Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

ПАТ Альфа-Банк звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору № 401616104 укладеного 19.05.2014 року між ПАТ Альфа Банк та [PERSON], Банк зобовязується надати Відповідачу кредити в сумі 46028,69 гривень, а відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та графіком погашення кредиту. Банк свої зобовязання за Кредитним договорм виконав, надав кредит в сумі 46028,69 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача.. У порушення умов Кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13.05.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом -32959,03 грн., за відсотками-0, 21 грн. та по комісії 506, 32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту виникла неустойка, розмір якої станом на 13.05.2015 року становить- 700,00 грн. Виходячи з наведеного, ПАТ Альфа-Банк просить суд стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду подав заяву, за змістом якої просить розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобовязується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ Альфа-Банк обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.05.2014 року між ПАТ Альфа Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала в зазначеній банківській установі кредит у розмірі 46028,69 грн. Відповідач ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Кредитний договір з додатками №401616104 від 19 травня 2014 року,( а.с.4). Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У порушення умов Кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 13.05.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом -32959, 03 грн., за відсотками -0,21 грн., по комісії- 506, 32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Крім того, у звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту виникла неустойка, розмір якої станом на 13.05.2015 року становить 700 грн. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ Альфа-Банк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору №401616104 від 19 травня 2014 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому банком позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано штраф за порушення зобов'язань за кредитним договором та штраф у фіксованій сумі через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №401616104 від 19 травня 2014 року, розмір якої станом на 13.05.2015 року становить 34165, 56 грн., з них : заборгованість за кредитом 32959, 03 грн., по відсотках 0,21 грн., по комісії- 506, 32 грн., пеня 700 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved