Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до Лисичанської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.08.1994 року нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-4844 та договору дарування, посвідченого 16.08.1994 року нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-4846. В 2019 році позивач вирішила продати вказаний житловий будинок. У приватного нотаріуса отримала витяг № 191681913 від 05.12.2019 року, з якого видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 25.01.2006 року за № 2813932 про накладення обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , який на момент внесення запису належав Позивачу. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Лисичанською державною нотаріальною конторою. Згідно з вказаного запису № 2813932 обтяження на належний Позивачу житловий будинок накладено згідно з повідомлення б/п. Позивач одразу ж звернулась до Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про зняття обтяження з належного їй будинку. Лисичанською державною нотаріальною конторою Позивачу було надано відповідь № 612/01-16 від 10.12.2019 року в якій зазначено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, власником вищезазначеного житлового будинку на момент виникнення обтяження № 2813932, вказано [PERSON] . У зв`язку з тим, що ці архівні записи данні яких знаходяться у Луганському обласному державному нотаріальному архіві, можливості перевірити данні про підстави виникнення обтяжень та осіб зазначених як власники вищезазначеного житлового будинку не має можливості. На підставі вище викладеного зняти обтяження № 2813932 не має можливості. Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна, що належить Позивачу, внесена 25.01.2006 року помилково, оскільки Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.08.1994 року нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-4844 та договору дарування, посвідченого 16.08.1994 року нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-4846, що порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном. Крім того, повідомлення б/н на підставі якого накладено обтяження № 2813932 у Лисичанської державної нотаріальної контори, не має і перевірити данні не має можливості, все це також дає підстави дійти висновку про безпідставність та помилковість накладення заборони на належне Позивачу майно та змушує Позивача просити суд захистити порушене право на розпорядження власністю шляхом постановлення рішення про скасування заборони. На підставі вищезазначеного просить скасувати заборону (архівний запис), яка зареєстрована 25.01.2006 року за № 2813932 Лисичанською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі повідомлення б/н, не вказано; об`єкт обтяження: будинок, [ADDRESS] ; додаткові дані: Архівний номер: 165336LUGANSK5, архівна дата: 18.08.1999, дата виникнення: 29.03.1963, № реєстру: 4, внутр. № 9В015А3329F050292А4F, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 25.01.2006 року за № 2813932 про заборону відчуження житлового будинку [ADDRESS] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 06 жовтня 2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6178/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.28). 21.12.2020 року позивач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі позивача та його представника (а.с.32). 18.03.2021 року відповідач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі відповідача (а.с.39). 08.06.2021 року представник позивача надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі позивача та його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що у позивача існують перешкоди у розпорядженні майном через накладення заборони відчуження на будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала до суду письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала просив задовольнити. Представник позивача\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача Лисичанської державної\~нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності представника відповідача, справу вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №191681913 від 05.12.2019, наданою Приватним нотаріусом Рибоваловою О.В., параметри запиту адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] на підставі договору дарування №2-4846 від 16.08.1994 р., виданий Дергільовою Н.М. приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу. Відомості про заборону відчуження, тип обтяження заборона (архівний запис), реєстраційний номер 2813932, зареєстровано 25.01.2006 Лисичанською державною нотаріальною конторою, об`єкт [ADDRESS] , власник [PERSON] , додаткові дані: Архівний номер: 165336LUGANSK5, архівна дата: 18.08.1999, дата виникнення: 29.03.1963, № реєстру: 4, внутр. № 9В015А3329F050292А4F. Згідно з свідоцтвом про право власності від 16.08.1994 року, посвідченим державним нотаріусом Дергільовою Н.М. за реєстром №2-4844 [PERSON] має у власності будинок [ADDRESS] . Реєстраційний напис на документів зареєстровано в БТІ №1-6480 під №5985 від 22.08.1994р. Згідно з договором дарування від 16.08.1994 р., посвідченим державним нотаріусом Дергільовою Н.М. за реєстром №2-4846 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар Ѕ частину житлового буднику за адресою [ADDRESS] . Реєстраційний напис на документів зареєстровано в БТІ під №5985 від 22.08.1994р. Згідно з інформаційною довідкою №818 від 27.09.2019 р., наданою ЛКП «БТІ» станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - 1/2 частки на підставі свідоцтва про право власності від 16.08.1994 виданого Лисичанським державним нотаріусом, реєстр №5985, - 1/2 частка на підставі договору дарування від 16.08.1994, посвідченого Лисичанським державним нотаріусом реєстр №2-4846, зареєстрованого в Лисичанському БТІ 22.08.1994 р. реєстр №5985. Згідно з листа №612/01-16 від 10.12.2019 р., наданого Лисичанською держаною нотаріальною конторою згідно з інформації з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та їх обтяжень, власником вищезазначеного житлового будинку на момент виникнення обтяження №2813932 вказано [PERSON] . У зв`язку з тим, що це архівні записи данні яких знаходяться у Луганському обласному державному нотаріальному архіві, можливості перевірити данні про підстави виникнення обтяжень та осіб зазначених як власники вищезазначеного житлового будинку не має можливості. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Згідно з рішенням Лисичанської міської ради №4/43 від 24.12.2015 року «Про перейменування вулиць» стара назва вул. О.Лазо нова назва вул. Чернігівська. Судом встановлено, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №191681913 від 05.12.2019, наданого Приватним нотаріусом Рибоваловою О.В., об`єктом обтяження є нерухомість за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , а не нерухомість за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивач [PERSON] . Відповідно до\~ст. 73 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, і ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Виходячи з таких обставин, суд вважає наявність заборони відчуження будинку, який належить на праві власності позивачам, порушенням їх прав на розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження житлового будинку порушує право позивача на розпорядження власним майном, зняття заборони відчуження майна не може бути проведена на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до Лисичанської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження підлягає задоволенню.

Outcome: approved