Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , матір дитини померла в [INFO] Зазначає, що з 2011 року малолітня [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в службі у справах дітей як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік малолітньої [PERSON] [INFO] , було неналежне виконання обома батьками своїх обов`язків. Малолітня [PERSON] , [INFO] проживає із бабусею - [PERSON] , яка фактично з дня народження займається її вихованням та утриманням. [PERSON] не бере участі у вихованні своєї дочки, оскільки зловживає алкоголем та проживає окремо з особою, діти якої також перебувають на обліку, так як жінка зловживає алкоголем. 14.08.2019 року в ході чергового засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, члени комісії заслухавши думку [PERSON] , яка є тіткою малолітньої [PERSON] , зробили висновок, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому прийняли рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки - [PERSON] , [INFO] та видано відповідний висновок. Тому, просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Неповнолітню [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації для подальшого її влаштування. Представник позивача Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просили проводити розгляд справи у відсутності їх представника, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.11.2010 року вбачається, що відповідач - [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Як вбачається із заяви завіреної приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу за № 818 від 12.09.2017 року, [PERSON] , не заперечує проти розгляду судом справи про позбавлення останнього батьківських прав щодо [PERSON] , також зазначено, що [PERSON] не виконує своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 42/02-18 від 19.08.2019 року, № 36/02-18 від 03.11.2017 року та № 13/02-18 від 08.04.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - позбавлення батьківських прав останнього відносно малолітньої доньки є доцільним та відповідає її інтересам (а.с.15-17). Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої донки [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не займається її вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої донькм в розмірі по 1000 грн. щомісячно підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved