Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості кредитним договором в сумі 433450,96 гривень та судових витрат по справі. На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 17.08.2008р. між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] (відповідач-1) укладено кредитний договір № 11394400000, згідно якого відповідачу-1 надано кредитні кошти у розмірі 35280,00 USD з розрахунку 14,50% річних на строк з 17.09.2008р. по 17.09.2029р.. 08.12.2011р між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УКРСИББАНК» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УКРСИББАНК» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УКРСИББАНК» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов'язувався повертати кредит у вигляді сплати ануїтетних платежів у розмірі 450,00 дол. США кожного місяця на протязі всього строку кредитування. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 229351 від 17.09.2008р. між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] (відповідач-2), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №11394400000 від 17.09.2008р.. Відповідальність настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Відповідно до умов договору, у випадку невиконання Позичальником чергового платежу більш ніж на 1 місяць та/або порушення умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконанні, у зв'язку з чим, станом на 18.03.2013р. за відповідачем-1 наявна заборгованість у сумі 433450,96грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 281417,78грн., сума заборгованості за відсотками - 152033,18грн.. У наслідок порушення позичальником та його поручителем умов договору кредитування та договору поруки, у кредитора виникло право вимагати повернення усієї суми заборгованості солідарно з позичальника та поручителя. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згоден на заочний розгляд справи (а. с. 57). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду вказаної справи (а. с. 48; 49). Про причини неявки та неможливість явки не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, 17.09.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» (ПАТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір № 11394400000 (а. с. 8-9). Відповідач зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту (а. с. 10-18), що є невід'ємною частиною кредитного договору. На забезпечення зазначеного кредитного договору між банком та відповідачем-2 укладено договір поруки № 229351 від 17.09.2008р. (а. с. 19-21) відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №11394400000 від 17.09.2008р.. Відповідальність настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Відповідно до умов договору, у випадку невиконання Позичальником чергового платежу більш ніж на 1 місяць та/або порушення умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконанні, у зв'язку з чим, станом на 18.03.2013р. за відповідачем-1 наявна заборгованість у сумі 433450,96грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 281417,78грн., сума заборгованості за відсотками - 152033,18грн.. Після прострочення платежів відповідачем-1, відповідач-2 свої зобов'язання за договором поруки на вимогу кредитора не виконали, що змусило позивача звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). ПАТ «УКРСИББАНК» згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011р. продало право вимоги за вказаним кредитним договором (а. с. 5). У відповідності до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Вимога кредитора щодо стягнення суми заборгованості на кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] як солідарних боржників є обгрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням № 19434059 від 28.03.2013р. (а. с. 55). Таким чином суд дійшов висновку про те, що з відповідачів як із солідарних боржників підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved