Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] була відібрана у матері за умов, які загрожували її життю та здоров`ю та влаштована до центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації. Батько дитини - [PERSON] записаний в актовому записі про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , жителька с.Білогородка, не виконує батьківські обов`язки відносно дочки, не піклується про її стан здоров`я, моральний та фізичний розвиток, не забезпечує належного догляду та виховання доньки, не бере педагогічної, матеріальної участі у її вихованні, не дбає про її інтереси. Крім того, в помешканні постійно збираються родичі відповідача та розпивають спиртні напої. Зазначає, що відповідач сама потребує постійної допомоги, порад та контролю, так як є інвалідом з дитинства ІІІ групи. Ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов`язків прямо суперечить вимогам Сімейного кодексу України, в ст.150 якого зазначається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування в особі Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області просить відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав відповідача, передати дитину до центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації та стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Під час підготовчого провадження через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву та заперечення, відповідно до змісту яких представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи таку позицію бажанням [PERSON] належно виконувати свої обов`язки по вихованню дитини та її утриманню. Представником позивача до суду подано відповідь на відзив, згідно якого вона заперечує здатність [PERSON] належно виконувати обов`язки по вихованню дитини. Вказує на неналежні умови для проживання дитини, а саме: антисанітарія в помешканні, обмаль продуктів харчування, відсутність одягу, постільної білизни, меблів та речей першої необхідності. Відповідач не вміє читати, писати, не спроможна приготувати їжу, навести лад в помешканні, не орієнтується в часі та не знає як використовувати кошти. Представник позивача вважає, що такі умови проживання є загрозою для життя та здоров`я дитини. Ухвалою суду від 30.03.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, та просила суд їх задовольнити. Також зазначила, що всі зусилля органів, які здійснюють нагляд за забезпеченням прав дитини, направлені на допомогу відповідачу у догляді за дитиною, не дали результатів. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили не відбирати у [PERSON] дитини. Представники третіх осіб на стороні позивача - Служби у справах дітей Ізяславської районної державної адміністрації - Ткаченко Р.І. та Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - Косовська С.А. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник третьої особи - центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2014 року відповідач у справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України №00014632384 від 24.10.2014 року. Згідно довідки МСЕК серії АВ №1093572, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства, їй протипоказана будь-яка інтелектуальна праця. Довідкою Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 11.02.2020 року №179 підтверджено факт проживання на території сільської ради [PERSON] , 1992 року народження, до складу сім`ї якої також входять: дочка - [PERSON] , 2014 року народження, мати - [PERSON] , 1951 року народження, сестра - [PERSON] , 1988 року народження, племінник - [PERSON] , 2006 року народження, племінниця - [PERSON] , 2008 року народження, племінниця - [PERSON] , 2018 року народження, чоловік сестри - [PERSON] , 1979 року народження. 01.04.2019 року службою у справах дітей Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області видано наказ №28 від 01.04.2019 року «Про взяття на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, [PERSON] », згідно якого [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, про що також повідомлено Ізяславський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для здійснення соціального супроводу сім`ї, в якій проживає дитина. 21.05.2019 року виконавчий комітет Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області прийняв рішення №10 від 21.05.2019 року про негайне відібрання дитини [PERSON] від матері [PERSON] у зв`язку з тим, що умови проживання загрожують життю та здоров`ю дитини, та влаштування дитини до центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації. В подальшому, органом опіки та піклування в особі Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області прийнято рішення №2 від 30.01.2020 року про доцільність відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , яка влаштована до центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації, у матері [PERSON] , жительки с.Білогородка Ізяславського району Хмельницької області без позбавлення батьківських прав. Висновком №160 від 30.01.2020 року органу опіки та піклування в особі Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області стверджується про доцільність відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Підставою для прийняття таких рішень було проведення комісійних обстежень умов проживання сім`ї [PERSON] , про що складено відповідні акти від 21.05.2019 року, 19.11.2019 року, 27.01.2020 року. За результатами обстежень встановлено, що умови проживання є незадовільними, в кімнатах брудно, по всьому будинку стоїть неприємний запах, вікна не відкриваються, ліжка не застелені, постільна білизна та одяг не випрані. Меблі в будинку брудні, продукти харчування відсутні. В даному будинку збираються родичі дитини для вживання алкоголю. З часом умови проживання не покращилися та є непридатними для проживання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 04.02.2020 року Крім того, у відповідності до характеристики Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 11.02.2020 року №180, [PERSON] є інвалідом з дитинства, одинокою матір`ю, на утриманні якої знаходиться дитина - [PERSON] , [INFO] . Через хворобу [PERSON] є неграмотною, не орієнтується в коштах, які їй виплачує держава як одинокій матері та інваліду з дитинства, не вміє облаштувати побут, не спроможна собі приготувати будь - яку страву, до порад медичної сестри не прислуховується. В будинку холодно, антисанітарія, немає ні посуду, ні холодильника, ні найнеобхідніших продуктів харчування. Сама [PERSON] та всі її родичі зловживають спиртними напоями. Зазначені вище обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] , яка є сусідкою відповідача, підтвердила, що в хаті де проживає [PERSON] постійний безлад. [PERSON] не спроможна самостійно здійснювати догляд за дитиною, сама потребує постійної допомоги. Вказала, що родичі відповідача, які приходять час від часу до них з матір`ю в помешкання, зловживають з ними спиртними напоями. Свідок [PERSON] , яка проживає разом з відповідачем в с.Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, підтвердила, що [PERSON] не спроможна самостійно здійснювати догляд за дитиною, так як сама потребує постійної допомоги. Зазначила, що допомагає їй по мірі можливості, приносить одяг та продукти харчування. В зв`язку із наявністю загрози життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] через перебування її у вказаних умовах проживання, вона була влаштована до центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації, що підтверджується актом прийому дитини від 27.05.2019 року. В листі центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації від 11.02.2020 року №27 вказано, що в даному центрі з 27.05.2019 року по даний час проходить курс реабілітації неповнолітня [PERSON] , [INFO] . За період перебування дитини в центрі її мати [PERSON] дівчинку провідала лише один раз - 10.12.2019 року. Мати дівчинки приїхала у супроводі своєї сусідки, оскільки потребує допомоги при переміщенні на значні відставні від свого місця проживання. Вони привезли дитині гостинці та солодощі, проте дитина прохолодно та з певною тривожністю зреагувала на візит матері, неохоче йшла до неї на руки, більше спілкувалась з сусідкою. Зазначено, що на даний час фізичний та морально - психологічний стан дитини задовільний. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч.1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Основні підстави для відібрання дитини зазначені у п.п2-5 ч.1 ст.164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній ч.1 ст.170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з нею. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або органу опіки та піклування, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Ухвалюючи рішення про відібрання малолітньої дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав, суд виходить із доведеності позивачем факту неналежного піклування про малолітню дитину, що створює загрозу для її життя і здоров`я, враховує тривале перебування дитини в центрі соціально - психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації та відсутність при цьому зі сторони матері заінтересованості у створенні належних умов для проживання дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Відібрання дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав за таких умов є мірою, яка відповідає найкращим інтересам дитини. При цьому суд зауважує, що батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з нею. Слід зазначити, що відібрання дитини від батьків тісно пов`язане з питанням про матеріальне утримання батьками своєї дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину не має виключень. Тому, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України). Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, для захисту прав дитини підлягають стягненню аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , для її утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Положеннями ст.170 СК України визначено, що у випадку постановлення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. В даному випадку звернення від родичів дитини щодо її передачі їм відсутні, а тому, саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок щодо подальшого влаштування дитини, яке має вирішуватись після набрання судовим рішенням законної сили. Слід зазначити, що [PERSON] , від якої відібрана дитина, не втрачає щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Мати не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved