Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 08 липня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 44963/35/к, на підставі якого позичальник отримала кредит на споживчі цілі у сумі 40 000 грн. з кінцевим строком повернення 08 липня 2016 року. За умовами вказаного кредитного договору, починаючи з дня укладення даного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, процентна ставка за користування кредитом становить 27% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, - процентна ставка за користування кредитом становить 40% на рік. Позивач зазначає, що на підставі рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем № 303 від 18 серпня 2017 року, яким було надано дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» 04 квітня 2018 року було приєднано ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», в зв`язку з чим 04 квітня 2018 року було проведено державну реєстрацію припинення останнього, а до Статуту ПАТ АКБ «Індустріалбанк» було внесено відповідні зміни. За таких обставин ПАТ АКБ «Індустріалбанк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк». Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Натомість відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконала, в зв`язку з чим, станом на 03 липня 2019 року сума її заборгованості за кредитним договором становить 79 080 грн. 78 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 23 320 грн., простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 46 596 грн. 02 коп., а також інфляційного нарахування на суму простроченого кредиту у сумі 9 164 грн. 76 коп. На підставі викладеного, позивач просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 79 080 грн. 78 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 грн. Представник позивача - Мацко Т.В., яка діє на підставі довіреності № 287 від 07 грудня 2018 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про час, дату та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиви на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 08 липня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 44963/35/к, на підставі якого позичальник отримала кредит на споживчі цілі у сумі 40 000 грн. з кінцевим строком повернення 08 липня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З виписки по рахунку № [NUMBER] від 08 липня 2013 року, довідки по рахунку № [NUMBER] з 08 липня 2013 року по 08 грудня 2014 року, виписки/особового рахунку з 04 грудня 2014 року по 02 липня 2019 року, довідки по рахунку № [NUMBER] з 08 липня 2013 року по 08 грудня 2014 року, виписки/особового рахунку з 04 грудня 2014 року по 02 липня 2019 року, а також розрахунку загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 44963/35/к від 08 липня 2013 року станом на 03 липня 2019 року, довідки про стан заборгованості станом на 03 липня 2019 року та довідок про рух коштів по рахункам для обліку заборгованості, долучених позивачем до своєї позовної заяви, вбачається, що станом на 03 липня 2019 року заборгованість [PERSON] перед кредитодавцем за тілом укладеного нею 08 липня 2013 року кредитного договору становить 23 320 грн. Отже суд приходить до висновку, що в цій частині сума заборгованості [PERSON] перед кредитодавцем за укладеним 08 липня 2013 року кредитним договором № 44963/35/к позивачем повністю доведена. Що стосується заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом, то пунктом 1.4 кредитного договору № 44963/35/к від 08 липня 2013 року визначено, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, процентна ставка за користування кредитом становить 27% на рік. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору процентна ставка становить 40% на рік. З приписів ст. 536 ЦК України слідує, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір проценті в за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З виписки по рахунку № [NUMBER] від 08 липня 2013 року, довідки по рахунку № [NUMBER] з 08 липня 2013 року по 08 грудня 2014 року, виписки/особового рахунку з 04 грудня 2014 року по 02 липня 2019 року, довідки по рахунку № [NUMBER] з 08 липня 2013 року по 08 грудня 2014 року, виписки/особового рахунку з 04 грудня 2014 року по 02 липня 2019 року, а також розрахунку загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 44963/35/к від 08 липня 2013 року станом на 03 липня 2019 року, довідки про стан заборгованості станом на 03 липня 2019 року та довідок про рух коштів по рахункам для обліку заборгованості, долучених позивачем до своєї позовної заяви, вбачається, що станом на 03 липня 2019 року заборгованість [PERSON] перед кредитодавцем за відсотками за користування кредитом становить 46 596 грн. 02 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд керується приписами ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд погоджується з розрахунками суми інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви, з яких вбачається, що станом на 03 липня 2019 року розмір інфляційного нарахування на суму простроченого кредиту становить 9 164 грн. 76 коп. За таких обставин суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь кредитодавця простроченої заборгованості по кредиту у сумі 23 320 грн., простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 46 596 грн. 02 коп. та інфляційного нарахування на суму простроченого кредиту у сумі 9 164 грн. 76 коп. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем № 303 від 18 серпня 2017 року, яким було надано дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» 04 квітня 2018 року було приєднано ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», в зв`язку з чим 04 квітня 2018 року було проведено державну реєстрацію припинення останнього, а до Статуту ПАТ АКБ «Індустріалбанк» було внесено відповідні зміни. Частиною першою статті 104 ЦК України закріплено правило, за яким юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Таким чином, ПАТ АКБ «Індустріалбанк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», у тому числі й права вимоги за укладеним 08 липня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] кредитним договором № 44963/35/к, в зв`язку з чим вищевказана сума заборгованості за цим кредитним договором з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача по справі ПАТ АКБ «Індустріалбанк». При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved