Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що 05.02.2013 року уклало з відповідачем договір № 005000000046137, відповідно до якого ПАТ «Брокбізнесбанк» видав [PERSON] неперсоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, зі строком дії 2 роки, пін код до картки, а також відкрив спеціальний картковий рахунок № 26250500045456 в національній валюті України, та зобовязався обслуговувати його. 05.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 відповідно до якої банк надав [PERSON] грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості в сумі 15000,00 грн., на строк з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 32,00% річних, на споживчі цілі. Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 15.04.2015 року в розмірі 42891 грн. 50 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 05.02.2013 року у розмірі 42891 грн. 50 коп. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до Договору № 005000000046137 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue від 05.02.2013 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» видав [PERSON] неперсоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, зі строком дії 2 роки, пін код до картки, а також відкрив спеціальний картковий рахунок № 26250500045456 в національній валюті України, та зобовязався обслуговувати його (а.с. 58-59). Зміст Додаткової угоди № 1 до Договору № 005000000046137 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue від 05.02.2013 року, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» надало [PERSON] грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 15000,00 грн., на строк з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 32,00% річних на споживчі цілі (а.с. 60-61). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 005000000046137 від 05.02.2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Брокбізнесбанк» станом на 15.04.2015 року становить 42891 грн. 50 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту в сумі 14497 грн. 52 коп.; заборгованість за процентами в сумі 6686 грн. 90 коп.; пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту 9848 грн. 94 коп.; пеня та неустойка за прострочення сплати процентів 3020 грн. 64 коп.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту в сумі 6664 грн. 30 коп.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 1569 грн. 94 коп.; 3% річних за прострочення сплати основного зобовязання (кредиту) в сумі 461 грн. 67 коп.; 3% річних за прострочення сплати по кредиту в сумі 141 грн. 59 коп.; (а. с. 54-57). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст ст. 625 ЦК України зазначає, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, з розподілом судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved