Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивовано тим, що13.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1728. 17.06.2014 року позичальником проведено міну прізвища з [PERSON] на [PERSON], дана обставина підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серія 1-АМ № 007133 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області . Згідно п.п.1.1., 1.2 кредитного договору позичальник отримав кредит в сумі 198\~000 доларів США на придбання будинку, зі сплатою 13% річних за користування кредитом, на придбання житлового будинку, з терміном остаточного погашення 12.03.2028 року. Згідно п.1.5. кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до 30 числа кожного місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 825 доларів США та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом щомісячно, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в банку починаючи з 30.04.2008 року на відповідні рахунки позичальника відкритті у банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 12.03.2028 року. Позичальник отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобовязання, щодо строків повернення кредиту, процентів за його користуванням, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у звязку з чим 19.10.2009 року Староміським районним судом м. Вінниці винесено заочне рішення у справі № 2-1064-2009 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту в розмірі 238603,21 доларі США, рішення суду набуло законної сили 30.10.2009 року. Станом на 18.01.2016 року в рахунок погашення кредитного боргу позичальником сплачено банку лише кошти в сумі 1337 доларів США, які зараховано в рахунок погашення нарахованих банком процентів за користування кредитом. Станом на 18.01.2016 року не сплачена позичальником заборгованість перед банком за кредитним договором становить 279809, 27 доларів США. Що згідно повідомлення НБУ від 16.01.2016 року № 40-0024/3324 про офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 18.01.2016 року еквівалентно 6 822578, 51 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на їх користь. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому. Просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, поштовими повідомленнями. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що що13.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1728. Згідно п.п.1.1., 1.2 кредитного договору позичальник отримав кредит в сумі 198 000 доларів США на придбання будинку, зі сплатою 13% річних за користування кредитом, на придбання житлового будинку, з терміном остаточного погашення 12.03.2028 року. Згідно п.1.5. кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до 30 числа кожного місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 825 доларів США та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом щомісячно, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в банку починаючи з 30.04.2008 року на відповідні рахунки позичальника відкритті у банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 12.03.2028 року (а.с.7-9). 17.06.2014 року позичальником проведено міну прізвища з [PERSON] на [PERSON], дана обставина підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серія 1-АМ № 007133 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с.24). 19.10.2009 року Староміським районним судом м. Вінниці винесено заочне рішення у справі № 2-1064-2009 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту в розмірі 238603,21 доларі США, рішення суду набуло законної сили 30.10.2009 року (а.с.14-15). Станом на 18.01.2016 року не сплачена позичальником заборгованість перед банком за кредитним договором становить 279809, 27 доларів США. Що згідно повідомлення НБУ від 16.01.2016 року № 40-0024/3324 про офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 18.01.2016 року еквівалентно 6 822578, 51 грн. (а.с.18-20). На адресу позичальника банком направлялась вимога (№26 10/716 від 23.11.2015 року) щодо усунення порушень за кредитними договором, дострокового повернення усієї суми кредиту, повного погашення кредитної заборгованості, дана вимога залишилась без належного реагування та задоволення (а.с. 21). Норми ст.ст. 509, 623 625 ЦК України зазначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 279\~809, 27 доларів США, що еквівалентно 6822 578, 51 грн. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ Про судовий збір суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 109\~744, 40 грн.

Outcome: approved