Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 05 червня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №490075376 про надання кредиту у розмірі 19401,69 доларів США строком до 05 червня 2014 року зі сплатою 10,2 % річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти. Проте відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання щодо повернення кредиту, слати відсотків належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.12.2015 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 13239,81 доларів США; за відсотками - 1277,50 доларів США. На підставі викладеного банк просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 14517,31 доларів США (заборгованість за кредитом та за відсотками). В судове засідання представник банку не з'явився, в матеріалах справи міститься заява представника банку, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та звернувся до суду з зустрічним позовом до банку, в якому просив внести зміни та доповнення до кредитного договору №490075376 від 05 червня 2008 року, укладеного між банком та ним, а саме у п.2.3 слова і цифри «05.06.2014 року» замінити на слова і цифри «06.08.2017», у п.2.2 слова та цифри «10,2% річних» замінити на слова і цифри «5% річних», доповнити п.2.8 договору наступним: «Банк надає позичальникові відстрочку в оплаті тіла кредиту та відсотків терміном на 12 місяців на строк з 30 травня 2016 року до 30 травня 2017 року без нараховування пені, штрафних санкцій за користування кредитом». В обґрунтування вказаних вимог посилається на те, що у 2010 році відбулась істотна зміна обставин, а саме ним отримано інвалідність 2 групи, що призвело звільнення з роботи, зменшення доходів, понесення додаткових грошових витрат, оскільки він, як інвалід, постійно знаходиться на лікуванні препаратами другого ряду, які йому приходиться придбавати за свої кошти. З того часу життя його родини кардинально змінилося. Крім того, вказав, що його дружина з 01.07.2012 року отримала інвалідність 2 групи. Починаючи з 01.03.2010 року по цей час він отримує лише соціальну допомогу в розмірі 850 грн. на місяць, а дружина, як інвалід 2 групи, отримує пенсію в розмірі 1064,32 грн., також на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, у зв'язку з чим його сім'я має фінансові труднощі. У зв'язку з цим позивач за зустрічним позовом зазначає, що якби він міг знати про настання таких обставин, то він би не уклав кредитний договір на умовах, які в ньому зазначені. Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує, що банком було продано автомобіль, що передавався ним у заставу і був придбаний за кредитні кошти, проте банком не було враховано кошти, отримані від продажу автомобіля, в рахунок погашення заборгованості. Третя особа [PERSON] проти первісного позову заперечувала, зустрічні позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 червня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №490075376 про надання кредиту у розмірі 19401,69 доларів США строком до 05 червня 2014 року зі сплатою 10,2 % річних. Відповідно до п.2.4 кредитного договору кредит надається позичальнику для придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та ТОВ «Сі Ей Автомотів» №484367-028 від 21.05.2008 року, - Chery Tiggo, 2008 року випуску, колір зелений, державний номер [NUMBER], № кузову [NUMBER], тип легковий універсал. Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане 24.05.2008 року ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві. Відповідно до п.2.8 розділу №1 кредитного договору платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами (в сумі 361 дол. США) відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною. 05 червня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено договір поруки № 490075376-П, відповідно до якого поручитель відповідає за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник. З розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору позичальником щодо сплати кредиту та відсотків станом на 30.12.2015 року утворилася прострочена заборгованість: за кредитом - 13239,81 доларів США; за відсотками - 1277,50 доларів США. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позичальником зобов'язання за кредитним договором не виконані належним чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором в розмірі 14517,31 доларів США підлягають задоволенню. Доказів того, що банком було реалізовано заставний автомобіль і не зараховано отримані кошти в рахунок погашення заборгованості суду не надано. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч. 4 ст. 652 ЦК України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. З довідки до акта огляду МСЕК вбачається, що [PERSON] внаслідок загального захворювання після повторного огляду з 01 квітня 2014 року підтверджено другу групу інвалідності. Згідно посвідчення [PERSON] отримує державну соціальну допомогу з березня 2010 року. Відповідно до довідки від 16 травня 2016 року [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям. Згідно з пенсійним посвідченням вона є інвалідом другої групи у зв'язку з загальним захворюванням. Проте вказані обставини, а саме: отримання після укладення кредитного договору позичальником та поручителем другої групи інвалідності та погіршення у зв'язку з цим їх фінансового стану, не є підставою для зміни умов кредитного договору, оскільки відсутні всі передбачені ч. 2 та ч. 4 ст. 652 ЦК України умови для зміни договору за рішенням суду. Зокрема, із суті кредитного договору випливає, що ризик зміни обставин (захворювання позичальника, погіршення його фінансового становища) несе позичальник. Крім того, з виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2315/5494 [PERSON] вбачається, що в останнього зміни в легенях виявлені у 2005 році, таким чином позичальник при укладенні кредитного договору міг передбачити можливий розвиток хвороби. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь банку підлягає стягненню 5638 грн. 38 коп. сплаченого банком судового збору.

Outcome: approved