Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму кредитної заборгованості в розмірі 18034,40 грн. та судовій збір за подання позовної заяви в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді від 15 січня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до підписаної Заяви про приєднання № 521470311 до Договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу від 10 вересня 2018 року, відповідачу наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 20 000 грн. зі сплатою 38% річних строком кредитування 60 місяців. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що зобов`язання відповідачем [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов договору належним чином не виконувались, у зв`язку із чим станом на 13 листопада 2019 року виникла заборгованість в сумі 18 034 грн 40 коп., яка складається із: 15736,40 грн - заборгованості по кредиту, 1602,16 грн - заборгованості за нарахованими відсотками, 99,89 грн - заборгованості за комісією РКО; 539,94 грн - пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості, 7,51 грн - суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту та несплачених процентів, 48,50 грн - 3% річних на суму простроченого кредиту та нарахованих і несплачених відсотків. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved