Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Національний авіаційний університет звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення вартості навчання посилаючись на те, що на виконання вимог Положення 29.10.2010 року між Національним авіаційнийм університетом та [PERSON] було укладено угоду про підготовку аспіранта заочної форми навчання за рахунок державного замовлення за №02.02-1942 (далі - Угода), згідно з якою НАУ взяв на себе зобов'язання забезпечити якісну підготовку Відповідача згідно з програмою підготовки аспіранта та індивідуальним планом. Позивач зазначив, що згідно п. 2.7. Угоди Відповідач взяв на себе зобов'язання захистити дисертацію в установлений термін підготовки. Відповідно до п. 2.8. Угоди Відповідач погодився відшкодувати вартість навчання згідно з Законодавством України у разі відрахування з аспірантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку НАУ, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи та п. 2.7 Угоди без поважних причин. Позивач зазначив, що Наказом ректора №2624/ст. від 26.10.2010 року Відповідач з 01.11.2010 року було зараховано до аспірантури Національного авіаційного університету заочної форми навчання від виробництва терміном до чотирьох років. За поданням вченої ради Інституту комп'ютерних інформаційних технологій (протокол № 6 від 12.06.2014 року) наказом ректора №1419/ст.. від 19.06.2014 року Відповідача було відраховано з аспірантури НАУ за невиконання індивідуального плану підготовки без поважних причин з 01.07.2014 року. Таким чином відповідач має відшкодування вартість його навчання в Національному авіаційному університеті. Вартість підготовки Відповідача в аспірантурі НАУ, згідно довідки про вартість витрат на навчання (без урахування виплати стипендії) становить 67006,78 грн. Враховуючи викладене, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Угоди, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму та судові витрати. В судове засідання представник позивача з`явився, позов підтримав, просив задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з»явилася, заяв про поважні причини неявки до суду не подала, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача у порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення суду. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.10.2010 року між Національним авіаційнийм університетом та [PERSON] було укладено угоду про підготовку аспіранта заочної форми навчання за рахунок державного замовлення за №02.02-1942 (далі - Угода), згідно з якою НАУ взяв на себе зобов'язання забезпечити якісну підготовку Відповідача згідно з програмою підготовки аспіранта та індивідуальним планом. Судом встановлено, що Наказом ректора №2624/ст. від 26.10.2010 року Відповідач з 01.11.2010 року було зараховано до аспірантури Національного авіаційного університету заочної форми навчання від виробництва терміном до чотирьох років. Судом встановлено, що за поданням вченої ради Інституту комп'ютерних інформаційних технологій (протокол № 6 від 12.06.2014 року) наказом ректора №1419/ст.. від 19.06.2014 року Відповідача було відраховано з аспірантури НАУ за невиконання індивідуального плану підготовки без поважних причин з 01.07.2014 року. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. А тому суд вважає що позов доведений та підлягає задоволенню, на підставі доказів наданих позивачем у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved