Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтави ради звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, треті особи - Служба у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, Служба у справах дітей Київської районної у м. Полтаві ради. Обгрунтовуючи позов тим, що батьки [PERSON] , [PERSON] на грунті зловживання спиртними напоями не займаються піклуванням та вихованням своїх двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] виуклавши все в письмовій позовній заяві (а.с. 1-6). Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава радипросить суд розглядати позов без їх участі, зазначивши, що покладаються на розсуд суду та винести відповідне рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини (а.с. 60,71,87). Представник Служби у справах дітей Київської районної у м. Полтаві радив судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Представник Служби у справах дітей Київської районної у м. Полтаві радинадали до суду письмові заяви, в яких просять судовий розгляд провести без їх участі, при винесені рішення врахувати інтереси дитини (а.с. 68, 86). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] кожен окремо зазначили суду, що позов не визнають. Пояснили суду, що в теперішній час спиртного не вживають, лікуються. Почали в повному об`ємі виконувати свої батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей. Просять суд не позбавляти їх батьківських прав. Запевняли суд, що в майбутньому не допускатимуть порушень щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. Представник Служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації Полтавської областіТроцька О.М., яка діє на підставі довіреності від 30.11.2020 року у судовому засіданні зазначила суду, що виходячи із конкретних обставин на теперішній час позбавляти батьків батьківських прав немає необхідності. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи, заслухавши пояснення служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, відповідачів, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавської області 27.04.2010 (а.с 16); [PERSON] , [INFO] , про що свідчить світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавської області 19.03.2013 (а.с 17). Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факту спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вона не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до змісту письмових характеристик наданих класними керівниками щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , діти характеризуються позитивно. Класний керівник початкової школи № 44 [PERSON] ,зазначив, що батьки дитини підтримують контакт з класним керівником по телефону та цікавляться шкільним життям сина (а.с. 77,78). У відповідності до даних останнього акту обстеження житлово-комунальних умов від 27.11.2020 року, ніяких негативних факторів з боку батьків не зафіксовано (а.с. 89). Відповідно до змісту довідок № 5301, 5303 від 06 листопада 2020 року виданих Комунальним підприємством «Полтавський обласний центр терапії залежності Полтавської обласної ради» [PERSON] та [PERSON] мають діагноз ППРА синдром залежності, неодноразово лікувалися. Останній курс стаціонарного лікування проходили у вересні 2019 році. На даний час періодично оглядаються лікарем - наркологом (а.с. 73,74). [PERSON] працює в ЧП «Баско» на посаді вантажника з 15.10.2020 року по теперішній час (а.с. 75). Відповідно до змісту довідки - характеристики на [PERSON] № 860 від 24.11.2020 року Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, [PERSON] зарекомендувала себе ввічливою, порядною, вихованою, дисциплінованою, доброзичливою. Спиртними напоями не зловживає, в кофлікти з оточуючими не вступає (а.с. 76). У суду немає підстав ставити під сумнів пояснення відповідачів, представника Органу опіки та піклування Котелевської РДА, а також досліджених документів та доказів, які б викликали сумнів, суду не надано. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. На час судового розгляду справи в суді відповідачі [PERSON] та [PERSON] припинили вживання спиртних напоїв, почали належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх малолітніх синів. Крім цього працівники служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Полтава ради з`ясували думку дитини, зокрема старшого за віком сина [PERSON] щодо позбавлення батьків батьківських прав. [PERSON] чітко зазначив, що не хоче позбавитися батьків, любить батьків (а.с. 90). Таким чином, з урахуванням всіх зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності та їх належною оцінкою, суд виходячи із засад індивідуалізації та інтересів малолітніх дітей, приходить до переконання, що відповідачі дійсно в минулому ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, але в теперішній час проявляють ініціативу щодо їх виховання, цікавляться їх долею, що найшло своє підтвердження під час судового розгляду даної цивільної справи, а тому є всі законні підстави для відмови в задоволенні позову про позбавлення їх батьківських прав стосовно малолітніх дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконували батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю. Відмовляючи в задоволенні позову Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. При цьому, враховуючи попередню протиправну поведінку відповідачів щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити та попередити відповідачів про неприпустимість в подальшому порушення з їх боку батьківських обов`язків щодо їх малолітніх дітей та про їх можливі наслідки у разі їх неналежного виконання, а саме позбавлення їх батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed