Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка-7» (далі ОСББ «Шевченка-7) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість по сплаті членських внесків за надані комунальні послуги та експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2014 року по 01.07.2017 року в сумі 7 470 грн. 18 коп., індекс інфляції і три відсотки річних від простроченої суми в розмірі - 9 538 грн. 13 коп., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири № 50, житловою площою 73,5 кв.м., та нежитлового приміщення 46 кв.м., по вул. Шевченка, 7 у м. Нетішин Хмельницької області, а також співвласником вказаного будинку, в якому створено ОСББ «Шевченка-7». У відповідності до Статуту вказане обєднання є управителем будинку, в звязку з чим останнім забезпечується утримання будинку та прибудинкової території, як особисто, так і відповідними підприємствами виконавцями послуг з утримання будинку на підставі договорів. Позивач стверджує, що відповідач, в порушення ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», приписів Статуту ОСББ «Шевченка-7», ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не сплачує членські внески за надані комунальні послуги та експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території, в звязку з чим заборгованість останнього по сплаті таких за період з 01.06.2014 року по 01.07.2017 року склала 7470 грн. 18 коп. За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, індекс інфляції і три відсотки річних від простроченої суми, які нараховані в порядку ч. 2 ст. 625 ЦПК України, в розмірі - 9 538 грн. 13 коп., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та 640 грн. судового збору. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надали аналогічні пояснення у відповідності до заявлених вимог. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав. Вказав на те, що всі нарахування здійснюються неправомірно, оскільки будинок, на його думку, був зданий у незавершеному стані, всі ремонтні роботи в квартирі він проводив за свій рахунок. Послугами, за які йому нараховують заборгованість, він не користується. Зазначив, що прибудинкова територія знаходиться в неналежному стані, прибирання в підїзді не проводиться. Також вказав на неправомірність нарахування членських внесків в однаковому розмірі, як за житлове приміщення, так за нежитлове. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Метою створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» є забезпечення і захист прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Судом встановлено, що 03.03.2014 року власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку № 7 на вул. Шевченка в м. Нетішин Хмельницької області відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» створено ОСББ «Шевченка -7», яке є юридичною особою та діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами обєднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Шевченка, 7. Вказане підтверджується даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 26.02.2015 року за № 41-91/121, Статуту ОСББ «Шевченка-7» (нова редакція 2016 року). Як вбачається з наявних в матеріалах справи протоколів загальних зборів ОСББ «Шевченка-7» від 15.05.2014 року за № 2, від 15.02.2016 року за № 01/16 та від 27.12.2016 року за № 03/16, загальними зборами вказаного обєднання були встановлені членські внески, зокрема на період з червня по грудень 2014 року на рівні 1 грн. 20 коп. пропорційно загальній площі житлового чи нежитлового приміщення , з 15.02.2016 року прийнято рішення про збільшення членських внесків до 2 грн. 50 коп. за квадратний метр площі жилих чи нежилих приміщень, а з 01.01.2017 року змінено порядок нарахування внесків та прийнято рішення про членський внесок в розмірі 190 грн. з 1 жилого приміщення (квартири) + 0,52 копійки за загальну площу жилого приміщення (квартири), та 3 грн. 91 коп. за один метр квадратний нежитлового приміщення. Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об'єднання співвласників, зобов'язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об'єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири № 50, житловою площою 73,5 кв.м., та нежитлового приміщення, площею 46 кв. м., по вул. Шевченка, 7 у м. Нетішин Хмельницької області, що підтверджується даними інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно від 19.10.2017 року. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Факт надання послуг ОСББ «Шевченка - 7» з утримання будинку на вулиці Шевченка, 7 в м. Нетішин, в якому проживає відповідач, та прибудинкової території за вказаною адресою підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема даними: договору 423-С від 14.11.2014 року між ОСББ «Шевченка-7» та КП НМР «ЖКО» про вивезення та захоронення твердих побутових відходів; договору № 3438 від 03.04.2014 року між ОСББ «Шевченка-7» та ПАТ «Хмельницькобленерго» на постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок з дозволеною потужністю; договору № 102-0 від 04.04.2014 року між ОСББ «Шевченка-7» та КП НМР «ЖКО» для надання послуг паспортного столу; договору від 05.01.2015 року між ОСББ «Щевченка-7» та ФОП [PERSON] по обслуговуванню та встановленню обладнання (аудіомофона) 7 підїздів. Як встановлено ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Як вбачається з наданих позивачем розрахунку, внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по своєчасній оплаті членських внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.06.2014 року по 01.07.2017 року за ним утворилась заборгованість, яка складається з основного боргу - 7470 грн. 18 коп., 3% річних від суми основного боргу - 781 грн. 61 коп., інфляційних витрат - 8756 грн. 52 коп. Правильність нарахування вказаного розміру заборгованості відповідач під час розгляду справи не спростував. Що стосується доводів останнього про неправомірність нарахування членських внесків в однаковому розмірі, як за житлове приміщення, так за нежитлове, то такі до уваги судом не приймаються, зважаючи на те, що позивач у відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 3 Розділу І Статуту ОСББ «Шевченка -7» наділений правом встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Згідно п. 2 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Шевченка -7» ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління обєднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить визначення розмірів внесків і платежів співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об'єднання відповідно до законодавства та статуту об'єднання, що визначено ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». 16.05.2017 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області було скасовано судовий наказ від 25.11.2016 року, виданий Нетішинським міським судом Хмельницької області за заявою обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка 7» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та платежам співвласників обєднання за період з червня 2014 року по вересень 2016 року. Виходячи з вимог наведених норм закону та зважаючи на те, що відповідач не оплачував житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, суд вважає, що така підлягає стягненню з нього на користь позивача з урахуванням суми інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, оскільки навіть за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. У відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представництво інтересів в суді ОСББ «Шевченка-7» здійснювала адвокат [PERSON] Відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.09.2017 року, укладеного між адвокатом [PERSON] та керівником ОСББ «Шевченка-7» [PERSON], за надання правової допомоги останнє сплачує адвокату винагороду в розмірі 3000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу надано акт про виконані роботи від 29.11.2017 року за підписом виконавця та замовника, квитанцію до прибуткового касового ордера від 29.11.2017, за даними яких замовником в особі керівником ОСББ «Шевченка-7» [PERSON] здійснено оплату наданих послуг в сумі 3000 грн., що є підставою для стягнення понесених судових витрат, пов'язаних з наданням правничої допомоги. Що стосується сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 640 грн., то такий у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає компенсації на користь позивача за рахунок держави, зважаючи на те, що відповідач звільнений від сплати судового збору, так як є громадянином, віднесеним до 1 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується даними посвідчення серії А № 046911. Згідно вимог п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved