Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.06.2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду пор надання особистого кредиту № 500597423. Відповідно до умов даного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 200 000,00 грн., а відповідач зобов'язалась в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Як зазначає позивач, банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 200 000,00 грн. Однак, у порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.08.2018 року має заборгованість: прострочена заборгованість за кредитом - 172 249,82 грн., за відсотками - 9430,18 грн., по комісії - 20 400,00 грн. та штрафу у сумі 1000,00 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 203 080,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3046,20 грн. Ухвалою судді від 06.11.2018 року було відкрито провадження у названій справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У відповідності до ч. 8 ст .279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, звертаючись до суду з позовом, представником позивача одночасно подано клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином за адресою її місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, конверти з судовими повістками про виклик повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що свідчать матеріали справи. Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з'явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту № 500597423 та Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500597423 від 15.06.2017 року, між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов даного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 200 000,00 грн. з відсотковою ставкою за користування кредитом 10,99% з датою остаточного повернення кредиту 16.06.2021 року. Відповідач зобов'язалась в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач підтвердила своїм підписом те, що вона ознайомлена у письмовій формі з умовами надання кредиту. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує. Згідно умов Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором. В зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 16.08.2018 року відповідач має заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом - 172 249,82 грн., за відсотками - 9430,18 грн., по комісії - 20 400,00 грн. та штрафу у сумі 1000,00 грн., а всього - 203 080,00 грн. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не було надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи. Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, порушує вимоги умов Договору, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3046,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved