Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом у якому за уточненими вимогами просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором № 27108С24 від 15.04.2008 року в сумі 47 747 доларів США 76 центів та 198 458 грн. 08 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 40 914,02 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом - 6833,74 доларів США, пені за порушення строків погашення кредиту - 150087,20 грн., пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 29515,65 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитом - 15781,15 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом - 3074,08 грн., звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 27108Z48 від 15.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є, зареєстрованим в реєстрі за № 1503, а саме: чотирикімнатну квартиру № 153, загальною площею 135,40 кв.м., жилою площею 78,30 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 13.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олексюк Ю.Е., зареєстрованого в реєстрі за № 1061, Витягу з Державного реєстру правочинів № 1351127 від 13.08.2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 2935920,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати (а.с. 1-7, 141-143). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України», найменування якого змінене на ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», та [PERSON] був укладений Кредитний договір №27108С24 від 15.04.2008 р. зі змінами, внесеними до нього. На виконання умов п. п. 2.1, 2.3 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 450000,00 доларів США для оплати придбання нерухомого майна, а саме: земельної ділянки та садового будинку, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]., а позичальник зобов'язався повністю повернути кредит 14.04.2018 р., погасити кредит у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених Графіком погашення кредиту за договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №27108Z48 від 15.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є., зареєстрований в реєстрі за №1503, із змінами, відповідно до умов якого [PERSON] в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS] Банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання за Кредитним договором. Разом з тим, Позичальник не дотримувався умов Кредитних договорів щодо погашення кредиту згідно з встановленим графіком та у встановлений строк, не виконував свої зобов'язання щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом. У зв'язку з цим Банк звернувся до Позичальника та Іпотекодавця з письмовими вимогами здійснити погашення простроченої заборгованості в повному обсязі. Станом на 10.03.2017 р. заборгованість перед Банком за Кредитним договором становить 47 747,76 доларів США та 198 458,08 грн., з яких: 40914,02 доларів США - заборгованість за кредитом; 6833,74 доларів США - проценти за користування кредитом, нараховані за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2017р.; 150087,20 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, нарахована за період з 25.03.2016р. по 10.03.2017р.; 29515,65 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, нарахована за період з 25.03.2016р. по 10.03.2017р.; 15781,15 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитом, нараховані за період з 16.10.2015р. по 10.03.2017р.; 3074,08 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом, нараховані за період з 16.10.2015р. по 10.03.2017р. Пунктами 1.6, 2.1.4 Іпотечного договору сторони передбачили право іпотекодержателя у випадку невиконання або неналежного виконання боржником відповідних положень Кредитного договору отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна № 265/17-1 від 20.04.2017. виконаного ТОВ «Альянс-Укрексперт» станом на 20.04.2017 року ліквідаційна вартість чотирикімнатної квартири № 153. загальною площею 135.40 кв.м. жилою площею 78.30 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 2 935 920,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Головіна О.І. підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, по причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволені, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів про отримання [PERSON] вимог банку щодо погашення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.04.2008 року між ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», та [PERSON] був укладений Кредитний договір №27108С24 (а.с. 19-26). Пунктом 2.1.1. Кредитного договору визначено, що відповідно до положень та умов цього Договору Банк надає Позичальнику кредит в сумі 450000,00 доларів США з кінцевою датою погашення 14.04.2018р. для оплати придбання нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер - [NUMBER], а також садовий будинок загальною площею 205,7 кв.м.; житловою - 126,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с. 19-29). Між ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» та [PERSON] 14.12.2009 року був укладений Договір №27108С24-1 про внесення змін до Кредитного договору №27108С24 від 15.04.2008р. (а.с. 30-33), 21.06.2010 року укладено Договір №27108С24-2 про внесення змін до Кредитного договору №27108С24 від 15.04.2008р. (а.с. 37-40), 15.07.2011року - Договір №27108С24-3 про внесення змін до Кредитного договору №27108С24 від 15.04.2008р. (а.с. 44-47), 04.11.2011 року - Договір №27108С24-4 про внесення змін до Кредитного договору №27108С24 від 15.04.2008р. (а.с. 51-53), 18.12.2012 року - Договір №27108С24-5 до Кредитного договору №27108С24 від 15.04.2008р. (а.с. 57), відповідно до яких сторонами внесено зміни до кредитного договору та викладено графік погашення кредиту, таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки в новій редакції. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписом ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст. 575 ЦК України). Згідно п. 2.8.1. Кредитного договору, забезпеченням зобов'язань Позичальника за цим Договором є іпотека майна, у тому числі: 4-кімнатна квартира №153, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].Загальною площею -135,4 кв.м.; житловою - 78,3 кв.м. 15.04.2008 року між ВАТ «Державний експертно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», та [PERSON] був укладений Іпотечний договір №27108Z48, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є. за реєстровим № 1503 (а.с. 58-64). Згідно п. 1.1 Іпотечного договору, іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги Іпотекодержателя до [PERSON], що випливають з кредитного договору від 15.04.2008р. №27108С24, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, відповідно до якого Іпотекодержатель при виконанні умов Кредитного договору надасть Іпотекодавцю кредит у сумі 450 000,00 доларів США зі строком остаточного повного його погашення до 14.04.2018 року включно, зі сплатою процентів та іншихплатиежів на умовах, визначених кредитним договором. Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору, предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов'язань боржника перед Іпотекодержателем, є нерухоме майно, що належить Іпотекодавцю, а саме: чотирьохкімнатна квартира номер [ADDRESS] Як роз'яснено у пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, ст.ст. 3, 4 ЦПК). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Згідно положень ст. ст. 1, 33 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч.2 ст.615 ЦК України). Змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як роз'яснено у пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року за № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з матеріалів справи, підтверджується зібраними у справі доказами, [PERSON] порушено договірні зобов'язання, не сплачується сума кредиту та відсотки, нараховані за користування ним, у відповідності до графіку платежів, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 10.03.2017 року складає 47 747 доларів США 76 центів та 198 458 грн. 08 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 40 914,02 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом - 6833,74 доларів США, пені за порушення строків погашення кредиту - 150087,20 грн., пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 29515,65 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитом - 15781,15 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом - 3074,08 грн. (а.с. 9-18, 92-103). Будь яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку, відповідач та третя особа суду не надали, як і відсутні докази належного виконання умов договору кредиту. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Підпунктом 2.1.11. Іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому п.п. 2.1.14. у разі невиконання та/або неналежного виконання боржником Кредитного договору ( у тому числі щодо сплати будь яких платежів, що повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору). Відповідно до п.п. 2.1.14. Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки, якщо протягом тридцятиденного строку письмова вимога Іпотекодержателя до боржника та/або Іпотекодавця про усунення порушених зобов'язань за Кредитним договором та/або цим Договором з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки залишена без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, що виявилось у неналежному погашенні кредиту згідно зі встановленим графіком та порушенні сплати процентів за користування кредитом, позивач направляв на ім'я відповідача та третьої особи вимоги від 02.08.2016 року, від 17.08.2016 року та від 01.09.2016 року про погашення простроченої заборгованості, про усунення порушень та дострокове погашення заборгованості, якими повідомив про розмір наявної заборгованості, надав позичальнику та іпотекодавцю тридцятиденний строк для сплатити в повному обсязі заборгованості за кредитом, процентами та штрафними санкціями, а також попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цих вимог (а.с. 73-91), однак заборгованість не була погашена. Вищевказані вимоги відповідачем [PERSON] були отримані, відповідно, 06.08.2016 року (а.с. 79 зв.), 07.09.2016 року (а.с. 88 зв.) та [PERSON] отримані, відповідно 06.08.2016 року (а.с. 73 зв.) та 23.08.2016 року (а.с. 81 зв.), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Пояснення представника третьої особи [PERSON] про те, що останній не отримував вимог банку з посиланням, що на поштових повідомленнях особистий підпис [PERSON] відсутній, суд не може прийняти до уваги, оскільки поштова кореспонденція банком надсилалась за повідомленою позичальником адресою місця проживання, яка також є адресою його місця реєстрації. За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Згідно положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як убачається з висновку про вартість об'єкта оцінки складеного 20 квітня 2017 року оцінювачем Суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Альянс-Укрексперт», ринкова вартість чотирьохкімнатної квартири № 153, загальною площею 135,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 3 802 020,00 грн., ліквідаційна вартість - 2935920,00 грн. (а.с. 147-204). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 27108С24 від 15.04.2008 року в сумі 47 747 доларів США 76 центів та 198 458 грн. 08 коп., слід звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 27108Z48 від 15.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є, зареєстрованим в реєстрі за № 1503, - чотирикімнатну квартиру № 153, загальною площею 135,40 кв.м., жилою площею 78,30 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 13.08.2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 3 802 020 грн., що визначена оцінювачем як ринкова вартість спірного нерухомого майна. При цьому судом враховується, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Судом не встановлено обставин того, що відповідач на праві власності, окрім спірного майна, має також ще будь яке інше житлове приміщення. Статтею 3 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що зазначений Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає в бухгалтерському та (або) податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. У цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України). Отже, мораторій не звільняє від виконання зобов'язання, а є відстроченням виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта. Встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Виходячи з викладеного, вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки за вказаних обставин задовольняється судом з ухваленням відповідного рішення, а його виконання здійснюється з урахуванням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 22 208 грн. 04 коп. (а.с. 8).

Outcome: approved