Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», розташоване по вул. Єреванська, 1, в м. Київ, звернулось в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , про стягнення заборгованості за договором № CMZ-4400-Ф/17-DOM від 19.10.2017 року про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (Договір про приєднання), що станом на 04.03.2020 року становить 10713,96 грн. та складається з: 2596,90 грн. - поточної заборгованості за кредитом; 4586,33 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 103,95 грн. - поточної заборгованості за відсотками; 3426,78 грн. - простроченої заборгованості за відсотками. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 04.03.2020 року допустив виникнення заборгованості по кредитному договору в сумі 10713,96 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.06.2020 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив розгляд справи провести без його участі. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Заслухавши думку представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 19.10.2017 року [PERSON] підписав Договір № CMZ-4400-Ф/17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (далі - договір про приєднання) (а.с. 5), який разом з Правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, інформацією про сукупну вартість кредиту та Тарифами є договором комплексного банківського обслуговування (далі - договір). Договір про приєднання передбачав: - відкриття відповідачу карткового рахунку № [NUMBER] в національній валюті України на умовах тарифного плану «Універсальна картка «Домовичок»; - видачу платіжної картки № [NUMBER] ; - надання кредиту в національній валюті України шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку на наступних умовах: - строк дії договору 12 місяців; - максимальна сума 300 000 грн.; - базова відсоткова ставка 36% річних; - процентна ставка протягом Пільгового періоду (у разі наявності ) (фіксована) 0,00001 % річних; - відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48% річних. Згідно договору про приєднання Відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд зменшувати або збільшувати розмір дозволеного ліміту овердрафту та з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного ліміту овердрафту банк повідомляє Відповідача шляхом надсилання СМС повідомлень. На виконання умов договору про приєднання ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відкрив відповідачу картковий рахунок у національній валюті № [NUMBER] на умовах тарифного плану «Універсальна картка «Домовичок» та випустив міжнародну платіжну картку MasterCard Debit № [NUMBER] . Платіжна картка та запечатаний конверт з пін-кодом отримані відповідачем 26.10.2017 року, що підтверджується його розпискою (а.с. 6). 13.02.2018 року відповідачу встановлено дозволений ліміт овердрафту у розмірі 7100,0 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] (відповідач) (а.с. 7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, шляхом зняття готівки у касах банку та через банкомати, про що свідчать виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 19.10.2017 року по 04.03.2020 року (а.с. 8-9). Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 04.03.2020 року згідно розрахунку позивача допустив виникнення заборгованості по кредиту в загальній сумі 10713,96 грн., яка складається з: 2596,90 грн. - поточної заборгованості за кредитом; 4586,33 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 103,95 грн. - поточної заборгованості за відсотками; 3426,78 грн. - простроченої заборгованості за відсотками (а.с. 11-12). Оскільки позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу грошові кошти, проте відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з закінченням терміну кредитування, суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту станом на день подання позову до суду є простроченою та підлягає стягненню в загальній сумі 7183,23 грн. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги банку про стягнення з відповідача процентів за період з 20.10.2018 року по 04.03.2020 року, тобто після закінчення строку кредитування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження№ 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. У ст. 1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, а саме за період з 20.10.2018 року по 04.03.2020 року, є необґрунтованими. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем, нараховані відсотки за період дії кредитного договору становлять 1224,47 грн. При цьому, відповідачем на погашення відсотків по кредиту сплачено загальну суму 1818,79 грн. (а.с. 11-12). Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти та беручи до уваги те, що станом день подачі позову до суду відповідачем погашено заборгованість по відсотках нарахованих в межах строку дії кредитного договору, суд вважає, що заявлена позикодавцем ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по поточних та прострочених процентах за користування кредитом є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором, в частині поточної та простроченої заборгованості по тілу кредиту, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за договором № CMZ-4400-Ф/17-DOM від 19.07.2017 року, та те, що відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів суду не надав, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині стягнення заборгованості по вищевказаному договору, яка станом на 04.03.2020 року становить 7183,23 грн. заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1409,18 грн. (платіжне доручення № 5474-7187 від 08.05.2020 року, а.с. 15). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 611, 612, 631, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial