Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що 16.11.2011 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700153375В, відповідно до умов якого відповідачка по справі отримала 100 000, 00 грн., але свої зобов'язання за вказаним договором не виконала, у зв'язку з чим вона має загальну заборгованість перед банком у сумі 63 085, 81 грн., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом - 39 253, 61 грн.; простроченої заборгованості за кредитом - 12 122, 54 грн.; поточної заборгованості за процентами - 1 824, 71 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 4 431, 51 грн.; пені 0,5% за прострочення зобов'язань з повернення кредиту - 4 389, 50 грн.; пені 0,5% за прострочення зобов'язань зі сплати процентів - 1 063, 94 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № R53700153375В від 16.11.2011 року в розмірі 63 085,81 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідачка своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 16.11.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір № R53700153375В, умовами якого передбачено, що банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором (п. 1.1. Договору). До кредитного договору вносилися зміни шляхом укладення Договору про внесення змін № 1 від 17.05.2013 р. За умовами п.п. 3.1-3.3 кредитного договору позивач надав відповідачці грошові кошти (кредит) при таких умовах: сума та валюта кредиту - 100 000, 00 грн., проценти за користування кредитом - 31,0% річних, строк кредитування - позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі 16.11.2014 р. або достроково у випадках, передбачених кредитним договором.. Повернення кредиту та процентів має відбуватися ануїтетними платежами щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг (п.п. 3.4, 4.6 Договору). Згідно п. 3.9 кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів (картковий рахунок). Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. При цьому, відповідно до п.3.10 Договору, сторони погодились, що зобов'язання банку надати кредит виникає виключно з моменту виконання позичальником умов, передбачених цим пунктом (відкриття позичальником карткового рахунку у валюті кредиту). Позивач умови укладеного сторонами кредитного договору виконав в повному обсязі та 16.11.2011 р. перерахував за заявою відповідачки грошові кошти в сумі 100 000, 00 грн. на її рахунок, а відповідачка отримала грошові кошти, що підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта № 774943-2013/1217, заявою-договором № 714819 від 16.11.2011 р. на відкриття карткового рахунку та оформлення платіжної картки, відкриття кредитної лінії та розміщення вкладу, розпискою держателя картки, заявою відповідача на видачу/перерахування кредитних коштів від 16.11.2011 р., меморіальним ордером № 38631 від 16.11.2011 р., виписками по особовим рахункам відповідача. Згідно пп..5.2.1 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема: - невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору; - затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць; - перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 відсотків. При цьому банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або у інші строки, передбачені умовами цього договору (пп..5.2.2 Договору). Відповідно до пп..5.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених пп..5.2.1. цього договору, протягом 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги. Як вбачається з матеріалів справи відповідачці 04.11.2013 р. був направлений лист-вимога від 31.10.2013 р. про дострокове повернення кредиту, однак вимоги позивача не були виконані. П. 7.1. кредитного договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Відповідно до наданих розрахунків загальна заборгованість відповідача, перед банком станом на 17.12.2013 р. становить 63 085, 81 грн., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом - 39 253, 61 грн.; простроченої заборгованості за кредитом - 12 122, 54 грн.; поточної заборгованості за процентами - 1 824, 71 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 4 431, 51 грн.; пені 0,5% за прострочення зобов'язань з повернення кредиту - 4 389, 50 грн.; пені 0,5% за прострочення зобов'язань зі сплати процентів - 1 063, 94 грн. Ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК україни, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.ст.. 1046, 1048,1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму коштів а також проценти в розмірі визначеному договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 ЦПК України, на користь ПАТ «ВТБ Банк» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 630,86 грн.

Outcome: approved