Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 18.02.2014 року пред'явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачці було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 700 гривень. У відповідності до умов кредитного договору відповідачка зобов'язувалась щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 20.12.2013 року виникла заборгованість в сумі 2 388,93 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, справу розглянути за відсутності його представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена, у судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Із копії кредитного договору № 002-13037-290911 від 29.09.2011 року вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» надало відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 гривень строком на 364 календарних днів та на день укладення кредитного договору встановило ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 700 гривень, а відповідачка прийняла на себе зобов`язання здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та пені, яка нарахована в разі порушення строків сплати заборгованості та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] не виконувала, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість, яка станом на 20.12.2013 року, становить 2 388,93 гривень, з яких: тіло кредиту 1 566,92 гривень, 389,97 гривень прострочене тіло кредиту, заборгованість за комісіями 432,04 гривень. З наданого позивачем розрахунку ціни позову вбачається, що останню оплату обов`язкових платежів за умовами договору відповідачка провела 02.10.2013 року в сумі 100 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Ураховуючи наведене, оскільки [PERSON] не виконує свої обов'язки за даним договором і позичкодавець вимагає дострокового повернення частини позики, що залишилася, суд вважає, що є підстави стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 388,93 гривень. У зв'язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідачки судових витрат у сумі 243,60 гривень, пов'язаних із сплатою судового збору.

Outcome: approved