Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 08.02.2011 року між банком та [PERSON] був укладено кредитний договір № BL_ЖГ00011775, на умовах якого відповідачу надано кредит в розмірі 4000,00 грн. зі сплатою процентів в розмірі 20% річних та щомісячної комісії за управління кредитом в розмір 1,5 % від суми кредиту терміном до 08.02.2014 року. Відповідач зобов'язувалась щомісячно поповнювати свій поточний рахунок та погашати заборгованість відповідно до умов договору. Відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання, а тому станом на 07.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 14268,21 грн., з яких: 1668,33 грн. - тіло кредиту, 869,15 грн. - заборгованість за відсотками, 780,00 грн. - заборгованість по комісії, 10930,73 грн. - плата за пропуск платежів (пеня). Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримав на підставах, викладених в позовній заяві, просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054, а також нормах гл.72 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1066,1069 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язуєтсья приймати та зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять. Якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу; права та обов'язки сторін пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст.546,549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 08.02.2011 року сторонами укладений договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00011775. Згідно цього договору банк зобов'язався відкрити відповідачу поточний рахунок та надати відповідачу грошові кошти в сумі 4000,00 грн. з терміном повернення до 08.02.2014 року, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 20% річних, комісії за управління кредитом в розмірі 1,5% від суми кредиту, а відповідач зобов'язалася повертати кредит відповідно до узгодженого між сторонами графіку. За неналежне виконання умов договору відповідно до п. 4.3 та п.4.2 договору передбачена сплата штрафу в розмірі 25 % від суми кредиту та пені в розмірі 0,50 % за кожен день прострочення виконання зобов'язань (а.с. 3-9). Позивач свої зобов'язання виконав. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконала, станом на 07.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 14268,21 грн., з яких: 1668,33 грн. - тіло кредиту, 869,15 грн. - заборгованість за відсотками, 780,00 грн. - заборгованість по комісії, 10930,73 грн. - плата за пропуск платежів (пеня). Разом з тим, вирішуючи питання щодо заявлених вимог, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за №541/13808 банки не мають право встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення договору тощо), тому вимога в частині стягнення заборгованості по оплаті за управління кредитом (комісії) задоволенню не підлягає. Щодо стягнення неустойки (плата за пропуск платежів, так зазначає позивач у позовній заяві), то суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Тому, зважаючи на значне перевищення суми неустойки, суд вважає за можливе зменшити її розмір до розміру збитків, тобто до 2 537,48 грн. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої договірні зобов'язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов'язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості в розмірі 5074,96 грн., з яких: 1668,33 грн. - тіло кредиту, 869,15 грн. - заборгованість за відсотками, 2537,48 грн. - плата за пропуск платежів (пеня). На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК». Отже, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. Розмір судового збору визначений судом з врахуванням дати подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial