Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Орган опіки та піклування Вижницької міської ради звернувся в суд в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. У позові вказував, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Вижницького районного суду від 16.01.2019 року по справі №713/1776/18 за позовом Органу опіки та піклування Вижницької РДА у [PERSON] та [PERSON] відібрано без позбавлення батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням викокому Вижницької міської ради від 06.03.2019 року №38 малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Заставнівської районної державної адміністрації від 04.04.2019 року №89-р малолітню дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу на базі сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту опитування малолітньої [PERSON] , складеного службою у справах дітей Заставнівської районної державної адміністрації від 22.01.2020 року встановлено, що з моменту влаштування [PERSON] в ДБСТ батьки жодного разу не навідували дочку та не надавали їй ніякої матеріальної допомоги. Дівчинка й надалі бажає проживати й виховуватись у дитячому будинку сімейного типу на базі сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Повертатись до батьків категорично не хоче. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, виданого старостинським округом с. Іспас Вижницької міської ради від 15.01.2020 року №3-62 сім`я [PERSON] проживає в складних умовах, будинок в аварійному стані. Сім`я не забезпечена дровами та продуктами харчування. Відсутні необхідні умови для проживання та виховання дитини. Відповідно до характеристик, виданих старостинським округом с. Іспас Вижницької міської ради від 15.01.2020 року №3-22 та №3-23 [PERSON] та [PERSON] не працевлаштовані, проживають за рахунок тимчасових заробітків. В селі характеризуються з негативної сторони. Схильні до зловживання спиртними напитками. Відповідно до акту обстеження від 31.01.2020 року №9, складеного Службою у справах дітей Вижницької міської ради, побутові умови проживання для малолітньої дитини не задовільні. В будинку немає спального місця та інших речей для нормального життя та розвитку дитини. [PERSON] та [PERSON] не працевлаштовані, господарство не утримують. 03.02.2020 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Вижницькій міській раді розглядалося питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , які були присутні на засіданні Комісії та не заперечували про позбавлення їх батьківських прав. Висновком від 03.02.2020 року №1 Орган опіки та піклування Вижницької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Стверджував, що [PERSON] та [PERSON] не мають наміру займатись вихованням своєї дочки, чим грубо порушують норми ст.ст.150, 152, 155 СК України, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Просили позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з них судовий збір в розмірі 2102,00 грн. У підготовче засідання представник Органу опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області не з`явилася, належним чином повідомлена про місце, день та годину проведення підготовчого засідання. До початку підготовчого засідання представник позивача Кордяк І.І. надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У підготовче засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, належно повідомлені про місце, день та годину проведення підготовчого засідання. До початку підготовчого засідання надали суду заяву, у якій просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачами, дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування Вижницької міської ради підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що підставою позовної вимоги про позбавлення батьківських прав є те, що після відібрання неповнолітньої дитини без позбавлення батьківських прав, відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини. На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду такі докази: копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16.06.2006 року виконкомом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з якого встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] і її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; копію рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.01.2019 року по цивільній справі №713/1776/18 (провадження №2/713/310/19), яке набрало законної сили 18.02.2019 року, яким відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] від її батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів [ADDRESS] , без позбавлення їх батьківських прав; копію рішення виконавчого комітету Вижницької міської ради від 06.03.2019 року №38, яким малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] , яка тимчасово перебуває в обласному дитячому протитуберкульозному санаторію «Садгора» надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; копію розпорядження Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області від 04.04.2019 року №89-р, яким малолітню дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу на базі сім`ї [PERSON] та [PERSON] ; копію акту опитування малолітньої [PERSON] , [INFO] , складеного Службою у справах дітей Заставнівської районної державної адміністрації від 22.01.2020 року, з якого встановлено, що з моменту влаштування Іванни в дитячий будинок сімейного типу з 04.04.2019 року батьки жодного разу не навідували дочку та не надавали їй ніякої матеріальної допомоги, п`ять разів спілкувалися телефоном. Дівчинка надалі бажає проживати й виховуватись у дитячому будинку сімейного типу на базі сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Повертатись до батьків категорично не хоче; копію акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 31.01.2020 року №9, складеного Службою у справах дітей Вижницької міської ради, з якого встановлено, що умови проживання для малолітньої дитини не задовільні; в будинку немає спального місця та інших речей для нормального життя та розвитку дитини; [PERSON] та [PERSON] не працевлаштовані, господарство не утримують, зловживають спиртними напоями; копію акту обстеження матеріально-побутових умов, виданого старостинським округом с. Іспас Вижницької міської ради від 15.01.2020 року №3-62, з якого вбачається, що сім`я [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Іспас у власному господарстві. Побутові умови проживання складні, будинок в аварійному стані, вікна без шибок, антисанітарія, в будинку холодно та брудно. На зимовий період сім`я не забезпечена дровами та продуктами харчування. Відсутні необхідні умови для проживання та виховання дитини; копію характеристики, виданої старостинським округом с. Іспас Вижницької міської ради від 15.01.2020 року №3-23, з якої вбачається, що [PERSON] не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків. В селі характеризується з негативної сторони, схильна до зловживання спиртними напитками; копію характеристики, виданої старостинським округом с. Іспас Вижницької міської ради від 15.01.2020 року №3-22, з якої вбачається, що [PERSON] не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків. В селі характеризується з негативної сторони, схильний до зловживання спиртними напитками; висновок Органу опіки та піклування Вижницької міської ради №1 від 03.02.2020 року, з якого встановлено, що відповідно до протокольного рішення Комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради від 03.02.2020 року №1, орган опіки та піклування Вижницької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів [ADDRESS] по відношенню до їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав суд застосовує такі норми права. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз`яснення про те, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів Судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавляться її життям, не займаються її вихованням, не надають будь-якої матеріальної допомоги, байдуже ставляться до її життя та існування, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що позовна вимога Органу опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору з кожного по 1051,80 грн. Крім того відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] не надають допомоги на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , хоча зобов`язані утримувати її до досягнення нею повноліття і позбавлення їх батьківських прав по відношенню до неї, не звільняє їх від цього обов`язку. [PERSON] та [PERSON] офіційно не працюють, є здоровими та працездатними особами, непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей на утриманні не мають. Враховуючи зазначені вимоги закону, встановлені обставини та виходячи з засад справедливості та захисту прав малолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з [PERSON] та [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200,00 грн. щомісячно з кожного, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, ч.1 ст.51 Конституції України, ст.ст.7, 150, 155, 164, 166, 180-182, 184 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2019 році», п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved