Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» уклало з [PERSON] кредитний договір № 005-15401-251210, відповідно до якого банк видав [PERSON] кредит у розмірі 5.847 гривень зі сплатою 5,0 відсотків річних, строком до 24 червня 2012 року. Однак, [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 12 квітня 2014 року у неї виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 5.523 гривні 74 копійки, з яких: - заборгованість по кредиту в сумі 3.941 гривня 66 копійок; - заборгованість по відсоткам в сумі 107 гривень 49 копійок; - заборгованість по комісіям в сумі 1.474 гривні 59 копійок. У зв'язку з чим, ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 5.523 гривні 74 копійки в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору № 005-15401-251210 від 25 грудня 2010 року, а також грошові кошти у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору. Учасники процесу у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак у позові ПАТ «Дельта Банк» просить суд справу розглядати за відсутністю представника. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 005-15401-251210, на підставі якого [PERSON] отримала від банку кредитні кошти у розмірі 5.847 гривень зі сплатою 5,0 відсотків річних, строком до 24 червня 2012 року. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед банком по кредитному договору № 005-15401-251210 від 25 грудня 2010 року належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 12 квітня 2014 року у неї виникла заборгованість по кредитному договору, яка на думку суду складає 5.523 гривні 74 копійки, з яких: 3.941 гривня 66 копійок - заборгованість по кредиту; 107 гривень 49 копійок - заборгованість по відсоткам; 1.474 гривні 59 копійок - заборгованість по комісіям. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» та їх розмір підтверджується кредитним договором № 005-15401-251210 від 25 грудня 2010 року та відповідним розрахунком, наданого представником ПАТ «Дельта Банк». Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, сума яка підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк» складає 5.523 гривні 74 копійки. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ «Дельта Банк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Крім того, суд вважає, що з [PERSON] також слід стягнути 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів у розмірі 5.523 гривні 74 копійки в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору та грошових коштів у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору, а всього стягнути 5.767 гривень 34 копійки.

Outcome: approved