Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 09 квітня 2014 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів про зняття арешту з майна. В позовній заяві посилався на те, що 16 липня 2008 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитно-заставний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 72310,67 грн. та передав в заставу транспортний засіб - автомобіль ВАЗ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. Також позивач вказував, що у зв'язку з невиконанням умов договору рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2012 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» позивачу надано право звернути стягнення на предмет застави. В той же час, згідно з постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 06 серпня 2009 року на зазначений автомобіль накладено арешт в межах виконавчого провадження про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] Просив суд зняти арешти з заставного майна, на який було накладено арешт згідно з постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Хмелик М.С. від 06 серпня 2009 року, а саме, з автомобіля ВАЗ, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просила задовольнити вимоги. Представник відділу державної виконавчої служби щодо задоволення позовних вимог покладалася на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом не з'явився. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № PLKPAN16886329, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 72310,67 грн. Також встановлено, що в забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань відповідач [PERSON] передав позивачу в заставу транспортний засіб - автомобіль ВАЗ, модель ВАЗ 217030, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно зі ст. 589 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2012 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ 214030, 2008 року випуску, що належить [PERSON] На підставі викладеного суд вважає обґрунтованим твердження позивача про те, що ПАТ КБ «Приватбанк», як заставодержатель, набув права звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим судом встановлено, що постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Хмелик М.С. від 06 серпня 2009 року в межах виконавчого провадження № 11573069 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] накладено арешт на майно - автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. На підставі викладеного, враховуючи, що на час накладення арешту державним виконавцем на транспортний засіб спірне майно перебувало в заставі позивача, який набув право звернення на предмет застави, суд приходить до висновку, що накладений державний виконавцем згідно з постановою від 06 серпня 2009 року арешт порушує право ПАТ КБ «Приватбанк». Тому суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з заставного майна, на який було накладено арешт згідно з постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Хмелик М.С. від 06 серпня 2009 року в межах ВП № 11573069, а саме, з автомобіля ВАЗ, модель ВАЗ 217030, 2008 року випуску, тип ТЗ, легковий седан-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] З цих підстав вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача [PERSON] на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved