Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача, [PERSON] не зявився, проте в позовній заяві просить слухати справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує. Із позовних вимог вбачається, що 13.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Згідно кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту згідно графіку розрахунків до кредитного договору, який є його невідємною частиною. Однак відповідач умов кредитного договору у визначений термін не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 12 248, 40 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в засобах масової інформації, а саме в газеті «Галичина», що свідчить про байдуже ставлення до вирішення справи. Причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно кредитного договору б/н від 13.08.2007 року (а.с. 15-21), позивач надав позичальнику кредитну картку з встановленим кредитним лімітом під 24 % річних. З розрахунку заборгованості (а.с. 7-14)по кредитному договорі № б/н від 13.08.2007 року, видно що станом на 09.10.2016 року сума заборгованості становить 15 256, 10 грн., від цієї суми віднімається сума 3829, 05 грн., якам була задоволена судовим наказом Косівського районного суду від 28.07.2008 року (а.с. 6). У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, ст.ст. 546-547, 550, 553-554, 612, 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved