Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

ОСББ «Конкорд-1» 04 березня 2021 року звернулося до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з останньої 10\~158,06 грн., з яких інфляційні нарахування у розмірі 6\~366,72 грн. та три проценти річних в розмірі 3\~791,34 грн.; та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року, яке залишено без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 року позов ОСББ «Конкорд-1» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «Конкорд-1» заборгованість за опалення та підігрів води в період з 31 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, у розмірі 58 463,89 грн. (з яких: 28 736,67 гри. - заборгованість по сплаті; 3% річних - 2 376,03 грн.; інфляційні втрати - 27 350,92 грн.) та судові витрати у сумі 1264,00 грн.; та стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «Конкорд-1» заборгованість за опалення та підігрів води в період з 31 січня 2017 року по 31 березня 2017 року, у розмірі 7514,85 грн. (з яких: 7273,88 грн. - заборгованість по сплаті; 3% річних - 35,87 грн.; інфляційні втрати - 205,10 грн.); та судові витрати у сумі 336,00 грн. Проте на даний час судове рішення не виконане, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідача інфляційні нарахування та три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання. До суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] , в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, вказав, що вони не підлягають задоволенню оскільки боржник в процесі виконання рішення суду добровільно направив листа приватному виконавцю та голові правління ОСББ про погашення існуючої заборгованості, шляхом передання стягувачу майна, відповідно до положень ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Голова правління ОСББ Пятак І. відмовилася від погашення існуючої заборгованості за рішенням суду. Так представник відповідача вважає, що враховуючи, що відповідач сприяє виконанню рішення суду, та рішення не виконується не з причин перешкоджання такому виконанню відповідачем, тому у позивача відсутнє право вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання. Крім того зазначив, що позивачем пропущено строки позовної давності, яка відповідно до ст. 258 ЦК України застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік. У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що 11.06.2021 року приватним виконавцем Цимбал С.В.накладено арешт на майно, яке добровільно боржник [PERSON] передала виконавцю для погашення заборгованості на виконання рішення суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, заперечення на відзив не подав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі з підстав викладених у відзиві та поясненнях на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, дійшов наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року, яке залишено без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 року позов ОСББ «Конкорд-1» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «Конкорд-1» заборгованість за опалення та підігрів води в період з 31 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, у розмірі 58 463,89 грн. (з яких: 28 736,67 гри. - заборгованість по сплаті; 3% річних - 2 376,03 грн.; інфляційні втрати - 27 350,92 грн.) та судові витрати у сумі 1264,00 грн.; та стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «Конкорд-1» заборгованість за опалення та підігрів води в період з 31 січня 2017 року по 31 березня 2017 року, у розмірі 7514,85 грн. (з яких: 7273,88 грн. - заборгованість по сплаті; 3% річних - 35,87 грн.; інфляційні втрати - 205,10 грн.); та судові витрати у сумі 336,00 грн. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу\~(ч.ч. 1, 2\~ст. 509 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ст.\~625\~ЦПК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Так, рішенням Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року, яке залишено без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 року позов ОСББ «Конкорд-1» задоволено частково, та стягнуто з [PERSON] заборгованість з урахуванням 3 % річних та інфляційних витрат за прострочення виконання боржником зобов`язання. Відповідно до\~ст.\~129-1\~Конституції України\~Судове рішення\~є обов`язковим\~до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»\~ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»\~). Згідно з ч. 5\~ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Згідно ч. 8\~ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. Постановою приватного виконавця Цимбал С.В. від 18.04.2019 року відкрито виконавче провадження, ВП № 58947017, на підставі виконавчого листа № 641/4774/17 виданого 29.03.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова. 22.05.2019 року відповідачем [PERSON] на адресу приватного виконавця Цимбал С.В. та ОСББ «Конкорд-1» направлено лист, в якому відповідач просить розглянути питання щодо передачі стягувачу майна, яке їй належить на праві власності, а саме: - газонокосарка Al-ko 675 первісною вартістю 25\~670,00 грн., та телевізор SONY kv-34fq75q первісною вартістю 54\~000,00 грн. 30.05.2019 року приватним виконавцем розглянута заява відповідача, та запропоновано надати технічну документацію та документи, що підтверджують право власності на зазначене у заяві майно. Листом [PERSON] від 04.06.2019 року до приватного виконавця Цимбал С.В. та ОСББ «Конкорд-1», відповідач просить розглянути питання щодо передачі стягувачу майна, яке їй належить на праві власності, а саме: - холодильник Snaige первісною вартістю 12 00,00 грн., та телевізор LG CT-21Q92KEX первісною вартістю 6\~800,00 грн. та направляє технічну документацію на вищевказане майно. Крім того в листі повідомлено, що інше майно, яке належить [PERSON] на праві власності відсутнє. [PERSON] знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати та доходів не має, про що подану декларацію про майновий стан та доходи. Постановою приватного виконавця Цимбал С.В. від 11.06.2019 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а саме: телевізор з тумбою SONY TRINITRON COLOR TV, та телевізор PANASONIC COLOR TV. Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно з ч.1, 2\~ст.613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Відповідно до ч.1\~ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідач заперечуючи позовні вимоги зазначила, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, тому вимоги позивача про сплату 3% річних та інфляційних витрат є безпідставними, враховуючи, що позивач відмовився прийняти належне виконання запропоноване відповідачем. Крім того, суду не подано достатньо належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника від виконання рішення суду, та позивачем не спростовано доводи відповідача щодо відмови позивача від добровільного виконання зобов`язання. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що позивачем подано позовну заяву після закінчення строку позовної давності. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави зробити висновок про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності. Враховуючи, що рішенням суду вже стягнуто з відповідача заборгованість за прострочення виконання зобов`язання, у тому числі інфляційні витрати та 3 % річних, що відповідач не ухилявся від виконання зобов`язання та рішення суду, та вжила всіх залежних від неї та можливих заходів щодо належного виконання зобов`язання перед позивачем, позивач в свою чергу відмовився від добровільного виконання відповідачем рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed