Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Новомосковського міскрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з відповідач заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2014 року б/н у розмірі 17722,29 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов правил надання продукту кредитних карт від 15 грудня 2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14978,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, а відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 17722,29 грн. та складається з: 11613,41 грн. - заборгованості за кредитом, 1546,39 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 2783,18 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 1779,31 грн. - штраф. В судове засідання сторони не з'явилися. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Ухвалою суду встановлений заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав, а саме: Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Позивачем на підтвердження виникнення у відповідача зобов'язань перед банком надана копія анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 14 жовтня 2012 року (а.с. 5), згідно якої відповідач [PERSON], уклав кредитний договір з «Акцент-Банком». Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. В ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, зобов'язання відповідача щодо повернення кредиту та сплаті відсотків виникає з кредитного договору, оформленого заявою, та укладеного між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - ПАТ КБ «Приватбанк» не доведено підстав виникнення правовідносин щодо кредитування, за таких обставин, позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed