Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8000грн., щомісячно починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем у даній справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 07 червня 2017 року. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] батьком якої в свідоцтві записаний відповідач. Дитина є інвалідом з дитинства, на утримання якої позивач від держави отримує соціальну допомогу на дитину з інвалідністю, але цих коштів не достатньо. Спільне подружнє життя сторін закінчилось у грудні 2019 року. На даний час дитина мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Сама позивач не в змозі надати дитині достатній рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому вважає, що батько, який є здоровим та працездатним зможе сплачувати аліменти в розмірі 8000 грн. Також зазначила, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому зможе сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 31.07.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/4646/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просила суд розглядати справу без її участі та участі позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи до суду не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.06.2017 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.06.2017, про зроблено актовий запис № 845 Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17.08.2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] , народилась [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2366. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї № 11191 від 07.07.2020, станом на 07.07.2020 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] донька, [PERSON] , [INFO] зять, [PERSON] , [INFO] онука, [PERSON] , [INFO] онука. Згідно з висновком ЛКК № 11 від 15 квітня 2019 року, [PERSON] на її доньку [PERSON] , [INFO] , призначена соціальна допомога до 15.05.2035 року. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] , виданого УПСЗН Жовтоводською міською радою, [PERSON] , як матері, яка має дитину інваліда з дитинства. \~ \~ \~ \~Згідно з формою індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів № 28/19 від 15.04.2019, [PERSON] , 2017 року народження, яка має інвалідність «ендокринні захворювання спадкового ґенезу» призначено реабілітаційні заходи. Мотивувальна частина У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 184 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.\~\~ Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.\~\~ Суд враховує, що згідно з Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до шести років з 1 липня 2020 року становить 1859 гривень. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст. ст.\~80,\~192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved