Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» звернулося до Автозаводського районного суду м.Кременчука з вказаним позовом. На обгрунтування позивних вимог позивач зазначав, що між банком та [PERSON] 04.10.2013 року було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.173816.004, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 2000 грн., з можливістю збільшення ліміту, зі сплатою 36% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав та опустив заборгованість за кредитним договором в сумі 11052,35 грн.. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ICKGMCUI.173816.004 від 17.08.2013р., що становить 11052,35 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав. Таким чином, з огляду на положення ч.4 ст.169 ЦПК України, а також з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд дійшов висновку про необхідність заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 04.10.2013р. між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.173816.004. Відповідно до п.2.2, 2.3, 2.5 Кредитного договору [PERSON] зобов'язується, протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встновити Кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок. Банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником до 25 числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Згідно п.3.2 Кредитного договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонми і діє протгом 3 років, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов'язань зацим договором. Банк, відповідно до п.2.2, свій обов'язок по наданню кредиту виконав, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 04.10.2012р. по 17.08.2016р(а.с.17). Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом у порядку, визначеного договором. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість, яка станом на 17.08.2016р. становить 11052,35 грн., і яка складається з: - простроченої заборгованість за тілом кредиту - 1497,76 грн.; - поточної заборгованість за тілом кредиту - 2773,89 грн.; - поточної заборгованість за процентами - 62,01грн.; - простроченої заборгованість за процентами - 1518,82 грн.; - пені - 5199,35 грн. Наявність вказаної заборгованості та її розмір підтверджені наданим суду розрахунком заборгованості, а також виписками по особовому рахунку за період з 04.10.2012 по 17.08.2016р.. 20.01.2016р. на адресу вілповідача банком була направлена досудова вимога про сплату заборгованості за кредитом, що підтверджується копією вимоги, копіє списку згрупованих поштових рекомендованих вдправлень та квитанцією від 20.01.2016р.(а.с.25-27). Вказана виога Банку залишена відповідачем без виконання. Станом на день розгляду справи відповідачем заборгованість за кредитним договором не сплачена. Відповідач не надав суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини,суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, в звязку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №ICKGMCUI.173816.004 від 04.10.2013р в сумі 11052,35 Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved