Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

ПАТ «[PERSON] [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1101/73/43007, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 34882,00 доларів США під 13,80 % річних строком до 02.07.2015 р. на умовах його строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п.1.1 вищезазначеного кредитного договору [PERSON] зобовязаний повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обовязки визначені цим договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 26.02.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 9\~996,75 доларів США, заборгованість по сплаті процентів в розмірі 2\~857,52 доларів США та 58\~514,31 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 71\~368,58 доларів США за кредитним договором № 014/1101/73/43007 від 02.07.2008 року та понесені судові витрати по справі. Представник позивача подав суду письмову заяву про зменшення позовних вимог в якій просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] [PERSON]» заборгованість за кредитним договором в сумі 66\~256,36 доларів США, з яких: 7742,05 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 58\~514,31 доларів США пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про підтримку вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1101/73/43007, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 34882,00 доларів США під 13,80 % річних строком до 02.07.2015 р. на умовах його строковості, повернення та плати за користування (а.с. 3-6 ). Відповідно до п.1.1 вищезазначеного кредитного договору [PERSON] зобовязаний повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обовязки визначені цим договором. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Станом на 01.06.2016 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №014/1101/73/43007 від 02 липня 2008 року становить 66\~256,36 доларів США, з яких: 7 742,05 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 58\~514,31 доларів США пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Умовами зазначеного вище кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати пені у разі прострочення виконання зобовязання. Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем виконання зобовязання. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки (пені) за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. Таким чином, враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку була сплачена основна частина боргу та всі проценти, що заборгованість за тілом кредиту складає 7\~742,05 доларів США, а позивач просить стягнути 58\~514,31 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту, суд вважає, що сума пені, що підлягає до стягнення підлягає зменшенню до 2300 доларів США, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитний договором №014/1101/73/43007 від 02 липня 2008 року в розмірі 10\~042 долари США 05 центів (7\~742,05 доларів США + 2300 доларів США). В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором, а тому позов необхідно задовольнити частково та стягнути заборгованість за договором з відповідача на користь позивача. За таких обставин, з урахуванням офіційного курсу Національного банку України гривні до долар США станом на день ухвалення рішення суду 28.07.2016 року складає 24,81 грн. за 1 долар США, сума, що підлягає до стягнення становить 249\~143,26 грн. (10\~042,05 дол. США х24,81 грн.), ціна позову з урахуванням зменшення розміру позовних вимог від 01.06.2016 року становить 1\~643\~820,29 грн. (66256,36 дол. США х24,81 грн.). Тому з урахуванням зменшених позовних вимог від 01.06.2016 року судовий збір повинен становити 24\~657,30 грн. Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з державного бюджету підлягає поверненню позивачу сплачений судовий збір в розмірі 4513,14 грн. (29\~170 ,44 грн. - 24\~657,30 грн.) в звязку з зменшенням розміру позовних вимог 01.06.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати, відповідно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 3737,15 грн. (249 143,26 грн./1 643 820,29 грн. х 24 657,30 грн.) На підставі наведеного та

Outcome: partial