Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 20.02.2015 року між сторонами була укладена генеральна угода про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 11038,93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. Проте відповідач свої зобов'язання не виконав, кредитні кошти не повернув, тому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 34160,70 грн., а також судові витрати. Ухвалою від 15.05.2018 року провадження по справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 13.08.2018 року. Ухвалою від 13.08.2018 року розгляд справи відкладено на 02.10.2018 року на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. За згодою представника позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 20.02.2015 року між сторонами була укладена генеральна угода про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 11038,93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у разі порушення строків погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 1498,83 грн. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 34 160,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11038,93 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 6168,69 грн., заборгованість за пенею та комісією - 15454,25 грн., штраф - 1498,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання, не повернув кредитні кошти, заборгваність підлягає стягненню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved