Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 28 лютого 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], треті особи Центр соціально-психологічної реабілітації дітей і КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів і передачу дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 квітня 2014 року позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів і передачу дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, заявлені до [PERSON], позовні вимоги про позбавлення батьківських прав і передачу дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, заявлені до [PERSON] було виділено в самостійне провадження. Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з дітьми не проживає, їх вихованням та матеріальним утриманням не займається. Діти на теперішній час перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей і КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради. Позивач у своєму позові просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на особисті рахунки дітей в Державному ощадному банку України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, який стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 500 гривень на всіх дітей. Треті особи Центр соціально-психологічної реабілітації дітей і КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради у судове засідання своїх представників не направили, про час та місце слухання справи треті особи повідомлялися належним чином, у своїх заявах до суду справу просили розглянути за відсутності своїх представників, позовні вимоги підтримували. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-10), які перебувають у зареєстрованому шлюбі. Діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, [PERSON] - в КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради. Відповідач з дітьми не проживає, їх вихованням та матеріальним утриманням не займається. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 193 СК України встановлено, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Діти відповідача малолітні, свого постійного доходу не мають, знаходяться на утриманні та вихованні держави, відповідач постійного місця роботи та постійного заробітку не має, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття на особисті рахунки дітей в Державному ощадному банку України. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача позивачу слід відмовити, оскільки офіційного місця роботи [PERSON] не має, постійний заробіток у нього відсутній, тобто відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а за таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України стягнення аліментів можливе лише у твердій грошовій сумі. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дітей з дня подання позову, тобто з 28 лютого 2014 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору (п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп - п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial