Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Неповнолітні [PERSON] та [PERSON], законний представник [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що їх батько із 2008 року проживає окремо від них. До 2010 року їхня мати - [PERSON] возила їх для спілкування з батьком, але усвідомивши, що [PERSON] байдужий до своїх дітей, припинила це робити. У 2010 році батьки офіційно розірвали шлюб, і з того часу батько не спілкується з ними, не проявляє батьківського піклування та турботи, не цікавиться станом здоров'я, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по їх утриманню та вихованню. Позивач [PERSON], [PERSON] та їх законний представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та обґрунтовуючи їх пояснили, що [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який у 2010 році - розірвано. Батько дітей не бере участі у вихованні, оскільки на даний час перебуває на заробітках за кордоном в Італії, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. 01 квітня 2015 року судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Із червня по листопад 2015 року вони надходили щомісячно, з лютого 2016 року - припинились. Зазначили, що [PERSON] надавав кошти на утримання дітей протягом серпня 2015 року - лютого 2016 року добровільно, щодо стягнення аліментів в примусовому порядку в органи ДВС не звертались На даний час, [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], у якому народився син - [PERSON], [INFO]. У неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] склалися доброзичливі стосунки із [PERSON], який виконує обов'язки по їх утриманню та вихованню і має бажання усиновити. Враховуючи наведені обставини, позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом. Також, у судовому засіданні зазначили, що [PERSON] час від часу телефонує та позивачі спілкуються із ним за допомогою комп»ютера в режимі «скайп». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник Органу опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації в судове засідання подала заяву відповідно до якої підтримала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суду зазначила, що висновок щодо позбавлення батьківських прав надавався на підставі пояснень позивачів та їх законного представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 13.10.2010 року Відділом РАЦСу Тернопільського районного управління юстиції). У даному шлюбі в них [INFO] народився син - [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом РАГСу Тернопільської міської ради), [INFO] народилася дочка - [PERSON]. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом із своєю матір'ю - [PERSON] за адресою: с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається із характеристик, виданих Почапинською ЗОШ І-ІІІ ступенів на неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], батьки приділяють належну увагу вихованню їхніх дітей. 10 січня 2013 року зареєстровано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції) і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище «[PERSON]». У даному шлюбі [INFO] народився син - [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Як вбачається із висновку Органу опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації №01-824/01-10 від 25.04.2016 року, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Будучи допитаними в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що не бачили відповідача за місцем проживання його неповнолітніх дітей з 2012 року. Обставин, які свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов»язків суду навести не змогли. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує позбавлення батьківських прав, виходячи з вимог ст.164 СК України, судом враховується вік дітей та вік батька, те, що [PERSON] на даний час знаходиться за кордоном на роботі, надавав матеріальну допомогу у добровільному порядку до лютого 2016 року, що визнано самими позивачами, суд вважає, що слід не позбавляти батьківських прав відповідача. Крім цього, суд зазначає, що доказів, які підтверджують умисне невиконання відповідачем своїх батьківських обов»язків суду не надано. Також, як вбачається із поданих суду характеристик із місця навчання позивачів, у них зазначено про те, що батьки приділяють належну увагу вихованню дітей та відсутні дані щодо невиконання своїх батьківських обов»язків [PERSON] Також, суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації №01-824/01-10 від 25.04.2016 року, оскільки його зроблено лише на підставі суб»єктивних даних позивачів та їх законного представника [PERSON] Однак, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спілкування із дітьми в обсязі, необхідного для їх нормального самоусвідомлення, поклавши на Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації контроль за виконанням батьківських обов'язків [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: dismissed