Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 15 серпня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 28 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять дозволити їм усиновити малолітню дитину - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2001 року, в шлюбі дітей не мають та з 23 червня 2016 року займаються вихованням і утриманням дівчинки, оскільки мати дитини після пологів залишила її в пологовому будинку без попередження медичного персоналу та без написання будь-якої заяви про відмову від неї, а батько дитини невідомий. Крім того, заявники просять зобов'язати Розівський РВ ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме, записати їх батьками усиновленої дитини, змінивши прізвище дитини з «[INFO]» на «[INFO]». У судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] доводи заяви підтримали повністю по тих підставах, які ними були вказані в заяві, надали відповідні пояснення, прохали суд задовольнити їх вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник заінтересованої особи органу опіки та піклування [PERSON] надала відповідні пояснення та не заперечувала проти задоволення вимог заявників, посилаючись на те, що усиновлення дитини заявниками відповідає інтересам дитини. Представник заінтересованої особи - Розівського РВ ДРАЦС про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.46), в судове засідання не з'явився, проте у поданій до суду письмовій заяві представник заінтересованої особи [PERSON] прохала слухати справу без участі представника Розівського РВ ДРАЦС. Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та [PERSON], погодившись із наведеними у заяві доводами (а.с.47). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи - Розівського РВ ДРАЦС. Суд, з'ясувавши позицію осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружилися та зареєстрували шлюб 29 вересня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Розівського районного управління юстиції Запорізької області, про що у той же день складено відповідний актовий запис за №26. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[INFO]» (а.с.7). Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] дітей не мають, у зв'язку з чим подружжя виявило спільне бажання усиновити дитину-сироту чи дитину, позбавлену батьківського піклування віком 0-2 роки та 05 травня 2016 року звернулися до служби у справах дітей Розівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - ССД Розівської РДА) із заявою про взяття їх на облік як кандидатів в усиновлювачі. З вказаного часу подружжя поставлено на облік. При цьому, згідно висновку №17 ССД Розівської РДА від 10 травня 2016 року [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.8,9). [INFO] року в хірургічному відділенні Розівської центральної районної лікарні Управління охорони здоров'я Запорізької державної адміністрації (далі - Розівська ЦРЛ), особа, яка не мала при собі будь-яких документів та назвалася [PERSON], народила дитину та в той же день покинула її в приміщенні лікарні, про що 19 травня 2016 року складено відповідний акт. В подальшому новонароджену дитину було направлено до Комунального закладу «Запорізька обласна клінічна лікарня» Управління охорони здоров'я Запорізької обласної ради (а.с.10-11). Новонароджену дитину, яка народилась [INFO] року, органом опіки та піклування було зареєстровано як [PERSON], про що 26 травня 2016 року Розівським РВ ДРАЦС складено відповідний актовий запис за №28. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], видане 26 травня 2016 року, в якому зазначено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованого 26 травня 2016 року Розівським РВ ДРАЦС, відомості про батьків дитини [PERSON] записані відповідно до ч.2 ст.135 Сімейного кодексу України (далі - СК України), тобто запис про батьків дитини вчинено за рішенням органу опіки та піклування (а.с.12). 09 червня 2016 року розпорядженням голови Розівської РДА №235 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14). Згідно наказу №24/01-52 ССД Розівської РДА від 22 червня 2016 року з метою соціального захисту прав дитини здійснено тимчасове влаштування малолітньої [PERSON], яка залишилась без батьківського піклування, в сім'ю кандидатів в усиновлювачі [PERSON] та [PERSON]. З 23 червня 2016 року малолітня дитина проживає у вказаній сім'ї (а.с.15). Зазначені обставини також підтверджені в судовому засіданні поясненнями як заявників [PERSON] та [PERSON], так і представника заінтересованої особи [PERSON]. Розпорядженням голови Розівської РДА від 30 червня 2016 року №268 [PERSON] призначено опікуном над малолітньої [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.209 СК України дитина, покинута в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати з них батьки, інші родичі, може бути усиновлена після досягнення нею двомісячного віку. Відповідно до ст.217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною і може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. На час звернення заявників до суду дитині виповнилось повних 2 місяці. Суд вважає неможливим та недоцільним з'ясування згоди дитини на усиновлення, оскільки через свій ранній вік (2 місяці) дівчинка не в змозі висловити свою думку щодо усиновлення. Крім того, суд виходить і з того, що дитина з 23 червня 2016 року проживає разом з усиновлювачами, заявники добре ставляться до [PERSON], називають її своєю дочкою. Зазначене відповідає вимогам чч.3,4 ст. 218 СК України. Відповідно до ст.219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони, зокрема, невідомі, протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що вимоги ст.219 СК України виконані виходячи з того, що батько дитини невідомий, а особа матері не встановлена та є невідомою, оскільки остання покинула новонароджену дівчинку в пологовому будинку, залишивши її взагалі без батьківського піклування. Таким чином, батьки дитини невідомі та відомості про них записані на підставі рішення органу опіки та піклування в особі ССД Розівської РДА, тобто відповідно до ч.2 ст.135 СК України (а.с.12 оборотна сторона). Судом встановлено, що заявники мають у спільній сумісній власності будинок [ADDRESS] Розівського району запорізької області на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2003 року, посвідченого Розівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, реєстровий №1920 (а.с.17-18). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26 липня 2016 року заявники разом з малолітньою [PERSON] мешкають у вищезазначеному будинку, яка складається з 3 кімнат. Сім'я має добрі санітарно-гігієнічні умови. В родині створені необхідні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини (а.с.20). Станом на 29 лютого 2016 року заявники [PERSON] та [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувались, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають, що підтверджується довідками управління інформаційного забезпечення МВС України серії ПАЗ за №1482643 та ПАЗ №1482644 відповідно (а.с.25). Судом встановлено, що заявник [PERSON] працює поваром в Розівській ЦРЛ протягом 15 років та отримує заробітну плату. Вказане підтверджується довідкою про її доходи з місця роботи (а.с.22). Заявник [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак має постійний дохід від виконання робіт по найму, що підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи, а також випискою з банківського рахунку (а.с.21,52). Заявники [PERSON] та [PERSON] не перебувають на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, стан здоров'я заявників задовільний, що підтверджується відповідними медичними висновками (а.с.23,24). Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі ССД Розівської РДА від 26 липня 2016 року №01-22/0409, усиновлення заявниками [PERSON] та [PERSON] малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.26). Із медичного висновку Розівської ЦРЛ про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 30 червня 2016 року, вбачається, що стан здоров'я малолітньої [PERSON] задовільний, дитина на диспансерному обліку не перебуває та не є інвалідом (а.с.40). Таким чином, з матеріалів справи та з пояснень осіб, які беруть участь у справі, встановлено, що заявники тривалий час - з 29 вересня 2001 року - проживають в зареєстрованому шлюбі. З 23 червня 2016 року проживають разом з малолітньою [PERSON] однією сім'єю, добре до неї ставляться, займаються її вихованням і утриманням, називають дитину своєю дочкою. Батьки дитини невідомі, до того ж мати дитини покинула новонароджену дівчинку в пологовому будинку, залишивши її без батьківського піклування без повідомлення своїх анкетних даних та до часу розгляду справи в суді не виявила бажання забрати дитину на виховання до себе. В родині створені необхідні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Крім того, суд вважає за можливе у відповідності до ст.229 СК України задовольнити прохання заявників та записати їх батьками дитини, яка підлягає усиновленню, про що внести зміни до актового запису про народження дитини, а також змінити прізвище дитини із «[INFO]» на «[INFO]».

Outcome: approved