Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 01.09.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 15514 грн. 63 коп. та понесені судові витрати - 1378 грн. Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток б/н від 23.12.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6070,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконує. Станом на 14.08.2016 року її заборгованість перед банком становить 15514,63 грн., з яких: - 5789,39 грн. заборгованість за кредитом; - 2775,91 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 5094,54 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 1854,79 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Повідомлялася за адресою реєстрації, вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток б/н від 23.12.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6070,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Генеральною угодою було визначено, що заборгованість з дати підписання угоди складає 1548 грн. 18 коп. Банк надає позичальнику кредит в сумі 6070.11 грн. на строк 24 місяці з 23.12.2013 року по 31.12.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов»язання позичальника по поверненню кредиту і сплаті відсотків а розмірі 1.5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Щомісячний платіж у сумі 303 грн. 75 коп. мав вноситися [PERSON] в період з 1 по 25 число кожного місяця. Внаслідок порушення цих зобов»язань, станом на 14.08.2016 року її заборгованість перед банком, згідно розрахунку позивача, складає 15514,63 грн., з яких: - 5789,39 грн. заборгованість за кредитом; - 2775,91 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 5094,54 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 1854,79 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг (надалі Умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку зобовязаний виконати обовязки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту). Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, більше ніж на 31 день за зобовязаннями строк виконання яких не настав, сторони поголили, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту , починаючи з 32 дня вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1879,29 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Вищезазначеною Генеральною угодою від 23.12.2013 року передбачено і пеню і штрафи за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто за одне і те ж порушення зобов»язання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні штрафу на користь позивача слід відмовити. Встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, суд позов задовольняє, проте, частково. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: - 5789,39 грн. заборгованість за кредитом; - 2775,91 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 5094,54 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 1854,79 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, а всього 13659.84 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial