Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Орган опіки та піклування Корецької РДА Рівненської області в інтересах малолітнього [PERSON], звернувся до суду з позовом, вказуючи, що хлопчик інвалід і потребує особливого догляду, багато уваги. Натомість відповідач взагалі не займається вихованням дитини, зокрема матеріально не допомагає йому, ним не цікавиться та не піклується, з 2010 року з ним разом не проживає. Вихованням дитини займаються дід [PERSON] та бабуся [PERSON] Просять позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному об'ємі та просить його задоволити. Також додаткового суду пояснила, що ними та соціальними працівниками Щекичинської сільської ради, на території якої проживає малолітній [PERSON], неодноразово проводились бесіди з відповідачем щодо його обов'язку виховувати сина, про те вони результату не дали, відповідач не бажає займатись сином. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що з 2010 року з своїм сином [PERSON] разом не проживає. Нині створив нову сім'ю, де з новою дружиною виховує трьох дітей. На даний час не спроможний виховувати сина [PERSON], оскільки син є інвалідом та потребує як часу так і коштів. Син проживає з його батьками, які займаються його вихованням та утриманням. Натомість він участі в його вихованні та утриманні не приймає. Час від часу бачиться з сином, купує йому інколи іграшки. Свідок [PERSON] суду показала, що з 2010 року утриманням та вихованням малолітнього [PERSON] займається вона та її чоловік [PERSON] Внук є інвалідом з дитинства, потребує постійного догляду та лікування. Натомість відповідач участі в його вихованні та утриманні не приймає, проживає окремо від них, створив нову сім'ю. На лікування внука потрібні значні кошти, проте відповідач знаючи про недугу сина грошей не дає. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що з 2010 року вихованням та утриманням малолітнього [PERSON] займаються його дід та баба. Натомість батько [PERSON] з сином [PERSON] не проживає, його вихованням не займається. З сином бачиться мало, під час відвідань нерідко буває в стані алкогольного сп'яніння. Аналогічні показання дала в судовому засіданні і свідок [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав Батьками [PERSON], [INFO] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 серпня 2009 Великомежиріцькою сільською радою Корецького району Рівненської області. [INFO] померла [PERSON], згідно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 15 серпня 2017 року Корецьким районним відділом ДРАЦСу. За місцем проживання відповідач характеризується з негативної сторони, до сільської ради неодноразово надходили скарги щодо поведінки [PERSON], згідно із характеристики виданої Великомежиріцької сільською радою Корецького району Рівненської області від 08 серпня 2017 року. В довідці, виданої Щекічинською сільською радою Корецького району Рівненської області №607 від 07 серпня 2017 року, вказано, що [PERSON] проживає разом з дідом [PERSON] та бабусею [PERSON] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03 серпня 2017 року, син відповідача [PERSON] проживає разом з дідом [PERSON] та бабусею [PERSON] у задовільних умовах. У повідомленні Щекічинської сільської ради Корецького району Рівненської області вказано, що з 2010 року вихованням [PERSON] займається лише дід [PERSON] та баба [PERSON], батько [PERSON] вихованням сина не займається. З пояснень сторін, показань свідків видно, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON] самоусунувся, не займається його вихованням, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчанням, підготовку до самостійного життя. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків об'єктивно підтверджується висновком органу опіки та піклування Корецької РДА Рівненської області від 19 вересня 2017 року №01-26/3584/17 щодо доцільності позбавлення. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний і моральний розвиток. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини згідно із п.2 ст.164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в п.15, 18 Постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судоми законодавства при розгляді прав про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідач [PERSON] не вчинив жодних дій, які б свідчили про зміну його ставлення до життя сім'ї, матеріального забезпечення та виховання дитини, не працевлаштувався, що свідчить про відсутність об'єктивних причин неможливості відповідача забезпечити дитину необхідним для розвитку та виховання в домашніх умовах. При цьому судом не встановлено обставин, існування яких, перешкоджає у здійсненні відповідачем своїх батьківських обов'язків. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що батько малолітнього [PERSON] не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не проявляє батьківської турботи. Тобто, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. А тому суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved