Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що він є співвласником квартири під номером [ADDRESS] . Крім нього співвласниками квартири є його дружина [PERSON] та сини: [PERSON] , [PERSON] . У вказаній квартирі зареєстрованими значаться він, його дружина та відповідач [PERSON] . Останній є його онуком. Після розірвання шлюбу між його батьками, [PERSON] та [PERSON] , онук проживає разом з матір`ю. У зв`язку з тим, що відповідач та його мати [PERSON] не проживають у квартирі під номером [ADDRESS] більше року, не несуть ніяких обов`язків по сплаті комунальних послуг, витрат по утриманню квартири, а також тим, що мати у добровільному порядку не бажає зареєструвати сина за своїм місцем реєстрації, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі. Відзив на позовну заяву 13 травня 2019 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги стороною відповідача не визнаються в повному обсязі. Батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11 серпня 2007 року та проживали у квартирі під номером [ADDRESS] , [INFO] від шлюбу у них народився син - відповідач [PERSON] . У зв`язку із повторною реєстрацією шлюбу 1 липня 2016 року прізвище матері змінено на прізвище чоловіка - [PERSON] . Представник відповідача зазначає, що малолітній [PERSON] є сином [PERSON] , який є співвласником квартири під номером [ADDRESS] . Останній зареєстрував сина у квартирі як члена сім`ї співвласника, внаслідок чого малолітній отримав право користування житловим приміщенням. З моменту розірвання шлюбу, 31 березня 2015 року , відповідач з матір`ю залишив своє зареєстроване місце проживання. [PERSON] зареєстрована у квартирі під номером [ADDRESS] , в якій крім її батьків проживає сестра зі своєю сім`єю. У зв`язку із відсутністю місця для проживання трьох сімей, малолітній [PERSON] з матір`ю проживають у квартирі під номером [ADDRESS] , яку для тимчасового користування сім`ї [PERSON] надала їх родичка. Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтувала положеннями статей 29, 405 ЦК України, статті 3 СК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», зазначила, що відповідач та його законний представник не мають у своїй власності житла, вказала, що [PERSON] є малолітнім, набув права користування квартирою під номером [ADDRESS] на законних підставах. В силу свого малолітства він не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт його проживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинам і не є підставою для позбавлення дитини права користування житлом, співвласником якого є його батько. 7 червня 2019 року ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області, на підставі заяви представника відповідача до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні малолітнього відповідача, залучено орган опіки та піклування Миронівської міської ради. Аргументи учасників справи В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. В обґрунтування заявлених вимог послалався на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Відповідач та його законний представник до суду не з`явилися. Представник відповідача адвокат Притула Л.О. підтримала заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Вказала на відсутність підстав для задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] до суду не з`явилася, в судовому засіданні її інтереси представляв позивач на підставі довіреності серії НМТ №788375 від 26 лютого 2006 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріяльного округу Карабазовим С.В. Представник органу опіки та піклування Миронівської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до суду не з`явився. В заяві, поданій 4 жовтня 2019 року, міський голова просив розгляд справи проводити у відсутності представника Миронівської міської ради. Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в заявах, поданих до суду 31 травня 2019 року, розгляд справи просили здійснювати у їхній відсутності. Вважають позовні вимоги обгрунтованими. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. Позивач є співвласником квартири під номером [ADDRESS] . Співвласниками квартири є також дружина позивача [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] . У квартирі зареєстровані позивач, його дружина та онук [PERSON] . Вказана обставина підтверджуються даними свідоцтва про право власності на житло, виданого Білоцерківським БТІ 15 січня 1999 року, довідки № 02-50/4423 від 26 листопада 2018 року, виданої виконавчим комітетом Миронівської міської ради (а.с., а.с. 15, 16). Малолітній [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] від шлюбу з [PERSON] , укладеного 11 серпня 2007 року. Вказаний шлюб розірвано. 1 липня 2016 року [PERSON] повторно уклала шлюб та змінила своє прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 серпня 2007 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 листопада 2010 року, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 1 липня 2016 року, виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с., а.с. 60-62). [PERSON] з 7 лютого 2018 року зареєстрований та проживає в будинку під номером [ADDRESS] , [PERSON] з 25 липня 1992 року зареєстрована у квартирі під номером [ADDRESS] , однак там не проживає. Фактично вона з малолітнім [PERSON] та іншими члени сім`ї проживають без реєстрації у квартирі під номером [ADDRESS] , яка перебуває у спільній частковій власності [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються даними довідки № 996 від 30 листопада 2018 року, виданої Росавською сільською радою Миронівського району Київської області, довідки № 02-50/3413 від 6 листопада 2017 року, довідки № 02-50/1966 від 8 травня 2019 року, акту обстеження № 02-50/1990 від 10 травня 2019 року, виданих Миронівською міською радою Київської області, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34315032 від 28 лютого 2015 року (а.с., а.с. 17, 18, 63-65). Факт, відповідно до якого відповідач, малолітній [PERSON] , не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання - у квартирі під номером [ADDRESS] , також підтверджують акти обстеження житлово-побутових умов від 28 листопада 2017 року, 20 грудня 2017 року, 17 січня 2018 року, 14 лютого 2018 року, 22 березня 2018 року, 24 квітня 2018 року, 23 травня 2018 року, 29 червня 2018 року, 20 липня 2018 року, 21 серпня 2018 року, 26 вересня 2018 року, 30 жовтня 2018 року (а.с., а.с. 19-30). Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 166239384 та № 166239401 від 12 травня 2019 року вказують на відсутність у відповідача та його законного представника власного нерухомого майна (а.с., а.с. 66, 67). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно з частиною 3 статті 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі Закону за рішенням суду. Частиною 4 статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно з положеннями статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином, відповідач, малолітній [PERSON] , будучи сином співвласника, набув права користування квартирою під номером [ADDRESS] на законних підставах. Висновки за результатами розгляду Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку про те, що неповнолітній [PERSON] не проживає у спірному житлі з поважних причин, якими є розірвання шлюбу між його батьками і визначення його місця проживання разом з матір`ю. Враховуючи його неповнолітній вік, [PERSON] не може самостійно обирати місце проживання, тому факт його непроживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення його права користування належним його батькові житлом. Вимоги позивача про визнання неповнолітного онука таким, що втратив право користування квартирою, є безпідставними. Посилання позивача на ті обставини, що дитина проживає з новою сім`єю та може бути зареєстрована за адресою реєстрації його матері не є правовими підставами для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заявлені вимоги є недоведеними. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами частини 2 та частини 3 вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок. Згідно наведенного правила підстави для стягнення судового на користь позивача відсутні. 11 листопада 2019 року представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат між сторонами, надані докази розміру вказаних витрат: витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 76 гривень 96 копійок, понесені на надсилання відзиву з додатками учасникам справи, підтверджені фіскальними чеками від 13 травня 2019 року (а.с., а.с. 71, 74, 77, 80); витрати на правничу допомогу у розмірі 1050 гривень, підтверджені актом прийняття - передачі виконаних робіт № 1 від 11 листопада 2019 року та квитанціями до прибуткового касового ордера № 34 від 16 серпня 2019 року, № 49 від 11 листопада 2019 року (а.с., а.с. 144, 145). Вказані витрати документальоно підтверджені, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. З огляду на викладене, з позивача на користь законного представника малолітнього відповідача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у розмірі 1126 гривень 96 копійок. На підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 29 ЦК України, ст.ст. 9, 156 ЖK України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved