Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.08.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» ( правонаступник якого ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість у сумі 10 804,81 гривень, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки не повідомив, заперечення на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON], проти чого позивач не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, [PERSON], які викладені на банківському сайті, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 2200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 250 грн + 5% від суми позову. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається із розрахунку представленого позивачем відповідач [PERSON] зобовязання за договором не виконував у строки і це призвело до виникнення заборгованості , яка станом на 31.12.2015 року становила 10804,81 грн., з яких 1988,58 грн заборгованість за кредитом, 8063,62 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 250 грн - штраф (фіксована частина), 502,61 грн - штраф (процентна складова). Враховуючи наведене, суд вважає, що заборгованість за кредитним договором відповідача розміром 10804,81 гривень, підтверджена розрахунком наявним в матеріалах справи, який не викликає сумніву щодо достовірності, тому суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки критично оцінює невиконання відповідачем [PERSON] грошового зобовязання, а відтак заборгованість за кредитним договором підлягає до стягнення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378 грн. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON].

Outcome: approved