Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О.(далі Банк) звернувся до суду із позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] 1209245,92 грн. заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що 22.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №512/2007-МК відповідно до якого Банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 35 тисяч доларів США терміном з 22.08.2007 року по 22.08.2012 року зі сплатою 14,4% річних за користування кредитом. Кредитні кошти надавались траншами на підставі додаткових угод, зокрема: - додатковою угодою №1 від 22.08.2007 року - 6000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту; - додатковою угодою №2 від 03.09.2007 року - 4000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту; - додатковою угодою №3 від 17.09.2007 року - 10000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту; - додатковою угодою №4 від 26.09.2007 року - 6000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту; - додатковою угодою №5 від 17.12.2007 року - 18000 доларів США, процентна ставка 14,4 річних по кредиту та 28,8% річних по простроченому кредиту; - додатковою угодою №6 від 19.08.2008 року - 8600 доларів США, процентна ставка 15,7 річних по кредиту та 28,8% річних по простроченому кредиту. 30.11.2012 року між сторонами укладено додатковий договір, яким встановлено плаваючу (змінювану) процентну ставку в розмірі 15,5 % річних плюс фіксований процент 7,43 із щорічним переглядом. Також встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 28.11.2017 року. Одночасно з метою забезпечення виконання зобов'язань між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язується відповідати по зобов'язаннях [PERSON] що виникають з умов кредитного договору. Відповідачі умов договору не виконують, в зв'язку з чим на момент подачі позову виникла заборгованість, в сумі 1209245,92 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Представник відповідачів позову не визнав, зіслався на обставини викладені в запереченні, згідно яких кредитний договір суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». В договорі містяться умови які регулюють внесення змін (доповнень) та розірвання лише в односторонньому порядку в інтересах банку, що є порушенням Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір суперечить Законодавству України щодо використання іноземної валюти як засобу платежу на території України. Зазначені порушення при укладенні договору мають наслідком його недійсність в цілому з усіма правовими наслідками, які Закон з цим пов'язує. Суд, заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст.ст. 553, 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідає перед боржником як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 22.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №512/2007-МК відповідно до якого Банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 35 тисяч доларів США терміном з 22.08.2007 року по 22.08.2012 року зі сплатою 14,4% річних за користування кредитом. (а.с. 9) Кредитні кошти надавались траншами на підставі додаткових угод, зокрема: - додатковою угодою №1 від 22.08.2007 року - 6000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с. 16); - додатковою угодою №2 від 03.09.2007 року - 4000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с. 17); - додатковою угодою №3 від 17.09.2007 року - 10000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с. 18); - додатковою угодою №4 від 26.09.2007 року - 6000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с. 19); - додатковою угодою №5 від 17.12.2007 року - 18000 доларів США, процентна ставка 14,4 річних по кредиту та 28,8% річних по простроченому кредиту (а.с. 20); - додатковою угодою №6 від 19.08.2008 року - 8600 доларів США, процентна ставка 15,7 річних по кредиту та 28,8% річних по простроченому кредиту (а.с. 21). 30.11.2012 року між сторонами укладено додатковий договір, яким встановлено плаваючу (змінювану) процентну ставку в розмірі 15,5 % річних плюс фіксований процент 7,43 із щорічним переглядом. Також встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 28.11.2017 року (а.с. 22-24). Одночасно з метою забезпечення виконання зобов'язань між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язується відповідати по зобов'язаннях [PERSON] що виникають з умов кредитного договору. Надання коштів позичальникові підтверджується заявами про видачу готівки та меморіальним ордером (а.с. 12-15) і не заперечується в судовому засіданні представником відповідачів, що свідчить про виконання банком своїх обов'язків по кредитному договорі. Відповідачі, в свою чергу, умов договору не виконують, в зв'язку з чим на момент подачі позову виникла заборгованість, яка складає: - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) - 25186,90 доларів США, що еквівалентно 627530,23 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 15119,75 доларів США, що еквівалентно 376707,80 грн.; - пеня за прострочення сплати кредиту - 8228,31 доларів США, що еквівалентно 205007,89 грн., і в загальному становить 48534,96 доларів США, що еквівалентно 1209245,92 грн., яка підлягає стягненню. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідачів, що укладений договір є недійсним, оскільки він відповідає вимогам Цивільного Кодексу України ( ст.ст. 1047-1052,1054) так і Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зокрема кредитний договір укладено в письмовій формі; сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок сплати за кредит, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання умов договору; волевиявлення сторін при укладенні договору було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Також є безпідставним посилання, що договір суперечить законодавству України в частині використання іноземної валюти як засобу платежу, а саме відсутність у кредитної установи ліцензії Національного Банку України на здійснення валютних операцій. Ст..60 ЦПК України передбачає, що кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Представником відповідачів в судовому засіданні таких доказів не представлено.

Outcome: approved