Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Описова частина. 06.09.2021 р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою, у якій просила: скасувати наказ АТ «Українська залізниця» за № 356/ОС від 03.08.2021 р. про звільнення [PERSON] з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» у зв`язку із скороченням чисельності працівників; скасувати наказ регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» за № 583/ОС від 03.08.2021 р. про звільнення [PERSON] з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» у зв`язку із скороченням штату; поновити [PERSON] на роботі на посаді начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» або на рівнозначній посаді; стягнути з регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» середній заробіток за час вимушеного прогулу. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує про наступне. [PERSON] в Акціонерному товаристві «Українська залізниця» (з врахуванням змін в організаційних формах підприємства ) працює з 1994 року та станом на день її звільнення займала посаду начальника служби «Служба реформування та регіональної координації Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». За час роботи в Акціонерному товаристві «Українська залізниця» (до серпня 2021 року) Позивач послідовно обіймала посади бухгалтера, бухгалтера 1 категорії відділу зведеної бухгалтерської звітності фінансово-економічної служби Одеської залізниці, начальника відділу методології автоматизації бухгалтерського обліку фінансово-економічної служби Одеської залізниці, заступника начальника фінансово-економічної служби по бухгалтерському обліку та фінансовій звітності Одеської залізниці, заступника начальника служби організації праці, заробітної плати і структур управління, заступника начальника служби реформування та розвитку систем управління регіональної філії, начальника служби реформування та регіональної координації, до дисциплінарної відповідальності не притягалася, неодноразово заохочувалася подяками за сумлінне виконання службових обов`язків, нагородження відзнаками тощо. Водночас, 09 серпня 2021 року Позивача було звільнено з займаної посади на підставі наказу Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року та наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року. В період попередження позивача про наступне вивільнення та до фактичного внесення запису до трудової книжки Позивача про її звільнення останній не було запропоновано роботодавцем на виконання приписів ст. 492 Кодексу законів про працю України іншу роботу на тому самому підприємстві, тобто не було запропоновано усі наявні вільні (відкриті) вакансії у Акціонерному товаристві «Українська залізниці» в період з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік, чим порушено право [PERSON] на працю. Поміж цим Позивач зазначає про те, що видані накази про звільнення суперечать приписам чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, обидва накази про звільнення містять підстави звільнення, що протирічать одна одній тощо. Стислий виклад заперечень відповідача (відзив). 03 березня 2021 року відбулося засідання правління АТ «Укрзалізниці» на якому згідно протоколу за № Ц-56\\23 Ком.т. ухвалено ліквідувати структурний підрозділ «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії» у складі регіональних філій «Південна залізниця», «Південно-західна залізниця», «Донецька залізниця», «Львівська залізниця», «Придніпровська залізниця», «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». 21 квітня 2021 року керівництвом правління АТ «Укрзалізниця» затверджено Зміни № 2 до штатного розпису апарату управління Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», відповідно до якого з 02.08.2021 вилучається зі штату п`ять штатних одиниць Служби реформування та регіональної координації а саме: начальник служби, начальник відділу стратегічного розвитку, інженер відділу стратегічного розвитку, начальник відділу регіональної координації та інженер першої категорії відділу регіональної координації. Відповідно до Змін № 2 до штатного розпису апарату управління Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» кількість штатних одиниць Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» зменшилась з 796 до 792, тобто відбулося скорочення штату. На виконання вищевказаного протоколу від 03 березня 2021№ Ц-56\\23 Ком.т. Регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» видано наказ від 30.04.2021 року № 183 «Про деякі питання діяльності філії», відповідно до якого ухвалено припинити з 02.08.2021 року діяльність структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», скоротивши при цьому 5 штатних одиниць. З даним наказом [PERSON] ознайомлена 14.05.2021 року. 07.06.2021 року начальнику структурного підрозділу Служба реформування та регіональної координації Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Паулюкас Д.Б. було вручено повідомлення про наступне вивільнення та запропоновано іншу роботу, а саме перелік зі 152 вакантних посад відповідно до кваліфікації. Ознайомившись з вказаним переліком, [PERSON] відмовилася від запропонованих посад. 23.06.2021 року [PERSON] ще раз було запропоновано перелік із 108 вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» станом на 22.06.2021 рік. Ознайомившись з вказаним переліком, [PERSON] відмовилася від запропонованих посад. При цьому [PERSON] надала згоду на займання посади Начальника служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». 03.08.2021 року видано наказ АТ «Укрзалізниця» № 356/ОС з особового складу про звільнення [PERSON] 09.08.2021 року з посади начальника служби структурного підрозділу Служба реформування та регіональної координації Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за частино 1 ст. 40 КЗпП. 09.08.2021 року, з метою недопущення звільнення працівника - [PERSON] , було запропоновано перелік з 22 наявних вакантних посад відповідно до її кваліфікації, від яких остання відмовилася. Таким чином у зв`язку зі скороченням штату працівників та відвертим небажанням [PERSON] працювати на іншій посаді Наказом Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 09.08.2021 року № 583\\ос її було звільнено у зв`язку зі скороченням штату за п.1. ст. 40 КЗпП України. В наказі від 09.08.201 р. № 583/ос однією з підстав вказано повідомлення про скорочення від 17.05.202 р. № НОК-50/123., яке стосується іншої особи. Та зазначено помилково. 27.09.2021 р. наказом № 720/ос було внесено зміни до наказу № 583/ос та виключено слова «повідомлення про скорочення від 17.05.2021 р. № НОК-50/123». Стислий виклад відповіді на відзив. У наданій суду відповіді на відзив [PERSON] вказала про наступне. Вперше їй було вручено попередження про наступне вивільнення 07 червня 2021 року, в якому позивач власноручно розписалася про ознайомлення з вказаним документом та вказала про те, що відмовляється від переведення її на запропоновані роботодавцем вакантні посади у зв`язку з тим, що вказані запропоновані посади не відповідають у повній мірі кваліфікації, освіті, досвіду [PERSON] , не є рівноцінними останній посаді, яку займала Позивач, а також те, що наданий перелік не містить усіх вільних (відкритих) вакансії у АТ «Укрзалізниця». Відповідач, вказуючи у відзиві про те, що посада начальника служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» не пропонувалася [PERSON] , оскільки її освіта, кваліфікація та досвід не відповідають кваліфікаційним вимогам є також суб`єктивною думкою роботодавця, оскільки роботодавцем не вчинялося жодних дій щодо встановлення відповідності/невідповідності [PERSON] вимогам (критеріям) до посади начальника служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». 23 червня 2021 року Позивачеві роботодавцем надано додатково перелік вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» станом на 22.06.2021 рік. В той же день [PERSON] відмовилася від запропонованих їй посад та вказала про те, що запропоновані посади не відповідають у повній мірі кваліфікації, освіті, досвіду [PERSON] , не є рівноцінними останній посаді, яку займала Позивач, а також те, що позивач надає свою згоду на переведення її на посаду начальника служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». При цьому [PERSON] звернула увагу роботодавця на те, що посада начальника служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відсутня у переліку вакантних посад, запропонованих позивачеві, натомість станом на 23 червня 2021 рік посада начальника служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» є вільною (відкритою). 09 серпня 2021 року Позивачеві роботодавцем надано додатково перелік вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця». З вказаним повідомленням позивач ознайомилася в той же день та вказала, що запропоновані посади не відповідають у повній мірі кваліфікації, освіті, досвіду [PERSON] , не є рівноцінними останній посаді, яку займала Позивач. При цьому позивач зазначила, що запропонований їй перелік посад по виробничих та структурних підрозділах АТ «Укрзалізниця» є неповним, тобто у ньому відсутні усі вакантні посади у АТ «Укрзалізниця». Позивачем вдруге надано згоду на зайняття рівноцінних вакантних посад начальників служб, які були вільними з вручення позивачеві повідомлення про вивільнення від 07.06.2021 року по 09.08.2021 рік. Позивач вказує, що згідно другої статті 49-2 КЗпП України з метою забезпечення цієї гарантії на власника або уповноважений ним орган при звільненні працівника у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та/або реорганізації покладається обов`язок при попередженні працівника про таке звільнення одночасно запропонувати йому всі наявні вакантні посади. Тобто, законодавець встановив принцип одночасності попередження про наступне вивільнення та пропонування наявних вакантних посад для забезпечення гарантії права громадян на сприяння у збереженні роботи. Позивач зазначає, що за період з 07 червня 2021 року по 09 серпня 2021 року їй в сукупності запропоновано 282 вакантних посад, з них 152 - вакантні посади станом на 07.06.2021 р., 108 - вакантних посад станом на 22.06.2021 р., 22 - вакантних посад станом на 09.08.2021 р. При цьому, як вбачається з офіційних даних веб сайту АТ «Укрзалізниця» 23 червня 2021 року згідно даних служби кадрової та соціальної політики регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відкритими було 480 вакансій. 480 відкритих вакансій станом на 23.06.2021 рік було лише у регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», при тому що АТ «Укрзалізниця» як мінімум складається з 6 регіональних філій («Одеська залізниця», «Львівська залізниця», «Південно-Західна залізниця», «Південна залізниця», «Придніпровська залізниця», «Донецька залізниця»). Представником АТ «Укрзалізниця» не надано будь-яких пояснень щодо пропонування [PERSON] вільних посад у кількості 282 при відкритих 480 лише по одній із філій Товариства. Вищевказане свідчить про порушення роботодавцем приписів ст. 49-2 КЗпП України та є підставою для скасування наказів про звільнення та поновлення останньої на роботі. Зазначає, що АТ «Укрзалізниця» у відзиві вказує, що [PERSON] звільнено у зв`язку зі скороченням штату та відвертим небажанням позивача працювати на іншій посаді згідно наказу Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 09.08.2021 року за № 583/ос, тоді коли листом Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 15.09.2021 року за № НЗК-902/76 повідомлено адвоката Данилюка А.Б. про те, що звільнення [PERSON] з посади начальника служби реформування та регіональної координації РФ «Одеська залізниця» здійснено наказом з особового складу АТ «Укрзалізниця» від 03.08.2021 року за № 356/ос. Згідно наказу з особового складу АТ «Укрзалізниця» від 03.08.2021 року за № 356/ос підставою звільнення [PERSON] визначено «скорочення чисельності працівників» а не «скорочення штату» про що зазначається Відповідачем (АТ «Укрзалізниця»). Зазначає, що Позивач відповідно до ст. 93 ЦПК України вважала за необхідне поставити в першій заяві по суті справи, не більше десяти запитань Відповідачам по справі про обставини, що мають значення для справи. Ні Позивачем, ні судом станом на 12 жовтня 2021 рік не отримано вищевказаного документу з відповідями на поставлені Позивачем питання, що ставить Позивача у нерівне становище з відповідачами, встановлює надмірний тягар доказування Позивачеві, свідчить про зловживання АТ «Укрзалізниця» процесуальними обов`язками при розгляді справи. Заяви, клопотання сторін та інших учасників справи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.09.2021 р., позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, яку отримано представником позивача адвокатом Данилюком А.Б. 15.09.2021 р. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 р. відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 р., клопотання представника позивача адвоката Данилюка А.Б. про витребування доказів задоволено та витребувано з АТ «Укрзалізниця» відповідні документи. 18 листопада 2021 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання представника позивача - адвоката Данилюка А.Б. про виключення відповідача зі справи задовольнив та виключив з числа відповідачів по справі Регіональну філію «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». У наданих представником Позивача письмових поясненнях від 23.10.2021 р. вказано про те, що 20 жовтня 2021 року адвокатом Данилюком А.Б. отримано відповідь на адвокатський запит від регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № НОК-03/213 від 20.10.2021 року. Адвокатом Данилюком А.Б. запитувалася інформація щодо уповноваження начальника служби кадрової роботи та соціальної політика Маслової Л.Г. на підписання та вручення [PERSON] листа НОК-03/117 від 23.06.2021 року та переліку вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» станом на 22.06.2021 рік від імені АТ «Укрзалізниця», як додаток до повідомлення АТ «Укрзалізниця» № ЦПК 27 від 07.06.2021 року про наступне вивільнення. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що електронним документом від 04.06.2021 року за № Ц-3/6-93/2095-21 директора філії Сергія Нікуліна та/або заступника директора філії з управління персоналом та соціальної політики Наталію Ліщук уповноважено пропонувати протягом строку, визначеного Законом, [PERSON] посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю або іншу роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти/кваліфікації, досвіду тощо. Позивач же зазначала про те, що лист за № НОК-03/117 від 23.06.2021 року та перелік вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» станом на 22.06.2021 рік від імені АТ «Укрзалізниця», як додаток до повідомлення АТ «Укрзалізниця» № ЦПК 27 від 07.06.2021 року про наступне вивільнення сформовано та підписано начальником служби кадрової роботи та соціальної політика Масловою Л.Г . За вказаних обставин вбачається, що начальник служби кадрової роботи та соціальної політика Маслова Л.Г. не уповноважувалася роботодавцем - АТ «Укрзалізниця» щодо вчинення дій з пропонування протягом строку, визначеного Законом, [PERSON] посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю або іншу роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти/кваліфікації, досвіду тощо, а отже вказані дії вчинені поза межами повноважень відповідного працівника, не створюють по відношенню до [PERSON] будь-яких юридичних фактів. Отже, твердження Відповідача у відзиві про те, що роботодавцем 22.06.2021 року було запропоновано [PERSON] 108 вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» не знаходять свого підтвердження та спростовуються листом за № НОК-03/213 від 20.10.2021 року щодо повноважень осіб, визначених роботодавцем на здійснення процедури вивільнення Позивача. У наданих представником Позивача письмових поясненнях від 27.10.2021 р. вказано про те, що 26 жовтня 2021 року засобами електронного зв`язку адвокатом Данилюком А.Б. отримано відповідь на адвокатський запит від філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № ПВУЗТ-240 від 26.10.2021 року. Адвокатом Данилюком А.Б. запитувалася інформація щодо того, чи була вільною вакансія на посаду «Начальник відділу передпроектних рішень» філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» АТ «Українська залізниця» за період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. Також адвокат просив надати відомості про інші вакансії, що не вказані в запиті, які були вільними у період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що вакансія на посаду Начальник відділу передпроектних рішень була зайнятою, про що адвокату надані підтверджуючі документи. Поміж тим вказується про те, що за період з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік по філії були вакантними наступні посади: перший заступник директора філії, заступник директора філії з технічних питань; по Дніпровському відділені: провідний інженер з охорони праці (керівництво), провідний бухгалтер (фінансово-економічний відділ), технік 2 категорії (виробничо-технічний відділ (до 01.06)), провідний інженер-проектувальник (відділ автоматики, телемеханіки, зв`язку та електропостачання (з 27.06)), інженер-проектувальник 1 категорії (відділ автоматики, телемеханіки, зв`язку та електропостачання), інженер-проектувальник 1 категорії у частині виконання інженерних вишукувань (відділ вишукувань, модернізації та ремонту колій і станцій), головний фахівець (відділ проектування мостів та тунелів (до 02.08)); по Київському відділені: начальник відділу (господарсько-експлуатаційний); по Харківському відділені: бурильник 5 розряду (відділ вишукувальних, землевпорядних робіт та лабораторних досліджень), провідний інженер-проектувальник (архітектурно-будівельний відділ), головний фахівець (відділ СЦБ та зв`язку), провідний інженер-проектувальник (відділ проектування колій та станцій), головний фахівець (відділ енергетики), начальник відділу (відділ організації проектування, випуску та архівації документації), прибиральник території (будівельно-монтажний експлуатаційний відділ), начальник відділення (укрзалізничекспертиза), головний фахівець (укрзалізничекспертиза); по Одеському відділені: провідний інженер-проектувальник (провідний відділ модернізації та капітального ремонту колій, земельного полотна та штучних споруд). За вказаних обставин вбачається, що роботодавцем не запропоновано [PERSON] жодної із вищевказаних вільних (вакантних посад), що свідчить про недотримання роботодавцем приписів ст. ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Отже, твердження Відповідача у відзиві про те, що роботодавцем було запропоновано [PERSON] усі вакантні посади по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» не знаходять свого підтвердження та спростовуються листом філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № ПВУЗТ-240 від 26.10.2021 року. У наданих представником Позивача письмових поясненнях від 27.10.2021 р. вказано про те, що 08 жовтня 2021 року адвокатом Данилюком А.Б. отримано відповідь на адвокатський запит від Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № Ц-6/88/5067-21 від 08.10.2021 року та надано посвідчену копію «Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників та інших працівників АТ «Укрзалізниця». Адвокатом Данилюком А.Б. запитувалася інформація в тому числі щодо порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників та інших працівників АТ «Укрзалізниця». Ознайомившись з вказаними документи позивач зазначає що відповідно до п. 1.2. Порядку, прийняття рішення про призначення або звільнення стосовно усіх посад, визначених у Номенклатурі посад голови правління Товариства, здійснюється головою правління, стосовно інших посад акціонерко товариства «Українська залізниця» - головою правління або іншими особами на підставі відповідної довіреності в установленому порядку та з урахуванням цього порядку. Номенклатура посад голови правління Товариства - це посади у Товаристві, на які призначення і звільнення працівників проводиться за рішенням голови правління та які визначені Додатком до цього Порядку. Згідно вказаного Додатку до Номенклатура посад голови правління Товариства відноситься начальник служби регіональної філії. [PERSON] звільнена з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а відповідно її звільнення регламентоване Порядком. Позивач зазначає, що виключне право щодо вирішення питання звільнення працівника, а в даному випадку начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» мав голова правління АТ «Укрзалізниця». Директор регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» жодним документом не уповноважувався на звільнення [PERSON] з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а тим паче на підписання Наказу про звільнення від 09.08.2021 р. за № 583/ОС. Враховуючи те, що наказ про звільнення від 09.08.2021 р. за № 583/ОС виданий (підписаний) особою, яка не вправі була вирішувати питання звільнення Позивача, оскаржуваний наказ є протиправним. У наданих представником Позивача письмових поясненнях від 27.10.21 р. вказано про те, що 27 жовтня 2021 року засобами електронного зв`язку адвокатом Данилюком А.Б. отримано відповідь на адвокатський запит від філії «ЕНЕРГОЗБУТ» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № ЕЕЦ-15/846 від 26.10.2021 року. Адвокатом Данилюком А.Б. запитувалася інформація щодо того, чи була вільною вакансія на посаду «Заступник директора філії» Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця», на посаду «заступника директора філії з економіки та фінансів» Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця», на посаду «Начальник технічного відділу» Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» за період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. Також адвокат просив надати відомості про інші вакансії, що не вказані в запиті, які були вільними у період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що вакансія на посаду «Заступник директора філії» Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» була вільною, проте вже був підібраний кандидат, який проходив процедуру погодження в керівництві АТ «Укрзалізниця» в установленому порядку. Посада була зайнята 26.07.2021 року. В період часу з 14.06.2021 року по 09 серпня 2021 рік на посаду «Начальник технічного відділу» Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» вже був підібраний кандидат, який проходив процедуру погодження між структурними підрозділами АТ «Укрзалізниця» в установленому порядку. Посада була зайнята 26.07.2021 року. Позивач зазначає, що Порядком призначення на посади та звільнення з посад керівників та інших працівників АТ «Укрзалізниця» не передбачено обмеження у прийняті на роботу, в тому числі пропонування вільної вакансії іншій заінтересованій особі при виборі кандидата на відповідну посаду та проходження таким кандидатом відповідної процедури погодження. Більше того, жодним законом чи підзаконним актом не визначено право Роботодавця виключати вільні вакансії зі списку, який містить вільні вакансії, що пропонуються працівникові, який вивільняється при звільнені працівника, якщо щодо певних вільних вакансій обрано претендента на їх зайняття, проте наказу про прийняття на роботу ще не видано. Таким чином на переконання Позивача посади «Заступник директора філії» Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» та «Начальник технічного відділу» Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» були вільними (вакантними) та повинні були пропонуватися [PERSON] чого зроблено не було, в силу чого порушено право позивача на працю. Додатково у листі вказується про те, що за період з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік по філії були вакантними наступні посади: начальник відділу фінансово-економічного відділу філії (фінансово-економічний відділ) - 17.05.2021-09.08.2021; провідний інженер (відділ балансів електричної енергії та нормування ТВЕ) - 02.06.2021-09.08.2021; диспетчер (диспетчерська комерційного обліку електроенергії) - 02.06.2021-09.08.2021. За вказаних обставин вбачається, що роботодавцем не запропоновано [PERSON] жодної із вищевказаних вільних (вакантних посад), що свідчить про недотримання роботодавцем приписів ст. ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Тому твердження Відповідача у відзиві про те, що роботодавцем було запропоновано [PERSON] усі вакантні посади по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» не знаходять свого підтвердження та спростовуються листом філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № ЕЕЦ-15/846 від 26.10.2021 року. У наданих представником Позивача письмових поясненнях від 04.11.2021 р. вказано про те, що 04 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку адвокатом Данилюком А.Б. отримано відповідь на адвокатський запит від філії «Рефрижераторна вагонна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № РВК 7/4619 від 25.10.2021 року. Адвокатом Данилюком А.Б. запитувалася інформація щодо того, чи була вільною вакансія на посаду «Начальник управління по роботі з персоналом» Філії «Рефрижераторна вагонна компанія» АТ «Українська залізниця» за період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. Також адвокат просив надати відомості про інші вакансії, що не вказані в запиті, які були вільними у період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що вакансія на посаду «Начальник управління по роботі з персоналом» Філії «Рефрижераторна вагонна компанія» АТ «Українська залізниця» була виведена із штатного розпису апарату управління. Додатково у листі вказується про те, що за період з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік по філії були вакантними наступні посади: бухгалтер 1 категорії (бухгалтерія), бухгалтер 2 категорії (бухгалтерія), інженер з організації та нормування праці 1 категорії (відділ з оплати та нормування праці), провідний юрисконсульт (відділ договірної та юридичної роботи), начальник відділу (планово-економічний відділ), Інженер 2 категорії (відділ по ремонту та експлуатації рухомого складу), інженер з приймання вагонів 1 категорії, механік рефрижераторної секції, бригадир підприємств залізничного транспорту, слюсар з ремонту рухомого складу, слюсар-інструментальник, слюсар з ремонту агрегатів, дефектоскопіст з магнітного контролю, дефектоскопіст з магнітного контролю, електрозварник ручного зварювання, електрогазозварник, газорізальник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, електромонтер з ремонту та обслуговуванню електроустаткування, слюсар-електрик з ремонту електроустаткування, машиніст крана (кранівник), слюсар-ремонтник, слюсар з механоскладських робіт, фрезерувальник, токар, токар-карусельник, транспортувальник, пересувальник колісних пар, шліфувальник, терміст на установках СВЧ, складач-поїздів, оператор електронно-обчислювальних та обчислювальних робіт, маляр, столяр, оглядач-ремонтник, муляр, бетоняр, водій автотранспортних засобів, машиніст крана автомобільного, машиніст автовишки та автогідропідіймача, тракторист, прибиральник виробничих приміщень, двірник, вантажник. За вказаних обставин вбачається, що роботодавцем не запропоновано [PERSON] жодної із вищевказаних вільних (вакантних посад), що свідчить про недотримання роботодавцем приписів ст. ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Отже, твердження Відповідача у відзиві про те, що роботодавцем було запропоновано [PERSON] усі вакантні посади по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» не знаходять свого підтвердження та спростовуються листом Філії «Рефрижераторна вагонна компанія» АТ «Українська залізниця» за № РВК 7/4619 від 25.10.2021 року. 04 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку адвокатом Данилюком А.Б. отримано відповідь на адвокатський запит від філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № ЦУП8/6316 від 26.10.2021 року. Адвокатом Данилюком А.Б. запитувалася інформація щодо того, чи була вільною вакансія на посаду «Начальник відділу кадрів», «начальник відділу шпальної продукції» Філії «ЦУП» АТ «Українська залізниця» за період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. Також адвокат просив надати відомості про інші вакансії, що не вказані в запиті, які були вільними у період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що вакансія на посаду «Начальник відділу кадрів», «начальник відділу шпальної продукції» Філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» була виведена із штатного розпису апарату управління, при цьому начальника відділу кадрів Філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» було призначено на посаду згідно Наказу № 108-ос/тр від 17.06.2021 року з подальшим переведенням на посаду «Начальник сектору з управління персоналом» Філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» згідно наказу № 144-ос/тр від 09.08.2021 року. Таким чином вбачається, що на момент вивільнення [PERSON] вільною була вакансія «Начальник сектору з управління персоналом» Філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» та вакансія «Начальник відділу кадрів», Філії «ЦУП» АТ «Українська залізниця». 04 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку адвокатом Данилюком А.Б. отримано відповідь на адвокатський запит від філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № б/н від 26.10.2021 року. Адвокатом Данилюком А.Б. запитувалася інформація щодо того, чи була вільною вакансія на посаду Начальника відділу матеріального-технічного постачання» Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» за період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. Також адвокат просив надати відомості про інші вакансії, що не вказані в запиті, які були вільними у період часу з 17 травня 2021 року по 09 серпня 2021 рік. З відповіді на адвокатський запит вбачається, що вільними були вакансії: за посадою «Начальник відділу матеріального-технічного постачання» Апарату управління Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» за період часу з 02квітня 2021 року по 30липня 2021 рік; за посадою «Економіст відділу матеріально-технічного постачання» Апарату управління Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» за період часу з 08липня 2021 року по даний час. З наявних у матеріалах доказів (згрупованих списків щодо вакантних посад, які пропонувалися [PERSON] ) не вбачається, щоб роботодавцем було запропоновану вільні вакансії, мова про які йде у вказаних письмових поясненнях. За вказаних обставин вбачається, що роботодавцем не запропоновано [PERSON] жодної із вищевказаних вільних (вакантних посад), що свідчить про недотримання роботодавцем приписів ст. ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Отже, твердження Відповідача у відзиві про те, що роботодавцем було запропоновано [PERSON] усі вакантні посади по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» не знаходять свого підтвердження та спростовуються доказами. У наданих представником Позивача письмових поясненнях від 18.11.2021 р. вказано про те, що Позивач відповідно до ст. 93 ЦПК України вважала за необхідне поставити в першій заяві по суті справи не більше десяти запитань до АТ «Укрзалізниця» та РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (в подальшому РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» виключена судом зі списку відповідачів по справі) по справі про обставини, що мають значення для справи. В судовому засіданні представником АТ «Укрзалізниця» адвокатом Гамарц О.С. надано суду письмові пояснення від 16.11.2021 року за вих. № НЮ-14/2807 на виконання вимог ст. 93 ЦПК України. Надані до суду пояснення АТ «Укрзалізниця» підписані представником АТ «Укрзалізниця» адвокатом О.С. Гамарц. Матеріали справи в тому числі і надані пояснення не містять відомостей про те, що адвокат О.С. Гамарц є посадовою особою АТ «Укрзалізниця». Таким чином надані пояснення не є тим документом, про який йде мова у ст. 93 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 93 ЦПК України відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. Поміж тим вказаний документ поданий до суду з порушенням визначених строків. Відповідно до ч. 4 ст. 93 ЦПК України у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Наданий представником Відповідача документ (письмові пояснення) не місять відомостей підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Таким чином надані пояснення не є тим документом, про який йде мова у ст. 93 ЦПК України. Позивач в першій заяві по суті справи (позовній заяві) поставила до АТ «Укрзалізниця» 9 (дев`ять) питань. З наданих пояснень представником АТ «Укрзалізниця» вбачаються відповіді на 10 (десять) питань по суті. Вказане зумовлено тим, що питання №1 та питання №2, питання № 4 є тотожними як для АТ «Укрзалізниця» так і для РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та в письмових поясненнях відповідь є коректною. У питані № 3 Позивач до АТ «Укрзалізниця» ставила питання щодо факту скорочення чисельності працівників, а до РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» - щодо скорочення штату працівників. З відповіді АТ «Укрзалізниця» вбачається, що відповідач надає свою відповідь (пояснення) щодо скорочення штату працівників по РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». У питані № 5 Позивач до АТ «Укрзалізниця» ставила питання щодо повноважень начальник регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» приймати на роботу та/або звільняти з роботи працівників, посади яких не передбачені штатним розписом, тоді як до РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ставилося питання щодо можливості переведення [PERSON] на посаду «Начальник центру бухгалтерського та податкового обліку» служби локомотивного господарства Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», посаду «Начальник служби воєнізованої охорони» служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця», посаду «Начальник служби казначейства» служби казначейства Регіональної філії «Одеська залізниця» в АТ «Українська залізниця» у зв`язку з її звільненням. З відповіді АТ «Укрзалізниця» вбачається, що Відповідач надає свою розгорнуту відповідь (пояснення) щодо питання, поставленого саме Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». У питані № 6 Позивач до АТ «Укрзалізниця» ставила питання щодо особи, уповноваженої на затвердження нового штатного розпису АТ «Українська залізниця» в тому числі регіональної філії «Одеська залізниця», тоді як до РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ставилося питання щодо ведення у регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» паперового або будь-якого іншого (за виключенням електронного документообігу з використанням АСУ «Кадри» та АСУ «Вакансії 2021») документообігу (діловодства) кадрової роботи. З відповіді АТ «Укрзалізниця» вбачається, що Відповідач надає свою розгорнуту відповідь (пояснення) саме щодо питання ведення у регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» паперового та електронного діловодства. У питані № 7 Позивач до АТ «Укрзалізниця» ставила питання щодо наявності факту масового вивільнення працівників у АТ «Укрзалізниця» в період часу з 30 квітня 2021 року по 09 серпня 2021 рік, тоді як до РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ставилося питання щодо часу прийняття на роботу відповідних працівників на визначені у питані посади. З відповіді АТ «Укрзалізниця» вбачається, що Відповідач надає свою розгорнуту відповідь (пояснення) саме щодо питання часу прийняття на роботу відповідних працівників на визначені у питані посади. У питані № 8 Позивач до АТ «Укрзалізниця» ставила питання щодо наявності вільних вакансій на певні, визначені у питані посади, тоді як до РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ставилося питання щодо обов`язковості при звільнені наказу про звільнення, виданого АТ «Укрзалізниця» та регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». З відповіді АТ «Укрзалізниця» вбачається, що Відповідач надає свою розгорнуту відповідь (пояснення) саме щодо питання обов`язковості при звільнені наказу про звільнення, виданого АТ «Укрзалізниця». У питані № 9 Позивач до АТ «Укрзалізниця» ставила питання щодо наданні інформації на питання № 8, тоді як до РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ставилося питання щодо причин невідповідності підстав звільнення у Наказі за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року та Наказі за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року. З відповіді АТ «Укрзалізниця» вбачається, що Відповідач надає свою розгорнуту відповідь (пояснення) саме щодо причин невідповідності підстав звільнення у Наказі за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року та Наказі за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року. Питання за № 10 Позивач до АТ «Укрзалізниця» не ставила, тоді як АТ «Укрзалізниця» дає на нього відповідь. У наданих представником Позивача письмових поясненнях від 24.11.2021 р. вказано про те, що з метою підтвердження та/або спростування доводів кожної із сторін щодо виконання роботодавцем обов`язку працевлаштування працівника, що вивільняється, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року витребувано з Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та від Акціонерного товариства «Українська залізниця» відомості про усі без виключення відкриті(вільні)вакансії за період часу з 17 травня 2021року по 09 серпня 2021 року у AT «Українська залізниця» в тому числі, але не обмежуючись у регіональній філії «Одеська залізниця» AT «Українська залізниця». Судом встановлено строк виконання ухвали до 01 листопада 2021 року. Як вбачається з матеріалів справи Відповідач не виконав вказану вищу ухвалу суду про витребування доказів у строк, встановлений судом та не надав інформацію щодо поважності причин її невиконання. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ. Враховуючи те, що витребувані докази спрямовувалися на підтвердження факту невиконання обов`язку роботодавця щодо пропонування працівникові ( [PERSON] ) під час вивільнення усіх вакантних посад на підприємстві, Позивач вважає, що суд вправі визнати вказану обставину (довід позивача) та вважати її встановленою. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] працює в Акціонерному товаристві «Українська залізниця» (з врахуванням змін в організаційних формах підприємства) з 1994 року та станом на день її звільнення займала посаду начальника служби «Служба реформування та регіональної координації регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». За час роботи в Акціонерному товаристві «Українська залізниця» (до серпня 2021 року) Позивач послідовно обіймала посади бухгалтера, бухгалтера 1 категорії відділу зведеної бухгалтерської звітності фінансово-економічної служби Одеської залізниці, начальника відділу методології автоматизації бухгалтерського обліку фінансово-економічної служби Одеської залізниці, заступника начальника фінансово-економічної служби по бухгалтерському обліку та фінансовій звітності Одеської залізниці, заступника начальника служби організації праці, заробітної плати і структур управління, заступника начальника служби реформування та розвитку систем управління регіональної філії, начальника служби реформування та регіональної координації. (т. 1 а.с. 168-169) 03 березня 2021 року відбулося засідання правління АТ «Укрзалізниці» на якому згідно протоколу за № Ц-56\\23 Ком.т. ухвалено ліквідувати структурний підрозділ «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії» у складі регіональних філій «Південна залізниця», «Південно-західна залізниця», «Донецька залізниця», «Львівська залізниця», «Придніпровська залізниця», «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». 21 квітня 2021 року керівництвом правління АТ «Укрзалізниця» затверджено Зміни № 2 до штатного розпису апарату управління Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», відповідно до якого з 02.08.2021 вилучається зі штату п`ять штатних одиниць Служби реформування та регіональної координації а саме: начальник служби, начальник відділу стратегічного розвитку, інженер відділу стратегічного розвитку, начальник відділу регіональної координації та інженер першої категорії відділу регіональної координації. Відповідно до Змін № 2 до штатного розпису апарату управління Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» кількість штатних одиниць Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» зменшилась з 796 до 792, тобто відбулося скорочення штату. Далі, на виконання вищевказаного протоколу від 03 березня 2021№ Ц-56\\23 Ком.т. Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» видано наказ від 30.04.2021 року № 183 «Про деякі питання діяльності філії», відповідно до якого ухвалено припинити з 02.08.2021 року діяльність структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», скоротивши при цьому 5 штатних одиниць. З даним наказом [PERSON] ознайомлена 14.05.2021 року. 07 червня 2021 року Позивачеві вперше було вручено попередження про наступне вивільнення 07 червня 2021 року, в якому позивач власноручно розписалася про ознайомлення з вказаним документом та вказала про те, що відмовляється від переведення її на запропоновані роботодавцем вакантні посади у зв`язку з тим, що вказані запропоновані посади не відповідають у повній мірі кваліфікації, освіті, досвіду [PERSON] , не є рівноцінними останній посаді, яку займала Позивач, а також те, що наданий перелік не містить усіх вільних (відкритих) вакансії у АТ «Укрзалізниця». (т. 1 а.с. 171-178) 23 червня 2021 року Позивачеві надано додатково перелік вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця» станом на 22.06.2021 рік. В той же день [PERSON] відмовилася від запропонованих її посад та вказала про те, що запропоновані посади не відповідають у повній мірі кваліфікації, освіті, досвіду [PERSON] , не є рівноцінними останній посаді, яку займала Позивач, а також те, що позивач надає свою згоду на переведення її на посаду начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». (т. 1 а.с. 180-187) При цьому [PERSON] звернула увагу роботодавця на те, що посада начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відсутня у переліку вакантних посад, запропонованих позивачеві, натомість станом на 23 червня 2021 рік посада начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» є вільною (відкритою). 09 серпня 2021 року Позивачеві надано додатково перелік вакантних посад по виробничим та структурним підрозділам АТ «Укрзалізниця». З вказаним повідомленням позивач ознайомилася в той же день та вказала, що запропоновані посади не відповідають у повній мірі кваліфікації, освіті, досвіду [PERSON] , не є рівноцінними останній посаді, яку займала Позивач. 09 серпня 2021 року Позивача було звільнено з займаної посади на підставі наказу регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року та наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року. (т. 1 а.с. 188-193 Мотивувальна частина рішення. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінюючи доводи і аргументи сторони позивача, суд вважає їх частково обґрунтованими на підставі наступних норм права. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Статтею 2 КЗпП України закріплено, що право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню. Таким чином, виконуючи трудові обов`язки в АТ «Укрзалізниця» Позивач реалізовувала своє право на працю. У даному аспекті варто зауважити, що відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених в цьому пункті цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України). Частиною третьою статті 492 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Незаконним визнається таке звільнення, яке проводиться за відсутності визначених законом підстав або з порушенням затвердженого порядку. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював, тобто всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник. При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота. Працевлаштування попередженого про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівника є обов`язком роботодавця, і такий обов`язок роботодавцем повинен виконуватись добросовісно без застосування надмірного формалізму, оскільки працівник є більш вразливою стороною трудових правовідносин. До вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року по справі 753/3889/17 (подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 04 вересня 2020 року у справі № 760/26233/17 (провадження № 61-9301св19) та від 01 вересня 2020 року у справі № 755/6539/18-ц (провадження № 61-4367св20). Судом встановлено, що відповідачем не виконано приписи ст. 49-2 КЗпП України, не запропоновано [PERSON] всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існували на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював, тобто всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник. Матеріалами справи підтверджується те, що з моменту попередження роботодавцем [PERSON] про наступне вивільнення, тобто з 07 червня 2021 року по день фактичного звільнення позивача з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» вільними (відкритими) вакансіями у АТ «Укрзалізниця» були: по Регіональній філії Одеська залізниця АТ «Укрзалізниця»: «начальник служби воєнізованої охорони» служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця»; по Філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» АТ «Українська залізниця»: перший заступник директора філії, заступник директора філії з технічних питань; по Дніпровському відділені: провідний інженер з охорони праці (керівництво), провідний бухгалтер (фінансово-економічний відділ), технік 2 категорії (виробничо-технічний відділ (до 01.06)), провідний інженер-проектувальник (відділ автоматики, телемеханіки, зв`язку та електропостачання (з 27.06)), інженер-проектувальник 1 категорії (відділ автоматики, телемеханіки, зв`язку та електропостачання), Інженер-проектувальник 1 категорії у частині виконання інженерних вишукувань (відділ вишукувань, модернізації та ремонту колій і станцій), головний фахівець (відділ проектування мостів та тунелів (до 02.08)); по Київському відділені: начальник відділу (господарсько-експлуатаційний); по Харківському відділені: бурильник 5 розряду (відділ вишукувальних, землевпорядних робіт та лабораторних досліджень), провідний інженер-проектувальник (архітектурно-будівельний відділ), головний фахівець (відділ СЦБ та зв`язку), провідний інженер-проектувальник (відділ проектування колій та станцій), головний фахівець (відділ енергетики), начальник відділу (відділ організації проектування, випуску та архівації документації), прибиральник території (будівельно-монтажний експлуатаційний відділ), начальник відділення (укрзалізничекспертиза), головний фахівець (укрзалізничекспертиза); по Одеському відділені: провідний інженер-проектувальник (провідний відділ модернізації та капітального ремонту колій, земельного полотна та штучних споруд); по Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця»: заступник директора філії, начальник відділу фінансово-економічного відділу філії (фінансово-економічний відділ) - 17.05.2021-09.08.2021; провідний інженер (відділ балансів електричної енергії та нормування ТВЕ) - 02.06.2021-09.08.2021; диспетчер (диспетчерська комерційного обліку електроенергії) - 02.06.2021-09.08.2021; по Філії «Рефрижераторна вагонна компанія» АТ «Українська залізниця»: бухгалтер 1 категорії (бухгалтерія), бухгалтер 2 категорії (бухгалтерія), інженер з організації та нормування праці 1 категорії (відділ з оплати та нормування праці), провідний юрисконсульт (відділ договірної та юридичної роботи), начальник відділу (планово-економічний відділ), інженер 2 категорії (відділ по ремонту та експлуатації рухомого складу), інженер з приймання вагонів 1 категорії, механік рефрижераторної секції, бригадир підприємств залізничного транспорту, слюсар з ремонту рухомого складу, слюсар-інструментальник, слюсар з ремонту агрегатів, дефектоскопіст з магнітного контролю, дефектоскопіст з магнітного контролю, електрозварник ручного зварювання, електрогазозварник, газорізальник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, електромонтер з ремонту та обслуговуванню електроустаткування, слюсар-електрик з ремонту електроустаткування, машиніст крана (кранівник), слюсар-ремонтник, слюсар з механоскладських робіт, фрезерувальник, токар, токар-карусельник, транспортувальник, пересувальник колісних пар, шліфувальник, терміст на установках СВЧ, складач-поїздів, оператор електронно-обчислювальних та обчислювальних робіт, маляр, столяр, оглядач-ремонтник, муляр, бетоняр, водій автотранспортних засобів, машиніст крана автомобільного, машиніст автовишки та автогідропідіймача, тракторист, прибиральник виробничих приміщень, двірник, вантажник (т. 2 а.с. 9-12); по Філії «Центр управління промисловістю»: начальник сектору з управління персоналом, начальник відділу кадрів (т. 2 а.с. 13) по Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця»: економіст відділу матеріально-технічного постачання Апарату управління Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» (т. 2 а.с. 14). Відповідачем по справі не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаного, а щодо посилання представника АТ «Укрзалізниця» у Відзиві на позов щодо невідповідності Позивача кваліфікаційним вимогам посади «Начальник служби воєнізованої охорони» служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця», суд ставиться критично, оскільки сторона Відповідача не надала суду відомості про кваліфікаційні вимоги до казаної вакантної посади та докази невідповідності Позивача таким кваліфікаційним вимогам. Виходячи із системного аналізу частини другої статті 49-2 КЗпП України з метою забезпечення цієї гарантії на власника або уповноважений ним орган при звільненні працівника у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та/або реорганізації покладається обов`язок при попередженні працівника про таке звільнення одночасно запропонувати йому всі наявні вакантні посади. Тобто, законодавець встановив принцип одночасності попередження про наступне вивільнення та пропонування наявних вакантних посад для забезпечення гарантії права громадян на сприяння у збереженні роботи. За приписами частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, власник вважається таким, що належно виконав свій обов`язок щодо сприяння у збереженні роботи працівника, який підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штату, якщо: - запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду; - роботу за відповідною професією чи спеціальністю; - іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11 червня 2020 року в справі № 826/19187/16, від 31 березня 2020 року в справі № 826/6148/16, від 09 жовтня 2019 року в справі №821/595/16 та ін. Така правова позиція викладена також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (П/9901/310/18). При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що такий обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює всі вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення. Відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року в справі № 807/3588/14, від 27 травня 2020 року в справі № 813/1715/16. Так, доводи АТ «Укрзалізниці» щодо відсутності в останнього обов`язку пропонувати [PERSON] вакантну посаду начальника служби воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за відсутності відомостей щодо встановлення відповідності/невідповідності [PERSON] вимогам (критеріям) до посади є необґрунтованим та таким, що суперечить ст. 49-2 КЗпП України, висновкам Верховного Суду від 11 червня 2020 року в справі № 826/19187/16, від 31 березня 2020 року в справі № 826/6148/16, від 09 жовтня 2019 року в справі №821/595/16, від 25 липня 2019 року в справі № 807/3588/14, від 27 травня 2020 року в справі № 813/1715/16, правовій Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17. Таким чином суд вважає, що обставина, на яку посилається Позивачу позовній заяві, як то порушення роботодавцем статті 49-2 КЗпП України є в повній мірі доведеною. Окрім цього суд зазначає, що відповідно до ст. 10 Кодексу законів про працю України, на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів укладається колективний договір. Так, з метою врегулювання соціально-економічних відносин між працівниками та власником підприємства (роботодавцем) Одеською залізницею та дорожнім комітетом профспілки Одеської залізниці 21 грудня 2010 р. був укладений Колективний договір на 2011-2015 рр., зареєстрований управлінням праці та соціальної політики Одеської міської ради 31 грудня 2010 р. за № 02/548-04. Згідно п. 1.3. Колективного договору, положення цього колективного договору поширюються на працівників дирекцій залізничних перевезень, служб, структурних підрозділів, в тому числі, ДФСК «Локомотив», Дортехшколи і організацій, що входять до складу Одеської залізниці, виборних і штатних працівників профспілкових органів, а також за окремими пунктами - на працівників відомчих навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, дорожніх і профспілкових оздоровчих установ і пенсіонерів. Відповідно до п. 2.8. Колективного договору, у разі скорочення обсягів роботи чисельність працівників в першу чергу регулювати за рахунок: природної плинності кадрів і тимчасового обмеження прийому на роботу, перепідготовки кадрів, тимчасової і сезонної зайнятості, застосування в якості тимчасового заходу, альтернативного звільнення, режиму неповного робочого часу. Поміж тим вбачається, що в період з 30 квітня 2021 року по 09 серпня 2021 рік не було призупинено прийняття на роботу в АТ «Укрзалізниця», доступ до вакансій на офіційному веб сайті був вільним, вони (вакансії) буди актуальними, а відповідно і пропозиція роботодавця актуальною, жодних розпорядчих документів по підприємству щодо тимчасового обмеження у прийомі на роботу не видавалося. Відповідачем не надано суду достатніх переконливих доказів зворотного, а тому на переконання суду порушення роботодавцем п. 2.8. Колективного договору в тому числі і призвело до порушення права [PERSON] на працю. Суд також зазначає, що однією із протиправності наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року є те, що вказаний документ прийнято уповноваженою на те особою без врахування вимог чинного законодавства в сфері трудових відносин. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. З оскаржуваного наказу вбачається, що на його виконання доручено регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» у день звільнення [PERSON] запропонувати останній під особистий підпис перелік вакантних посад або іншу роботу за відповідною професією чи спеціальністю, яку Позивач може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Вбачається, що реалізація вказаного наказу про звільнення призводить до порушення роботодавцем приписів статті 49-2 КЗпП України, оскільки пропонування працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації відбувається не у день звільнення, а в момент попередженням працівника про звільнення. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 січня 2019 року (справа № 569/370/17) порушення роботодавцем порядку вивільнення працівника позбавляє працівника можливості використати своє право на роботу за відповідною професією, а також на іншу роботу на тому ж підприємстві - більш оплачувану роботу. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці. В аспекті сказаного суд встановив, що згідно наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року підставою звільнення визначено «скорочення чисельності працівників». Наказом регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року визначено підставою звільнення [PERSON] - «скорочення штату». У трудовій книжці [PERSON] відповідальною особою зроблено запис за № 21 про те, що Позивач звільнена у зв`язку з скороченням штату. Підставою звільнення визначено Наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року (т. 1 а.с. 29-36) Вбачається, що відомості, занесені до трудової книжки Позивача в частині підстави звільнення (у зв`язку з скороченням штату) не відповідають відомостям наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року, де підставою звільнення визначено «скорочення чисельності працівників». Суд встановив, що обидва накази про звільнення містять різні підстави звільнення [PERSON] з займаної посади начальника служби реформування та регіональної координації регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». Зазначені вище порушення щодо звільнення Позивача є підставою для скасування наказу регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року та наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року. Суд критично ставиться до пояснень представника Відповідача щодо того, що наказ Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про звільнення за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року є технічним та не спрямований на звільнення Позивача, оскільки чинне на момент звільнення позивача та розгляд цієї справи законодавство не містить юридичного визначення «технічний наказ про звільнення», а оскільки відомості, занесені до трудової книжки Позивача містять підставу звільнення саме наказ за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року, до суд повинен надати йому правову оцінку. Відповідно до п. 1.2. Порядку, прийняття рішення про призначення або звільнення стосовно усіх посад, визначених у Номенклатурі посад голови правління Товариства, здійснюється головою правління, стосовно інших посад акціонерко товариства «Українська залізниця» - головою правління або іншими особами на підставі відповідної довіреності в установленому порядку та з урахуванням цього порядку. Номенклатура посад голови правління Товариства - це посади у Товаристві, на які призначення і звільнення працівників проводиться за рішенням голови правління та які визначені Додатком до цього Порядку. Згідно вказаного Додатку до Номенклатура посад голови правління Товариства відноситься начальник служби регіональної філії. [PERSON] звільнена з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а відповідно її звільнення регламентоване Порядком. Виключне право щодо вирішення питання звільнення працівника, а в даному випадку начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» мав голова правління АТ «Укрзалізниця». Директор регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» жодним документом не уповноважувався на звільнення [PERSON] з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а також на підписання Наказу про звільнення від 09.08.2021 р. за № 583/ОС. Протилежного Відповідачем перед судом не доведено та доказів цьому не надано. Враховуючи те, що наказ про звільнення від 09.08.2021 р. за № 583/ОС виданий (підписаний) особою, яка не вправі була вирішувати питання звільнення Позивача, оскаржуваний наказ є протиправним. У постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14а викладено висновок про те, що зміни в організації виробництва і праці не можуть бути підставою зловживань та незаконного звільнення працівників, а незначні розширення в діяльності відповідача не є змінами в організації виробництва та праці. Тобто, скорочення чисельності або штату працівників, безумовно, є правом роботодавця, однак це не має бути підставою для зловживань та незаконного звільнення працівника. Судом також встановлено, що електронним документом від 04.06.2021 року за № Ц-3/6-93/2095-21 директора філії Сергія Нікуліна та/або заступника директора філії з управління персоналом та соціальної політики Наталію Ліщук уповноважено пропонувати протягом строку, визначеного Законом, [PERSON] посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю або іншу роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти/кваліфікації, досвіду тощо. Суд при розгляді справи критично оцінює дії відповідача щодо ухилення від виконання приписів ст. 93 ЦПК України щодо не надання відповідей належний спосіб оформлених відповідною заяву на поставлені Позивачем у першій заяві по суті питання. За вказаних обставин, встановлених при розгляд справи та перевірки їх доказами суд вважає, що позовні вимоги про скасування наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року Наказ регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за № 583/ОС від 09 серпня 2021 року про звільнення [PERSON] з посади начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на повагу до особистого життя) за практикою Європейського суду з прав людини включає також право на професію і невтручання в професійну діяльність (справа «Бігаєва проти Греції»). Європейський суд з прав людини зазначає, що приватне життя «охоплює право особи формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи відносини професійного чи ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на розвиток особистості та право формувати і розвивати відносини з іншими людьми та навколишнім світом». Поняття «приватне життя» не виключає в принципі діяльність професійного чи ділового характеру. Щодо позовної вимоги про поновлення [PERSON] на роботі на посаді начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» або на рівнозначній посаді суд зазначає про наступне. Матеріали справи не місять доказів, а Відповідачем відповідно такі докази суду не надано щодо неможливості поновлення [PERSON] , на роботі на посаді начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а тому суд вважає, що ефективним способом захисту буде задовольнити вимогу Позивача про поновлення її на роботі саме на посаду начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», оскільки вирішення питання щодо поновлення її на роботі на рівнозначній посаді є передчасним. За вказаних обставин суд вважає за можливе частково задовольнити відповідну вимогу Позивача. Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з ст. 235 КЗпП України, при звільненні працівника без законних підстав він повинен бути поновлений на колишнє місце роботи. В даному випадку поновлення [PERSON] на посаду начальника служби структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Одночасно суд приймає рішення про стягнення на користь працівника середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2021 року по 01 грудня 2021 року, тобто за 81 робочий день. Встановлюючи розмір заробітної плати позивача, суд виходить із доказів наданих сторонами відповідно до принципів змагальності та добросовісності здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків та обов`язків доказування і подання доказів (ст. ст. 10, 27 і 60 ЦПК України). Згідно наявного у матеріалах справи штатного розпису видно, що посадовий оклад за 2 місяці червень-липень 2021 р., 42 робочих дні, що передували звільненню [PERSON] становить: 23 770 грн. 00 коп., тобто середньоденний заробіток становить 1131 грн. 90 коп. (23 770+23 770) / 42 робочі дні). Таким чином, за 81 день вимушеного прогулу [PERSON] стягненню підлягає сума в розмірі 91 684 гривні 29 копійок. (1 131,90 х 81) При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 23 січня 2012 року у справі №6-87цс11 та в постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня постановлення рішення. Вирішуючи питання про наявність підстав допустити негайне виконання судового рішення суд зазначає про таке. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць і поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі зазначеного суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та виплати їй заробітної плати у розмірі 23 770 гривень 00 копійок. Щодо вирішення питання про розподіл судового збору, суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Питання про стягнення витрат на правову допомогу (професійну правничу допомогу) судом не вирішується з підстав того, що сторона позивача зробила заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Щодо вирішення питання про розподіл судового збору, суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 і п.п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплаті підлягає судовий збір у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України про «Державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви щодо трьох позовних вимог немайнового характеру, а саме про скасування двох наказів про звільнення та поновлення на роботі, за які сума судового збору складає 2 724 грн. 00 коп. (2 270 х 0,4 х 3), що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. При цьому, за вимогу позивача майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу сплачено [PERSON] судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., який підлягає стягненню на її користь з відповідача. Зважаючи на те, що судом на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 91 684 грн. 29 коп., а враховуючи, що за цю вимогу майнового характеру судовий збір становить 916 грн. 84 грн. (91 684,29 х 1 %), з врахуванням сплаченого [PERSON] , в дохід держави підлягає доплаті 8 грн. 84 коп. (916,84 х 1 % - 908,00) Зважаючи на те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, на підставі ст. 141 ЦПК України сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, яка підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 2 732 грн. 84 коп. (2 724 + 8,84). Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Outcome: partial