Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.09.2021) до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що мати [PERSON] самоусунулась від виховання та матеріального утримання дитини, не цікавиться життям та здоров`ям сина, не надає коштів на придбання дитині одягу, продуктів харчування, медикаментів, не телефонує до дитини. Дитина проживає разом з бабусею [PERSON] за місцем її реєстрації, де створено належні умови для розвитку та вихання дитини. У зв`язку з викладеним позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 02.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини. Ухвалою суду від 30 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник органу опіки та піклування Луцької міської ради у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань від відповідачки не надходило. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що з 23 жовтня 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2014 року. У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Мати [PERSON] самоусунулась від виховання та матеріального утримання дитини, не цікавиться життям та здоров`ям сина, не надає коштів на придбання дитині одягу, продуктів харчування, медикаментів, не телефонує до дитини, не бере участі у навчальному процесі сина. Батько [PERSON] також самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 18 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони з ним не проживають, не надають коштів на його утримання. Зауважує, що [PERSON] часто приходить додому в нетверезому стані, вчиняє сварки, обзивається нецензурними словами, б`є. зауважив, що [PERSON] постійно бере кредити на свої потреби (а.с. 14). 25 листопада 2020 року бабуся [PERSON] звернулася до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» з проханням надати висновок про позбавлення батьківських прав батьків неповнолітнього [PERSON] (а.с. 13). З представлених суду доказів, вбачається, що на даний час неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де створені належні умови для навчання, виховання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 7 грудня 2020 року (а.с. 20). Висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради від 28 січня 2021 року №33 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] встановлено, що батьки не беруть участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться життям сина, його здоров`ям, не телефонують, не виявляють щодо нього батьківської турботи та піклування (а.с. 4). Разом з тим, під час судового провадження позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій просив позбавити батьківських прав лише [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки батько дитини [PERSON] змінив своє ставлення до виконання ним батьківських обов`язків та почав брати участь у вихованні сина. У судових засіданнях [PERSON] вказав, що він займається вихованням сина, зустрічається з ним, спільно проводить час, надає кошти по мірі можливості.Вказані обставини були підтвердженні у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідачка не виконує. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання сина та самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дитиною при її бажанні. Вона не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування не зверталася. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи ту обставину, що відповідачка позбавлена батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 02.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З рахуванням приписів ст. 141 ЦПК України з відповідачки в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 816,00 грн. (908,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів, 908,00грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору).

Outcome: approved