ставлення до поняття сім`ї та людей, з якими вона перебуває у родинному зв`язку. Виходячи із наведених доказів та встановлених судом обставин справи,

Outcome: approved