Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] останній отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 31.07.2014 року загальна сума його боргу становить 7083,87 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» 7083,87 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк та [PERSON] останній отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 12-18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно п.п. 6.5. умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання по перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим договором (а.с. 16). Відповідно до п. 6.6. умов і правил надання банківських послуг позичальник у випадку невиконання обов'язків по договору, по вимозі банку виконати обов'язки по поверненню кредиту, зобов'язується оплати винагороду банку (а.с. 16). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання Судовим наказом Луцького міськрайонного суду від 03.09.2008 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнення заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.11.2007 року суму заборгованості в розмірі 2384,49 грн. (а.с. 7). Отже, з врахуванням стягнутої суми боргу за судовим наказом, станом на 31.07.2014 року заборгованість за кредитним договором становить - 7083,87 грн., з яких: 6508,45 грн. - борг за кредитним договором, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 325,42 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-11). Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved