Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вищевказаним позовом, де зазначив, що 13. 07. 2008 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір № ZP1RRX03250307, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 3192,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] порушує зобовязання за кредитним договором, станом на 24. 11. 2014 року має заборгованість: 12284,95 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за мінусом 11870,6 грн. - суми, що була стягнута за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 03. 11. 2011 року, всього 11097,89 грн., а також штрафи відповідно до п. 5. 3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 554,89 грн. штраф (процентна складова), а всього 12284,95 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. В судове засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] не явилася, в заяві просить розглянути справу за її відсутності на підставі наявних доказів у справі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує на тих підставах, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 03. 11. 2011 року вже вирішено питання щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, у стягненні пені в розмірі 13741, 29 грн. відмовлено, проте позивач знову просить стягнути пеню за період з 2008 по 24. 11. 2014 року. Постановою ВДВС Бердянського МРУЮ від 16. 07. 2012 року закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за вказаним кредитним договором, тому не зрозуміло, на яких підставах і на яку саме суму позивач стягує пеню, оскільки основна сума боргу разом з відсотками відповідачем вже погашена у травні 2010 року. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», виходячи з наступного. Як вбачається з копії анкети заяви, копії договору, 13. 07. 2008 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір № ZP1RRX03250307, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 3192,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з тим, що [PERSON] мав заборгованість за цим договором, у 2011 році Банк звернувся до суду з позовом, де просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14928,35 грн., яка складалася з 13741, 29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; штрафів 500 грн. ( фіксована частина) та 687, 06 грн. (процентна складова). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 03. 11. 2011 року позовні вимоги вирішені по суті, позов задоволено частково - у розмірі стягнення суми штрафів за несвоєчасність виконання умов кредитного договору та судових витрат, у стягненні суми пені відмовлено, про що вказано у мотивувальній частині рішення. Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, позивач безпідставно звернувся до суду за вирішенням спору, який був вже вирішений по суті судовим рішенням, яке набрало законної сили. Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 16. 07. 2012 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ закінчено виконавче провадження по виконанню вказаного рішення суду у звязку з його повним фактичним виконанням. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, основна сума боргу по договору сплачена боржником у 2010 році, а позивач не вказав, на яку саме суму боргу він нарахував пеню в розмірі 12284, 95 грн. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed