Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 25217,17 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.09.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №ICKGMCU.10674.002, відповідно до якого банк зобов'язувався протягом 30 днів з моменту укладення договору, встановити кредитний ліміт у розмірі 8000 грн. на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду, процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001%. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконє, чому позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що станом на 13.02.2015 року складає 25217,17 грн., з яких 7717,50 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 7459,99 грн. - прострочена заборгованість за процентами, а також пеня в розмірі 10039,68 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою, однак не подав суду належних доказів, що підтверджують перебування його на лікуванні, тому, зі згоди представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 14.09.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №ICKGMCU.10674.002, відповідно до якого банк зобов'язувався протягом 30 днів з моменту укладення договору, встановити кредитний ліміт у розмірі 8000 грн. на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду, процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% (а.с.4-5). Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, також виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені кредитним договором. Згідно п.3.1.11 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань, за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.п.6.1, 6.3 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. При цьому відсотки за користування кредитом на суму прострочення заборгованості нараховуються у подвійному розмірі . Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, а тому станом на 13.02.2015 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором становить 25217,17 грн., з яких 7717,50 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 7459,99 грн. - прострочена заборгованість за процентами, а також пеня в розмірі 10039,68 грн. З матеріалів справи вбачається, що позичальнику [PERSON] було направлено вимоги відповідно за вих.4779 від 23.07.2013 року про повернення суму заборгованості, в якій роз'яснено наслідки неповернення боргу (а.с. 18), проте такі залишено без реагування. Виходячи з наведеного та враховуючи, що отримання відповідачем [PERSON] кредиту від позивача є доведеним, а факт неповернення позичальником позивачу кредиту, відсотків, комісії і пені в зазначених позивачем сумах не викликає сумніву, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі і стягнути з відповідача на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» вказану суму заборгованості за кредитним договором № ICKGMCU.10674.002 від 14.09.2011 року. Як вбачається із наказу №1 від 28.11.2014 року «Про виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] приступив до виконання повноважень уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». Згідно наказу №111 від 30.03.2015 року повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] продовжено з 28.03.2015 року. Відповідно до вимог п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідачів на користь держави підлягають стягненню по 261,32 грн. судового збору.

Outcome: approved