Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

ПАТ АКБ «АРКАДА» в червні 2015 р. звернулось до суду з позовом до відповідачів про виселення. Позов обґрунтований тим, що 06.12.2002 року між АТ «Київміськбуд» в особі АКБ «Аркада» (після перереєстрації - ПАТ АКБ «АРКАДА») та [PERSON] був укладений інвестиційний контракт № 36571 про інвестування у житлове будівництво, за умовами якого [PERSON] здійснював інвестування в житлове будівництво квартири №340, що знаходиться у будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві. 20.02.2003 року між АКБ «Аркада» та [PERSON] було укладено кредитну угоду №36571-Н про інвестування у житлове будівництво, згідно якої банк надав позичальнику кошти в сумі 118\~510,09 грн. для інвестування у житлове будівництво зі строком остаточного повернення коштів до 1 грудня 2029 зі сплатою відсотків 10,5 %-річних. З метою забезпечення повернення кредитних коштів, 20.02.2003 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави, предметом якого є квартира №340 в будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві. Всупереч вимог діючого законодавства України, [PERSON] умови кредитної угоди не виконав, кредит не повернув та не сплатив проценти за користуванням кредитом, у зв'язку з чим, у січні 2013 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про дострокове припинення кредитної угоди та стягнення заборгованості за кредитною угодою шляхом звернення стягнення на предмет договору застави. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2013 року позовні вимоги задоволено: розірвано кредитну угоду №36571-Н від 20.02.2003 року, укладений між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON]; стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 596\~368,28 грн., шляхом звернення стягнення на квартиру №340 у будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві. 04.09.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження на підставі вказаного рішення. Як з'ясувалося в ході виконавчого провадження у квартирі №340 у будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві на даний час зареєстровані та проживають 4 особи відповідачі по справі. 23.03.2015 року позивачем були направлені на адресу відповідачів письмові вимоги про добровільне виселення. Однак, жодних заходів, спрямованих на позасудове врегулювання даної суперечки, відповідачами вжито не було. Позивач вважає, що даними діями відповідачів порушено його право як заставодержателя, який не може реалізувати своє право на задоволення своїх вимог за договором застави та звернувся до суду з даним позовом, у якому просив виселити з вказаної квартири відповідачів. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, вказав, що вимоги позову підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.74). Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.71-73,75), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Представник третьої особи керівник служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких просив позов розглядати у його відсутність (а.с.59-60). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. 06.12.2002 року між АТ ХК «Київміськбуд» в особі АКБ «Аркада» (після реєстрації ПАТ АКБ «Аркада») та [PERSON] був укладений інвестиційний контракт №36571 про інвестування у житлове будівництво відповідно до умов якого відповідач здійснював інвестування в житлове будівництво квартири №340, що знаходиться у будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві (а.с.6-11). 20.02.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду №36571- Н про інвестування у житлове будівництво, згідно якої банк надав відповідачу кошти в сумі 118 510,09 грн. для інвестування у житлове будівництво зі строком остаточного повернення коштів до 01.12.2029 року. Плату за користування коштами було встановлено у розмірі 10,5% річних (а.с.12-19). З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитній угоді між позивачем та відповідачем було укладено договір застави №36571-Н від 20.02.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 529 (а.с.20-22), а також додаткову угоду № 1 від 08.05.2003 року до договору застави №36571-Н від 20.02.2003 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1610у (а.с.23), предметом якого є квартира № 340 в будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві. Зазначена квартира належить відповідачу на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на квартиру, серія САА № 745322, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 11.04.2003 року (а.с.24). Відповідно до умов п. 5.1. кредитної угоди, відповідач зобов'язується повернути кредитні кошти не пізніше дати, зазначеної в п.2.1., шляхом поступового погашення своєї заборгованості за кредитною угодою на рахунки в банку відповідно до графіку повернення кредитних коштів, узгодженого сторонами в додатковій угоді, яка є невід'ємною частиною кредитної угоди. Графік повернення кредитних коштів затверджено сторонами в додатковій угоді №1 до кредитної угоди. Згідно п. 5.2. кредитної угоди, відповідач зобовязаний щоквартально, не пізніше 15 числа відповідного місяця платежу, сплачувати на рахунок в банку проценти за фактичну суму та строк користування кредитними коштами, нараховані станом на 28 число попереднього місяця. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань, у січні 2013 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про дострокове припинення кредитної угоди та стягнення заборгованості за кредитною угодою шляхом звернення стягнення на предмет договору застави. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2013 року у справі №753/1061/13, провадження №2/753/2515/13 за позовом ПАТ АКБ «АРКАДА» до [PERSON] про дострокове припинення кредитної угоди та стягнення заборгованості за кредитною угодою шляхом звернення стягнення на предмет договору застави позовні вимоги задоволено: розірвано кредитну угоду №36571-Н про інвестування у житлове будівництво від 20.02.2003 року укладену між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON]; стягнуто з [PERSON] заборгованість в загальному розмірі 596 368,28 грн., шляхом звернення стягнення на квартиру № 340, в будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві, яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, серія САА №745322, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 11.04.2003 року, передану у заставу на підставі додаткової угоди до договору застави №36571-Н від 20.02.2003 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за № 1610у; визначено спосіб реалізації предмета застави продаж квартири №340 в будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну предмета застави в розмірі 179 459,30 грн., проте не нижче звичайної ціни на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с.29-32). 25.12.2013 року Дарницьким районним судом м. Києві було видано виконавчий лист на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2013 року, яке набрало законної сили 25.09.2013 року. В ст. 20 Закону України «Про заставу», зазначено, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. 04.09.2014 року Головним державним виконавцем ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 44633421), якою на виконання виконавчого листа №753/1061/13 Дарницького районного суду м. Києва від 25.12.2013 року в рамках виконавчого провадження звернено стягнення на квартиру № 340 в будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві, яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, серія САА № 745322, визначивши спосіб реалізації продаж квартири № 340, в будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві, встановивши початкову ціну предмета застави в розмірі 179 459,30 грн. (а.с.33). Як встановлено у судовому засіданні, у квартирі № 340 в будинку №56 по Харківському шосе в м. Києві, зареєстровані та проживають 4 (чотири) особи: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.34). 23.03.2015 року позивачем були направлені на адресу відповідачів письмові вимоги за вих. № 795/4/1; №796/4/1; №797/4/1; №798/4/1 про добровільне виселення. Однак, жодних заходів, спрямованих на позасудове врегулювання даної суперечки, відповідачами вжито не було. Згідно з п. 6.3., п. 7.4., п. 10.3. договору застави, заставодавець зобовязується в разі примусового стягнення боргу за кредитною угодою, на підставі цього договору звільнити квартиру, яка є предметом застави, за першою вимогою заставодержателя. В разі відмови заставодавця звільнити заставлену квартиру він зобовязується сплатити на користь заставодержателя штраф у розмірі 25% заставної вартості квартири. У відповідності до ст. 109 Житлового кодексу України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Статтею 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що власник [PERSON] втратив право власності на підставі рішення суду на вказану квартиру, квартира передана заставодержателю, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з [PERSON]Б, [PERSON]Л, [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, у рівних долях з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved