Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 14 червня 2007 року Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 428/11. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання позичальником своїх обовязків по договору від 14.06.2007 р. між банком та відповідачем було укладено Іпотечний договір від 14.06.2007 р., предметом іпотеки є квартира № 43, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, будинок № 302. Предметом іпотеки забезпечується зобовязання позичальника у розмірах, зазначених у кредитному договорі, що складається з суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом. У зв'язку із змінами у діючому законодавстві ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк», 18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Згідно пунктів 1.1. - 1.5. договору, банк надав відповідачу кредит на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6835 від 14.06.2007 р. в розмірі 61\~200 доларів США, термін повернення кредиту - 14.06.2032 р. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 13,00 % річних. Відповідно до умов п. 2.5.1. кредитного договору та Графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку № 1 до кредитного договору, позичальник зобов'язувався щомісячно в дату зазначену у Графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту. Взятих на себе за кредитним договором № 428/11 від 14.06.2007 р. зобовязань відповідач не виконує. Зобовязання [PERSON] за кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2010 року по справі № 2-2198/10, яке набрало законної сили. Таким чином, факт надання кредитних коштів та порушення боржником умов кредитного договору № 428/11 від 14.06.2007 р. щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Станом на 31.05.2016 р. загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 428/11 від 14.06.2007 р., відповідно до розрахунку становить 2 947 363,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 58 140,00 доларів США; заборгованість за відсотками - 58 513,34 доларів США; всього кредит та відсотки - 116\~653 доларів США, 34 центів (по курсу НБУ 25,166002 на 31.05.2016 р.), тобто - 2 935 698,19 грн.; заборгованість за комісіями за РО складає 0,00 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) (відповідно до п. 4.3. кредитного договору) - 11 665,58 грн. Згідно п. 7.1. Іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобовязання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим кредитним договором або чинним законодавством, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством. Враховуючи те, що відповідач порушив умови кредитного договору № 428/11 від 14.06.2007 р., не виконав свої зобовязання, передбачені даним договором, існує заборгованість, яка не сплачена в установлений строк, позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилаючись на викладене, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на предмет іпотеки, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 428/11, відповідно до якого останній отримав кредит на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6835 від 14.06.2007 р. в розмірі 61\~200 доларів США, термін повернення кредиту - 14.06.2032 р. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 13,00 % річних (а.с.20-27). Відповідно до умов п. 2.5.1. кредитного договору та Графіку погашення заборгованості по кредиту і процентів, наведеному в додатку № 1 до кредитного договору, позичальник зобов'язувався щомісячно в дату зазначену у Графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, а також плати за обслуговування кредиту (а.с.28-32). В якості забезпечення своєчасного і повного виконання позичальником своїх обовязків по договору від 14.06.2007 р. між банком та відповідачем було укладено Іпотечний договір від 14.06.2007 р., предметом іпотеки є квартира № 43, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, будинок № 302 (а.с.13-19). Предметом іпотеки забезпечується зобовязання позичальника у розмірах, зазначених у кредитному договорі, що складається з суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом. Взятих на себе за кредитним договором № 428/11 від 14.06.2007 р. зобовязань відповідач не виконує. Зобовязання [PERSON] за кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2010 року по справі № 2-2198/10, яке набрало законної сили (а.с.10-12). Таким чином, факт надання кредитних коштів та порушення боржником умов кредитного договору № 428/11 від 14.06.2007 р. щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Станом на 31.05.2016 р. загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 428/11 від 14.06.2007 р., відповідно до розрахунку становить 2 947 363,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 58 140,00 доларів США; заборгованість за відсотками - 58 513,34 доларів США; всього кредит та відсотки - 116\~653 доларів США, 34 центів (по курсу НБУ 25,166002 на 31.05.2016 р.), тобто - 2 935 698,19 грн.; заборгованість за комісіями за РО складає 0,00 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) (відповідно до п. 4.3. кредитного договору) - 11 665,58 грн. (а.с.7-9). Згідно п. 7.1. Іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобовязання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим кредитним договором або чинним законодавством, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку», не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Враховуючи правову позицію, яку висловив ВСУ та норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII (далі закон Про мораторій) кредитор має право до окремих категорій громадян, на яких поширюється дія закону Про мораторій застосовувати тільки процедури досудового врегулювання заборгованості, надсилати вимоги, подавати позови до суду, отримувати судові рішення, вчиняти нотаріальні написи, та виконувати інші передбачені законом дії, спрямовані на отримання виконавчого документа. Проте, сам виконавчий документ не може бути предявлений до виконання. На час дії закону Про мораторій зупиняється строк для його подачі. Тобто, органам державної виконавчої служби та їх посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заборонено вживати заходи, які спрямовані на виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію закону Про мораторій на період його чинності. 20 січня 2016 року Верховним Судом України було прийнято Постанову у справі № 6-482цс15, в якій ВСУ вказує, що поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Також ВСУ наголосив, що зазначеним Законом не передбачено підстав для відмови в захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кредиторів. Таким чином, рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до і після прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого пунктом 3 цього Закону. Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить 7/20 частин житлового будинку, загальною площею 163,9 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Шевченка, 54. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі та вважає за можливе у рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 428/11 від 14.06.2007 р., відповідно до розрахунку становить 2 947 363,77 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 43, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, будинок № 302, яка на праві власності належить [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved