Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08/03/2008/840-К674 від 13 березня 2008 року (далі - Договір) в сумі 222734 грн. 17 коп. (еквівалент - 27866,15 дол. США), з яких: заборгованість по кредиту складає - 122896 грн. 21 коп. (еквівалент - 15375,48 дол. США), заборгованість по відсоткам - 67365 грн. 44 коп. (еквівалент - 8428,05 дол. США), пеня - 19430 грн. 50 коп. (еквівалент - 2430,94 дол. США), штраф - 13042 грн. 02 коп. (еквівалент - 1631,68 дол. США). У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача, згідно наданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідачів матеріали справи не містять. Суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є Банк, та [PERSON] укладений Договір згідно вимог якого банк надав останньому кредит в розмірі 16316,83 дол. США на придбання автотранспортного засобу та оплату витрат, пов'язаних з його державною реєстрацією. За користування кредитом [PERSON] зобов'язувався сплатити відсотки в розмірі 13,3% річних. Термін погашення кредиту встановлений до 12 березня 2015 року. Більше того, згідно п. 3 Договору, виконання зобов'язання позичальником забезпечується шляхом передачі у заставу автомобілю марки Hyundai модель Elantra, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 13.03.2008 року. Також передбачено, що [PERSON] є поручителем по Договору і зобов'язується відповідати перед Банком за належне виконання позичальником зобов'язань. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував відповідачу вказану суму. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті основної суми кредиту та відсотках. В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. А в силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти як неустойку спотворює її дійсне значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої банком на підставі умов кредитного договору пені (19430 грн. 50 коп.) є великий порівняно з розміром заборгованості за кредитом, та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений зі рішенням суду, якщо він значно перебільшує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 5000 грн. 00 коп. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 208303 грн. 67 коп., з яких: заборгованість по кредиту складає - 122896 грн. 21 коп., заборгованість по відсоткам - 67365 грн. 44 коп., пеня - 5000 грн. 00 коп., штраф - 13042 грн. 02 коп., задовольнивши тим самим позов частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі по 1041 грн. 52 коп. з кожного.

Outcome: partial