Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2015 року (справа №235/7772/15-ц), та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] має аліментні зобов`язання перед [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 25.08.2016 року позивач одружився з [PERSON] , у зв`язку з чим з 2019 року змінив місце роботи. Заробітна плата є нестабільною, тому [PERSON] не має змоги сплачуватити аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того, дитина періодично проживає за місцем реєстрації позивача, у його батьків. У період з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року дитина знаходилась на повному утриманні позивача та його батьків. За вказаний період, [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] . Позивач вважає наявними підстави для зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2015 року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. За таких обставин, [PERSON] , посилаючись на ст. 192 СК України, звернувся до суду за судовим захистом своїх прав та інтересів (а.с. 3-6). Ухвалою суду від 18.02.2021 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] відкрито провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України (а.с. 20). Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] в порядку та строк, передбачені ст. 278 ЦПК України не подано відзив на позовну заяву. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач [PERSON] на виклик суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримано. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з`явилась, причини неявки невідомі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 18.11.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] народжена [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (підтверджено копією свідоцтва про народження а.с. 10). Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2015 року по справі № 235/7005/15-ц (НП 2/235/3217/15) шлюб розірвано (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2015 року по справі № 235/7772/15-ц (НП 2/235/3739/15) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2019 року по справі № 235/7712/15-ц (НП 2-во/235/34/19) виправлено описку у резолютивній частині рішення від 24.09.2015 року. Вважати вірною дату початку стягнення аліментів з відповідача [PERSON] з 04.09.2015 року (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту позовної заяви обставинами, які на теперішній час впливають на розмір присуджених аліментів є зміни у матеріальному становищі позивача. Внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яку сплачує до теперішнього часу, що підтверджується розрахунком заборгованості від 15.01.2021 року, виданим державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси (а.с. 16). 25.08.2016 року позивач одружився з [PERSON] (підтвердженно копією свідоцтва про шлюб а.с. 14). [PERSON] зазначає , що з 2019 року довелось змінити місце роботи, зараз він працює в ТОВ «Комбінат малоповерхового домобудівництва «Камбіо» на посаді начальника дільниці, отримує заробітну плату, яка у період карантину з жовтня по листопад 2020 року складає 2828,57 гривень, у січні 2021 року 6400 гривень. Заробітна плата не є стабільною, що підтверджується довідкою про доходи № 9 від 03.02.2021 року, виданою ТОВ «КМД «Камбіо», тому не має змоги платити аліменти у визначеному судом рішенні (а.с. 15). Позивач акцентує увагу на тому, що дитина періодично проживає за місцем реєстрації його батьків: [ADDRESS] . У період з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року дитина знаходилась на повному утриманні позивача та його батьків: [PERSON] та [PERSON] ( підтверджено довідкою КУ Покровського координаційного комітету самоорганізації населення а.с. 17). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Суд надає оцінку викладених позивачем [PERSON] обґрунтувань позовної заяви з позиції належності і достатності поданих доказів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, сторони по справі (позивач та відповідач) в рівних частках повинні утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини. При цьому, суд враховує, що розмір стягуваних аліментів має бути справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь як батька в утриманні неповнолітньої доньки, яка проживає разом з відповідачем, має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. З довідки про доходи № 9 від 03.02.2021 року вбачається, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах зі ТОВ «Комбінат малоповерхового домобудівництва «Камбіо», загальна сума доходу за період з серпня 2020 року по січень 2021 року складає 28257,14 гривень, сума сплачених аліментів 168836,64 гривень (а.с. 15). Законом України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст. 182, 183, 184 СК України (постанова Верховного суду від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13). При розгляді справи з наданням оцінки ступеню обґрунтованості позовних вимог, суд звертає увагу, що звернення позивача до суду з розглядуваним позовом об`єктивно не може бути направлено на умисне ухилення від батьківського обов`язку матеріально утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON] , 2012 року народження. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] справно платить аліментні платежі на утримання дитини, отримані доходи не приховує, - тому суд не має сумнівів в щирості викладених пояснень позивача про дійсну необхідність зменшення розміру стягуваних аліментів. Сукупність вказаних обставин, за переконанням суду, - є достатньою підставою для зміни розміру аліментів. Так, розмір аліментів утримуваних з позивача на користь відповідача наразі складає 1/3 частина всіх доходів (в ідеальній частці 30 %). Позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/4 частки (в ідеальній частці 25 %). Суд, з урахуванням фактичних обставин справи, - вважає за можливим зменшення розміру аліментних зобов`язань, визначених рішенням суду від 24.09.2015 року по справі № 235/7772/15-ц (НП 2/235/3739/15) з 1/3 частки заробітку (доходів) до 1/4 частки, що відповідатиме інтересам [PERSON] як одержувача аліментів, та не призведе позивача [PERSON] в скрутне положення при забезпеченні своїх потреб та новоствореної родини, з урахуванням наявних аліментних зобов`язань відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за необхідне, з метою запобігання проблем при подальшому нарахуванні аліментів, встановити час з якого зменшено розмір аліментів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров`я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. На підставі викладеного, ст. 191, ч. 1 ст. 192 СК України,

Outcome: approved