Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» (надалі Позивач або Банк), як правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта», 05 березня 2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № 006-10508-310811 від 31 серпня 2011 року (надалі договір про відкриття карткового рахунку) [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] на загальну суму 30 000 грн. та надано платіжну картку (надалі карта). Відповідач не виконав свої зобов'язання, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 14 січня 2014 року в сумі 8 141 грн. 14 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту в сумі 4 717 грн. 81 коп., прострочене тіло кредиту в сумі 1 056 грн. 24 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 00 грн. 00 коп. а також заборгованість по комісії в сумі 2 367 грн. 09 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, в позовній заяві просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, наполягає на стягненні саме вказаної суми, оскільки відповідач не сплачує борг по картковому рахунку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася, про причину неявки до суду не повідомила, письмових заяв та клопотань до суду від неї не надійшло. Суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в суді, особисто отримавши поштові повідомлення. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та оцінивши досліджені докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 526, 530, 546, 610-612, 614, 615, 617, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно умов укладеного кредитного договору № 006-10508-310811 від 31 серпня 2011 року (надалі договір про відкриття карткового рахунку) [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] на загальну суму 30 000 грн. та надано платіжну картку (надалі карта). Відповідач не виконав свої зобов'язання, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 14 січня 2014 року в сумі 8 141 грн. 14 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту в сумі 4 717 грн. 81 коп., прострочене тіло кредиту в сумі 1 056 грн. 24 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 00 грн. 00 коп. а також заборгованість по комісії в сумі 2 367 грн. 09 коп. На час розгляду справи в суді заборгованість не зменшилась. Судом також встановлено, що сторонами дотримано форми кредитного договору. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Суд вважає, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості по кредиту. Судом встановлено, що згідно п.5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам (розстрочка), які діяли на час укладення спірного кредитного договору і погоджено з позичальником, про що свідчить її підпис на заяві, термін позовної давності за вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором встановлено сторонами тривалістю 5 років. Суд також приймає до уваги, що звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору не означає односторонньої відмови від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за картковим рахунком підлягає стягненню з відповідача на користь Банку повністю в сумі 8 141 грн. 14 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути також судовий збір. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: approved