Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

На розгляд суду предявлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON], з урахуванням поданої в порядку п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України заяви про зменшення розміру вимог, просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в звязку з навчанням у розмірі 1/6 частки (17 відсотків) від всіх видів доходу щомісячно, починаючи із дня подання позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Судом порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є сином [PERSON] народженим в шлюбі з [PERSON] [PERSON] по справі однією сімєю не мешкають, відповідачем надавалася щомісячна матеріальна допомога в вигляді сплати аліментів на утримання свого, на той час, неповнолітнього сина. На теперішній час [PERSON] є студентом, - навчається в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет». В звязку з зазначеним позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який має, на думку позивача, можливість надавати йому матеріальну допомогу, в звязку з продовженням навчання. З метою отримання стабільних аліментних платежів, [PERSON] з причини істотного обмеження можливості заробляння коштів для власного забезпечення у звязку з продовженням навчання, потребує матеріальної підтримки з боку батька, змушений звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в його відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. З письмового відзиву, поданого, в порядку ст. 178 ЦПК України, вбачається, що від ухилення сплати аліментів на користь сина не ухиляється, більш того його батьківські почуття обурює посилання [PERSON] в позові про відмову в наданні добровільної підтримки. Відповідач зазначив, що з сином мав добрі стосунки, однак з кінця лютого 2018 року останній перестав з невідомих причин дзвонити, приходити в гості, жодних розмов про потребу в грошових коштах не ініційовано. Суду повідомив про сімейний стан, а саме зазначив, що на своєму утриманні має двох неповнолітніх доньок та тимчасово непрацездатну дружину, яка наразі перебуває в відпустці по доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку. Згідно відзиву позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти присудження до стягнення аліменти у розмірі 1/8 частки заробітку. В подальшому, після зменшення [PERSON] позовних вимог, відповідач надав заяву про відсутність заперечень проти стягнення аліментів на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки заробітку, просить справу розглянути в його відсутність. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], народженим в шлюбі з [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про народження серійний номер І-НО № 438476 а.с. 4). Після розлучення батьків (свідоцтво про розірвання шлюбу серійний номер І-НО № 281437 а.с. 5) [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON] (довідка сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центра надання адміністративних послуг м. Покровськ (а.с. 7). З відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення повноліття. 18 лютого 1997 року [PERSON] досяг повноліття, аліментні зобовязання відповідача [PERSON] припинено. На теперішній час позивач [PERSON] здобуває освіту, є студентом державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», навчається на 2 курсі факультету Компютерно-інтегрований технологій, автоматизації, електроінженерії та радіоелектроніки, денна форма навчання, термін навчання до 30.06.2021 року (підтверджено довідкою № 18/0211 від 09.11.2018 р.), - в звязку з чим потребує матеріальної підтримки з боку батька [PERSON] (а.с. 6). Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений повнолітнім [PERSON] \~ \~ \~ \~Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав розяснення щодо підстав виникнення обовязку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у звязку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засідання знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв'язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; споріднення (батьківство) підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON] досяг повноліття, але його вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення йому виповнилось повних двадцять один рік. По-третє, відповідно до довідки, виданої ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» позивач є студентом денної форми навчання, закінчення навчання 30.06.2021 рік. Вчетверте, судом встановлена потреба [PERSON] в матеріальній допомозі зі сторони батька. З урахуванням того, що [PERSON] здобуває професійну освіту, заняття в університеті проводяться щоденно, - суд погоджується, що позивач в звязку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Впяте, відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сину. Так, відповідач працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з АТ «Шахтоуправління «Покровське», отримує щомісячний заробіток, його дохід дозволяє надавати грошову підтримку сину, в звязку з здобуттям ним освіти. \~ \~ \~ \~Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обовязку відповідача [PERSON] утримувати свого сина [PERSON], який продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір\~аліментів суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоровя та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сімї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач отримує регулярний дохід у виді заробітної плати за основним місцем роботи, працює електрослюсарем підземним на АТ «Ш/у «Покровське», середньомісячний заробіток складає 15711,53 гривень (підтверджено довідкою про доходи а.с. 20). Згідно довідки Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області № 135 від 28.01.2019 року до складу сімї [PERSON] входять дружина [PERSON] (свідоцтво про одруження серійний номер І-НО № 162271), донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серійний номер І-НО № 021660), донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серійний номер І-НО № 723120) а.с. 21, 22, 23, 24. Крім того, відповідачем надано відомості про те, що його дружина [PERSON] з 05.10.2016 року по 14.08.2019 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (наказ по підприємству АТ «Шахтоуправління «Покровське» - а.с. 28). Також суд досліджує, матеріальне становище позивача [PERSON], який продовжує навчання. Позивач навчається на бюджетній основі, довідку про розмір стипендії не надано. Згідно довідки Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області індивідуальні відомості на [PERSON] за період з 01.07.2000 р. по 31.12.2018 р. відсутні в державному реєстрі застрахованих осіб (а.с. 8). Згідно довідки Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 16964/1030/05-99-45-80-21 станом на 10.12.2018 року (за період з 2 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року) інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с. 9). Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, відповідачем [PERSON] суду, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, адресовано заяву про повне визнання предявлених до нього вимог. Така заява підлягає прийняттю, доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано. Враховуючи в сукупності вищевказане, обовязок суду розгляду справ в межах позовних вимог, - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частки (дорівнює 17 відсотків) всіх видів доходу відповідача [PERSON] щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси повнолітнього [PERSON], [INFO] щодо потреби в матеріальних коштах в звязку з навчанням та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. \~ \~ \~ \~Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява предявлена до суду 04 січня 2019 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невідємно повязане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» вбачається, що термін навчання [PERSON] до 30.06.2021 року. Разом з тим, 23 роки позивачу виповниться 18.02.2020 року, тому строком до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме 18.02.2020 року. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved