Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» (надалі також - Банк або Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у розмірі 22 959,69 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 07.03.2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом отримання позивачем особисто від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов Договору (Анкета клієнта на оформлення кредитної картки). У відповідності до умов договору, позивач видав відповідачу кредитну картку Visa, відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, встановив ліміт кредитування в розмірі 10 000 грн. Позивач зазначає, що зі своєї сторони банк виконав усі умови підписаного договору, однак боржник не виконав умови договору в частині періодичних платежів на погашення кредиту, в результаті чого станом на 29.12.2011 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 22 959,69 грн., яка складається із: заборгованості по непогашеному кредиту у розмірі 8 794,44 грн., заборгованості за несплаченими процентами у розмірі 6 840,51 грн., штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу у розмірі 484,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом отримання позивачем особисто від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов Договору (Анкета клієнта на оформлення кредитної картки). У відповідності до умов договору, позивач видав відповідачу кредитну картку Visa, відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, встановив ліміт кредитування в розмірі 10 000 грн.. Зі свого боку [PERSON] зобов'язувався щомісячно до 15 числа наступного місяця погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірах, передбачених тарифами банку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого станом на 29.12.2011 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15 634,95 грн., яка складається із заборгованості по непогашеному кредиту у розмірі 8 794,44 грн., заборгованості за несплаченими процентами у розмірі 6 840,51 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем. У той же час, зазначена позивачем у позові сума заборгованості у розмірі 22 959,69 грн. в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження і спростовується матеріалами справи, у тому числі розрахунками, які надані позивачем. Також, позивачем не наданий обгрунтований розрахунок штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу у розмірі 484,23 грн., а також не зазначено нормативні підстави для його застосування. За таких обставин, позов в цій частині підлягає відхиленню. Отже, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості по непогашеному кредиту у розмірі 8 794,44 грн., заборгованості за несплаченими процентами у розмірі 6 840,51 грн., є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута заборгованість у розмірі 15 634,95 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідач повиннен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволених судом вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 156,33 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial