Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

\~На початку квітня 2015 року Позивач звернувся з даним позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Позов обґрунтовував наступним. 19 листопада 2013 року між ним та банківською установою було укладено договір про банківський строковий вклад. В подальшому, позивачем було укладено нові договори та продовжено термін дії договору депозиту в сумі 190 тисяч гривень до 22 жовтня 2014 року. Проте, після закінчення терміну дії вказаного договору, відповідач відмовляється повертати кошти, посилаючись на Постанову Правління НБУ від 3 березня 2015 року №160 «Про регулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України». Позивач вважає таку відмову незаконною, а тому просив суд стягнути в судовому порядку з відповідача суму за договором банківського строкового вкладу та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання свого представника не відрядив, про своє відношення до позову суд не повідомив. Вислухавши пояснення\~\~представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 19 лютого 2013 року між позивачем та банківською установою - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відділенні № 64 Філії «Центральне РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що розташовано в м. Борисполі по вул. Київський шлях, 84, був укладений договір № 7304/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в національній валюті строком на 3 місяці. Згідно предмету даного договору Позивач вніс, а Відповідач прийняв грошові кошти, як вклад в сумі 100 000 гривень на строк з 19.02.2013 року по 19.05.2013 року, з нарахуванням процентів за ставкою 17 % річних. 22.05.2013 року Позивач уклав з банком новий договір депозиту № 16074/3-13 та вніс вклад у розмірі 115\~000 гривень на вкладний рахунок № 2630.5.166926.003 на строк з 22.05.2013 року по 22.08.2013 року з нарахуванням процентів за ставкою 16,5 % річних. 21.07.2014 року у тому ж відділенні банку між сторонами було укладено черговий договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Класік» в національній валюті строком на 1 місяць, що підтверджується договором - заявою № 300937/44383/1-14. Згідно умов договору та квитанції № 34 від 21.07.2014 року позивачем було внесено на депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в сумі 190 000 гривень за ставкою 21 % річних. Строк дії депозиту становив до 21.08.2014 року. Згідно додаткової угоди від 21.07.2014 року до Договору про банківський строковий вклад (депозит) №300937/44383/1-14 від 21.07.2014 року, Позивач доручив Відповідачу всі нараховані проценти, що підлягають виплаті по депозитному вкладу згідно з договором перераховувати на власний картковий рахунок № [NUMBER] у філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит». 22.09.2014 року сторони вкотре продовжили термін дії договору депозиту, шляхом відкриття поточного рахунку на суму 190 000 гривень за ставкою 21,6% річних строком на 1 місяць, тобто до 22.10.2014 року. Факт зарахування коштів позивача в сумі 190 000 гривень до депозитного рахунку підтверджується меморіальним ордером № 189059501 від 22.09.20014 року, виданим Банком. 23.10.2014 року Позивач звернувся до відділення № 64 з метою забрати суму депозиту та проценти, що підлягали виплаті. Відповідач запропонував укласти додаткову угоду, за якою усі нараховані проценти як і у попередній термін зарахувати на відкритий позивачем картковий рахунок, а депозит отримати одразу після перерахування належних сум. Того ж дня, між сторонами була укладена додаткова угода, якою Позивач доручив Відповідачу всі нараховані проценти, що підлягають виплаті по депозитному вкладу згідно з договором №300937/58061/1-14 перераховувати на власний картковий рахунок № [NUMBER]. Позивач підтвердив, що Відповідач проценти за депозитним договором згідно додаткової угоди на його картковий рахунок за договором №300937/58061/1-14 перерахував. В той же час суму вкладу за даним договором в сумі 190 000 гривень Відповідач так і не повернув. Позивач звертався до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою повернути вклад. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» направив відповідачу лист №44 від 3 квітня 2015 року, яким зазначив про набрання чинності 04 березня 2015 року Постанови Правління НБУ від 03 березня 2015 року №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України»(а.с.20). Також Відповідач запропонував звернутись Позивачу до банку для подальшого обслуговування. Подана позивачем заява про повернення коштів, відповідачем на даний час не виконана. Грошові кошти [PERSON] не повернуто, тобто відповідачем не були виконані свої зобовязання за договором банківського вкладу на вимогу вкладника. Відповідно до\~ст. 95 ЦК України\~філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями (ч. 1\~ст. 96 ЦК України). Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~передбачено, що\~банк відповідає за своїми зобовязаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст\~526\~,\~611,\~625 ЦК України, ст. 85\~Закону України «Про банківську діяльність», заборгованість виникла з вини відповідача і має бути відшкодована в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved