Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської радив інтересах малолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON][INFO], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачка є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батьків вказаних малолітніх дітей вказані у свідоцтвах зі слів матері. [PERSON],зловживає алкогольними напоями, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога Шепетівської ЦРЛ з діагнозом: хронічний алкоголізм. Остання, без поважних причин вихованням дітей не займається, не утримує їх належним чином, що загрожує їх життю та здоров'ю. Навчанням старшої дочки [PERSON] не цікавиться не відвідує батьківські збори у школі. 04.11.2016 року в помешкання [PERSON] було викликано наряд поліції. Відповідачка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, діти були голодні, після вказаного, її молодшу дочку [PERSON] було госпіталізовано у дитяче відділення Шепетівської ЦРЛ. Матір її жодного разу не відвідала. У листопаді 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про стан виховання та утримання [PERSON] її малолітніх дітей, надано можливість матері для виправлення ситуації, крім цього, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виховання та утримання нею дітей. Проте належних висновків [PERSON] не зробила, продовжувала і надалі вживати алкогольні напої. Так, 15.02.2017 року під час обстеження умов проживання сім'ї відповідачки, було виявлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували у своєї бабусі в її будинку, остання хворіє, за станом здоров'я не має змоги доглядати дітей. Діти малолітні, тому не можуть перебувати самі без догляду матері. В цей час матір дітей, перебувала у стані алкогольного сп'яніння у своєму помешканні, де не було належних умов для проживання дітей, а саме: були відсутні продукти харчування та повна антисанітарія. Діти були залишені в зимовий період без материнського догляду, голодні, перебували у стані психологічного стресу, тому невідкладно були госпіталізовані у дитяче відділення Шепетівської ЦРЛ для медичного обстеження. З часу перебування дітей в лікарні з 15 по 28 лютого 2017 року матір жодного разу зїх не відвідала, не цікавилася ними, їх станом здоров'я. 24.02.2017 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік служби у справах дітей як діти, залишені без батьківського піклування, а 28.02.2017 року тимчасово були влаштовані у сім'ю тітки [PERSON] (тітка), яка єдина з усієї родини виявила намір їх забрати з лікарні. Вказане свідчить про те, що відповідачка ухиляється від виховання малолітніх дітей, їх перебування з матір'ю становить загрозу життю та здоров'ю, у зв'язку з чим, позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON][INFO], та стягувати з неї аліменти на утримання цих дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожен місяць, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування - [PERSON], позов, з підстав зазначених у поданій до суду заяві, підтримав повністю та надав до суду заяву про уточнення позову, згідно якої просить з відповідачки стягувати аліменти на користь тітки малолітніх [PERSON] на їхнє утримання у розмірі по 500 грн., на кожну дитину, щомісячно. Крім того додав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації. На адресу суду в черговий раз повернулося поштове відправлення про виклик в судове засідання за закінченням терміну зберігання. Згідно акту про неможливість вручення судової повістки про виклик до суду на 07.09.2017 року, відповідачка за місцем реєстрації по вул. Одухи, 126 в м. Шепетівка Хмельницької області відсутня, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним врученням судового виклику. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 150, 164 п.2 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 165 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON],є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що сторонами не оспорювалось та стверджується копіями свідоцтв про народження дітей, що містяться в матеріалах справи. Відповідачка зловживає алкогольними напоями, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога Шепетівської ЦРЛ з діагнозом: хронічний алкоголізм, що стверджується довідкою комунального закладу «Шепетівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28.02.2017 року за №2/198 та довідкою Шепетівської ЦРЛ від 24.02.2017 року за №20/337. 04.11.2016 року в помешкання [PERSON] було викликано наряд поліції. Відповідачка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, діти були голодні, після вказаного, її молодшу дочку [PERSON] було госпіталізовано у дитяче відділення Шепетівської ЦРЛ. Матір її жодного разу не відвідала. У листопаді 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про стан виховання та утримання [PERSON] її малолітніх дітей, надано можливість матері для виправлення ситуації, крім цього, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виховання та утримання нею дітей, вказане стверджується доданими до матеріалів справи витягом із системи «Армор», відповіддю начальника Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області за №1539 від 06.02.2017 року, повідомленням Шепетівської ЦРЛ за № 20/365 від 01.03.2017 року. 15.02.2017 року під час обстеження працівниками органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської радиумов проживання сім'ї відповідачки виявлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували у своєї бабусі в її будинку, остання хворіє, за станом здоров'я не має змоги доглядати дітей. Діти малолітні, тому не можуть перебувати самі без догляду матері. В цей час матір дітей, перебувала у стані алкогольного сп'яніння у своєму помешканні, де не було належних умов для проживання дітей, а саме: були відсутні продукти харчування та повна антисанітарія. Діти були залишені в зимовий період без материнського догляду, голодні, перебували у стані психологічного стресу, тому невідкладно були госпіталізовані у дитяче відділення Шепетівської ЦРЛ для медичного обстеження. З часу перебування дітей в лікарні з 15 по 28 лютого 2017 року матір жодного разу їх не відвідала, не цікавилася ними, їх станом здоров'я, що стверджується актом обстеження умов проживання від 15.02.2017 року, інформативною довідкою Шепетівської ЦРЛ від 01.03.2017 року за №20/305. 24.02.2017 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік служби у справах дітей як діти, залишені без батьківського піклування, а 28.02.2017 року тимчасово були влаштовані у сім'ю тітки [PERSON], яка єдина з усієї родини виявила намір їх забрати з лікарні, що стверджується заявою [PERSON] від 28.02.2017 року, заявою малолітньої [PERSON], наказами служби у справах дітей Шепетівської міської ради за №№2,3 від 24.02.2017 року та 28.02.2017 року відповідно. Крім того, факт неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків щодо дітей стверджується показаннями свідків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду показала, що є рідною сестрою [PERSON], ствердила всі факти висвітлені у позові, додала, що з 28.02.2017 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають у неї та перебувають на її повному утриманні, за весь цей час її сестра ніразу не навідалась до дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду показала, що працює фахівцем з соціальної роботи, вказала, що була свідком госпіталізації малолітніх [PERSON] та [PERSON] після вказаних у позові подій, може ствердити, що діти перебували у жахливому стані. Крім того, свідок додала, що відповідачці потрібні були не діти, а гроші, оскільки у своїй більшості вказані події почали відбуватись після припинення останній виплат по догляду за дітьми. Таким чином, у матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки [PERSON], щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, судом встановлено, що відповідачка маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов'язку щодо належного виховання дітей, без поважних причин ухиляється від виконання, свідомо нехтує ними. Обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір відповідачки змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що є достатні підстави відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити відповідача [PERSON], батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON][INFO]. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. З огляду на викладене, суд знаходить доцільним, з урахуванням позиції сторін розмір аліментів встановити у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 17.03.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача судовий збір по справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.150, 164, 165, 180, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved