Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (далі - відповідачі), батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON] ; рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 11.06.2014 малолітніх дітей відібрано у матері-відповідача без позбавлення її батьківських прав; батько-відповідач на момент ухвалення судом вказаного рішення відбував покарання в місцях позбавлення волі згідно з вироком Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 16.11.2011. Малолітніх взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Кіровської районної у м. Донецьку ради та надано їм статус дітей, позбавлених батьківського піклування. В подальшому [PERSON] влаштовано на повне державне утримання до комунальної лікувально - профілактичної установи «Міський спеціалізований будинок дитини, м. Донецьк», потім - до комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» За час перебування дівчинки у будинку дитини мати її не відвідувала, станом її здоров`я не цікавилась, не здійснювала ніяких заходів щодо відновлення родинних стосунків та повернення дитини у свою родину. Зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.12.2015 № 393 у м. Мирнограді утворено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] , до якої на спільне проживання було влаштовано малолітню [PERSON] , де вона виховується по теперішній час. Малолітній [PERSON] з 25.12.2013 знаходився в Центрі соціально - психологічної реабілітації служби у справах дітей Донецької міської ради, з 04.01.2018 - в центрі соціально - психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області; 23.02.2018 - влаштовано у прийомну сім`ю [PERSON] . Вказано, що прийомні батьки цікавляться шкільними справами [PERSON] та [PERSON] , контактують з класними керівниками, дослухаються до їхніх порад, належним чином виконують обов`язки по вихованню та навчанню прийомних дітей. Питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів було розглянуто 07.04.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини позивача, основним завданням якої є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток. За підсумками розгляду питання члени комісії визнали за доцільне позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей. Ухвалою суду від 23.04.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.45). Представник позивача надала суду заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.63). Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не прибули, причини неявки не повідомили, відзив на позов/клопотання не надали. [PERSON] (далі - третя особа) надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує (а.с.62). В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників та відповідно до ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2010 (а.с.8), мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Відповідач [PERSON] з 17.10.2012 за вироком Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 16.11.2011, яким його визнано винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 187 КК України (http://reestr.court.gov.ua/Review/20489432), знаходився у місцях позбавлення волі в Державній установі «Бердянська виправна колонія (№ 77)»; за змістом довідки вказаної установи до листа від 05.03.2018 № 3/5-1395/Е, кінець строку відбування покарання - 18.10.2019 (а.с.31). Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №310/5294/19 [PERSON] за поданням Державної установи «Бердянська виправна колонія (№ 77)» звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком суду від 16.11.2011, умовно-достроково на строк - 2 місяці 11 днів (http://reestr.court.gov.ua/Review/83523498). Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 11.06.2014 у справі №258/1405/14 позов органу опіки та піклування задоволений, у відповідача [PERSON] відібрано малолітніх дітей та передано їх до органу опіки та піклування для подальшого влаштування до державних закладів на повне державне забезпечення; стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей (а.с.14-15). За вказаним судовим рішенням судом встановлено, що в ході профілактичного рейду виявлено, що діти залишені матір`ю вдома самі без нагляду; з [PERSON] проводилась профілактична робота щодо її персональної відповідальності за життя і здоров`я дітей, була надана всебічна допомога у створенні належних умов для утримання дітей, оформлення допомоги на дітей в органах праці та соціального захисту населення, проведена дезінфекція житлових приміщень, а також надана гуманітарна допомога; в ході контрольного інспектування сім`ї 25.02.2014 комісією встановлено, що будинок, як і раніше, знаходиться в антисанітарному стані, повернення та подальше перебування малолітніх дітей у вказаному будинку неможливе (а.с.14, зворотній бік). Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Донецьку ради від 23.07.2014 № 228 дітей взято на первинний облік дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.16). За рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м. Донецьку ради від 23.07.2014 № 230 дітей влаштовано в державні установи на повне державне забезпечення (а.с.17). Рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.12.2015 № 393 у м. Мирнограді утворено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] , до якої на спільне проживання було влаштовано малолітню [PERSON] (а.с.18-19). 23.02.2018 [PERSON] , який з 26.02.2018 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, також передано у прийомну сім`ю [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 21.02.2018 № 64 (а.с.26-29). За позовом третьої особи [PERSON] Димитровським міським судом Донецької області ухвалені рішення від 30.11.2016 (справа №226/1667/16-ц, провадження №2/226/715/2016) та від 02.08.2018 (справа №226/377/18, провадження № 2/226/319/2018) про стягнення з відповідачів аліментів на утримання прийомних малолітніх дітей (а.с.32-33, http://reestr.court.gov.ua/Review/63125885, та http://reestr.court.gov.ua/Review/75666706). Рішеннями виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15.08.2018 №266 та №267 малолітнім дітям наданий статус дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (а.с.34,35). За Інформацією про стан навчання та виховання Закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів №6 від 01.12.2020 [PERSON] навчається в 1-Б класі Мирноградського ЗЗСО № 6; школу відвідує систематично; в повній мірі забезпечена шкільним приладдям, навчальними посібниками, підручниками; прийомна мати [PERSON] тісно співпрацює з вчителем, дитина має доглянутий вигляд; стосунки з прийомними батьками довірливі (а.с.36). Стан здоров`я [PERSON] задовільний, на обліку у лікаря не знаходиться (а.с.37). За Інформацією про стан навчання та виховання [PERSON] Закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів №6 від 19.02.2021, він навчається у 4-Б класі Мирноградського ЗЗСО №6; вихованням дитини займається сім`я [PERSON] та [PERSON] ; школу відвідує систематично (а.с.38). Стан здоров`я [PERSON] задовільний, на обліку у лікаря не знаходиться (а.с.39). За висновком органу опіки та піклування від 12.04.2021 №006 питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] було розглянуто 07.04.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Мирноградської міської ради; за підсумками розгляду питання членами комісії визнано, що батьки своїми діями порушують виконання статті 150 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», статті 55 Закону України «Про освіту»; орган опіки дійшов висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] доцільне та відповідає інтересам дітей. З особистих свідчень прийомної матері [PERSON] встановлено, що за весь час перебування дітей в їхній прийомній родині жоден з біологічних батьків не виконував аліментних зобов`язань щодо малолітніх, не здійснював спроби щодо відновлення родинного зв`язку з дітьми (а.с.40-42). За даними Мінсоцполітики від 23.04.2021 інформація про відповідачів в ЄІБД ВПО відсутня (а.с.59). Вирішуючи спір, суд враховує такі норми права. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Положеннями ст.153 СК України закріплено право мати, батька та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Одночасно приписами ст.155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України встановлені виключні підстави для позбавлення батьківських прав, якщо мати, батько: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Розв`язуючи спір, суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, зокрема в п.15 та п.16, за якими позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими в судовому засідання доказами, які є належними та допустимими, а також враховуючи нез`явлення відповідачів до суду, підтверджується факт того, що відповідачі: - неповажно ставляться до своїх дітей, не піклуються про їхній фізичний і духовний розвиток, не забезпечують їх харчуванням, медичним доглядом, не займаються їхнім вихованням/здобуттям ними повної загальної середньої освіти; - жодного разу після відібрання дітей у відповідача [PERSON] та звільнення відповідача [PERSON] від відбування покарання за вироком суду - до дітей не приїжджали, їхнім життям не цікавились та будь-якої турботи не проявляли. Така поведінка відповідачів вказує на їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Одночасно суд враховує, що реалізація державою свого позитивного обов`язку вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками вимагає, окрім іншого, і від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. В силу ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, в тому числі, орган опіки та піклування. З огляду на викладене, застосовуючи наведені норми права, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню задля захисту інтересів останніх. Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн, тобто по 454 грн з кожного.

Outcome: approved