Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості спожитої неврахованої електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Відповідач безобліково споживає електроенергію без дозволу електропостачальної організації. 05 грудня 2013 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення» (далі - ПКЕЕН) за місцем проживання боржника було виявлено порушення ним ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 42, 48 ПКЕЕН, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електричної мережі з порушенням схеми обліку. На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення ПКЕЕН від 05 грудня 2013 року №193769. До теперішнього часу вартість спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН, в сумі 17647,56 грн. не сплачена. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права суб'єкта господарювання, позивача просив суд стягнути з відповідача вартість спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН, у розмірі 17647,56 грн. та понесені позивачем витрати на оплату судового збору справи у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Згідно ч. 1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з матеріалів справи відповідач проживає за адресою [ADDRESS]. На вказану адресу судом здійснювалися виклики відповідача. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи є поштові відправлення на 16.06.2014 та 27.06.2014, адресовані відповідачу, які були повернені до суду за закінченням строку зберігання. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки відповідачем не надано заяву про зміну місця проживання або місцезнаходження судові повістки із зазначенням дати надсилалися судом на вищевказану адресу. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого і від якого не надходила заява про розгляд справи у його відсутність або якщо вказані ним підстави неявки визнано неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомленин про час та місце слухання справи, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357. Відповідно до копії договору дарування від 27.09.1995 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Пільг з оплати комунальних послуг не має. На об'єкт споживача електроенергії, розташований за адресою: [ADDRESS], ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» відкрито особовий рахунок №10-5-207, позивачем надавалась для побутового споживання електрична енергія, що свідчить про існування договірних відносин, хоча письмовий договір між енергопостачальною організацією та відповідачем на поставку електричної енергії та її користування не укладався (аркуш справи 6). Матеріалами справи також підтверджено, що 05.12.2013 представниками постачальника електричної енергії було проведено перевірку дотримання вимог ПКЕЕН за адресою: [ADDRESS], за результатами якої було встановлено порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 42, 48 ПКЕЕН, що виразилося у у самовільному підключенні електроустановок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. За наслідками перевірки було складено акт про порушення ПКЕЕН від 05.12.2013 №193769 (аркуші справи 7-8). Згідно розрахунку платежу до акту №193769 рішенням комісії від 08.01.2014 за №1090 було здійснено нарахування вартості електричної енергії в сумі 17647,56 грн. (аркуш справи 9). Вказані обставини стали підставою для звернення ПАТ «Донецькобленерго» в особі НП «МРЕМ» з позовом про стягнення з [PERSON] вартості спожитої, але неврахованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН. Тягар утримання майна, відповідно до положень ст. 322 ЦК України, покладено на власника. Відповідно до статей 25 і 26 Закону України «Про електроенергетику» та пунктів 48 і 53 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Пунктом 6 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року N122, на підставі акта виявлених порушень енергопостачальник розраховує розмір завданих внаслідок викрадення електричної енергії збитків та надсилає споживачеві електричної енергії рахунок для їх оплати. Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином вартість спожитої та необлікованої електричної енергії, розрахованої 08.01.2014 на підставі акту про порушення ПКЕЕН від 05.12.2013 №193769, в сумі 17647,56 грн. фактично є збитками, понесеними енергопостачальником. Отже суд вважає, що обставини порушення ПКЕЕН є доведеними, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідачем була використана, але не сплачена електрична енергія, внаслідок чого вказану суму необхідно стягнути з [PERSON] Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивача, оскільки за ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved