Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суд з позовом в якому зазначив, що 25.11.2011 року банк надав відповідачеві (надалі Позичальник) кредит у розмірі 16000 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном та умовами повернення у відповідності до узгоджених умов. Відповідно до умов, позивач перерахував кредитні кошти на картковий рахунок позичальника. В свою чергу, позичальник, згідно умов погашення, повинен був своєчасно проводити погашення кредиту, відповідно до умов. Позичальник не виконував належним чином умов погашення кредиту, що й призвело до утворення заборгованості. Станом на 31.1.2015 року, заборгованість становить: 25588,30 грн. заборгованість за кредитом; 12048,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 390,55 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1901,35 грн. штраф (процентна складова), разом 40428,37 грн. У звязку з непогашенням позивальником кредиту, банк змушений звернутися до суду про стягнення. В свою чергу [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про розірвання кредитного договору б/н від 25.11.2011 року з підстав тяжкого матеріального становища, неможливості погашення кредиту в теперішній час з-за відсутністю роботи. Ухвалою суду від 20.4.2015 року зустрічний позов обєднаний в одне провадження з первинним. В судовому засіданні представник банку позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити, щодо зустрічного позову про розірвання договору, просить в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що підстава, яку [PERSON] зазначила для розірвання договору не передбачена законом. [PERSON] позовні вимоги банку визнала у повному обсязі, проти задоволення позовну не заперечує, свої позовні вимоги підтримала просить задовольнити. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони 25.11.2011 року [PERSON] отримала кредит 16000 грн. на умовах повернення у відповідності до узгоджених умов. Згідно розрахунку, на 31.1.2015 року, заборгованість становить: 25588,30 грн. заборгованість за кредитом; 12048,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 390,55 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1901,35 грн. штраф (процентна складова), разом 40428,37 грн., що визнається [PERSON] у повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.6.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів. На підставі вищенаведеного суд вважає, що уклавши угоду на підставі якої [PERSON] отримала кредит, сторони визнали всі суттєві умови, тобто правовідносини між сторонами щодо умов отримання та повернення кредиту є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з їх визнанням відповідачем без зясування і дослідження інших доказів. Таким чином підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором б/н від 25.11.2011 року: 25588,30 грн. заборгованість за кредитом; 12048,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 390,55 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1901,35 грн. штраф (процентна складова), що становить 40428,37 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню понесені ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати 404,28 грн. судового збору. Щодо вимог зустрічного позову про розірвання договору суд вважає наступне. [PERSON] просить розірвати кредитний договір у звязку з втратою роботи як приватного підприємця, що вважає істотною зміною обставин. Згідно ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Втрата [PERSON] роботи як приватним підприємцем суд не вбачає як обєктивну підставу для розірвання договору, оскільки втрата роботи не є підставою, яку не можливо було передбачити при укладанні договору, таким чином приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про розірвання кредитного договору.

Outcome: approved