Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» 30.01.2017р. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15.03.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 19836,38 дол.США строком по 14.03.2013 року на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу, згідно якого позичальник набуває у власність транспортний засіб марки Skoda Octavia Tour, 2006 р.в., а остання повинна була повертати кредит зі сплатою 13% річних. Оскільки відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання, то станом на 22.11.2016 року утворилась заборгованість за кредитом у сумі 866113,92 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення справи не зверталася. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 15 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №70/07ф (а.с.3-6), відповідно до якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надає відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом дебатування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника №26200500103489 з подальшим перерахуванням, згідно розпорядження позичальника, або шляхом, передбаченим п.2.5.6 цього договору на поточний рахунок продавця за реквізитами, вказаними в договорі купівлі продажу, а саме : для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу №564 від 15.03.2007р., укладеним між позичальником та ЧП «Авто-Європа», згідно якого позичальник набуває у власність транспортний засіб марки Skoda Octavia Tour, 2006 р.в. в сумі 19836,38 дол.США. Кредитні кошти надані терміном по 14.03.2013р. зі сплатою 13% річних за користування кредитом, а [PERSON] зобовязана була належним чином використати кредит, щомісячно повертати позику, нараховані проценти за користування кредитом і комісію. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти за договором купівлі-продажу №564 від 15.03.2007р. на рахунок ЧП «Авто-Європа», а відповідач зобовязана була щомісячно повертати позику та нараховані проценти за користування кредитом у строки та у розмірах, відповідно п.3.3.2, згідно з умовами, визначеними 2.5.1 договору. У свою чергу відповідач прийняла позику і використала її за призначенням, але грошові зобовязання щодо погашення кредиту належним чином не виконувала. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі статі 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктами 4.1 та 4.5 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної ставки, визначеної п.1.3 цього договору, що розраховується від суми несвоєчасних виконаних боргових зобовязань з моменту несвоєчасного виконання боргових зобовязань та до моменту їх виконання. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. За несвоєчасне повне чи часткове повернення коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотківвід суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Відповідно до ст.533 ЦК України, якщо грошове зобовязання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти у день платежу. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. У звязку з неналежним відповідачем своїх зобовязань станом на 22.11.2016 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 862309,83 грн., з яких: 15996,41 дол.США, що за курсом НБУ на 22.11.2016р. складає 412387,45 грн., -загальна заборгованість за кредитом, 17006,01 дол.США, що за курсом НБУ на 22.11.2016р. складає 438414,94 грн. заборгованість по відсоткам, 11507,44 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.11-12). На момент розгляду справи строк повернення кредиту закінчився. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог. Однак, враховуючи вимоги ст.11 ЦПК України, оскільки позивач просив стягнути заборгованість в гривневому еквіваленті, тому, враховуючи зазначений вище розрахунок, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 862309,83 грн., а не в сумі 866113,92 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь держави - судовий збір у розмірі 12934,65 грн.

Outcome: partial