Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Наприкінці березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25 листопада 2015 року близько 18 години 00 хвилин на проїзній частині автодороги «Київ-Бориспіль» відбулося зіткнення між автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак [NUMBER], під його керуванням, та автомобіля марки «Volkswagen Vento», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В подальшому автомобіль марки «Богдан 2111», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], допустив зіткнення з нерухомим автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак [NUMBER]. Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року було залишено без змін. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль марки «Dacia Logan», номерний знак [NUMBER]. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу №0297/16 від 23 січня 2016 року вартість матеріального збитку складає 115556 гривень 10 копійок, також [PERSON] були понесені витрати на проведення експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 1200 гривень. Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування завданої ним матеріальної шкоди. Крім цього, внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням здоровя; душевних стражданнях, пережитих [PERSON] у звязку з фактом знищення належного йому майна; душевних стражданнях, повязаних з тим, що маючи у власності автомобіль [PERSON] не може користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб; хвилюваннях у звязку з необхідністю перевлаштовувати налагоджений ритм життя; емоційному дискомфорті, повязаному з тим, що після дорожньо-транспортної пригоди він змушений відчувати себе залежним від громадського транспорту. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 119307 гривень 59 копійок, а також моральну шкоду у розмірі 45000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні у повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, зокрема у розмірі 71957 гривень 64 копійок (117401,90-45444,26), визначеному висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи від 21 серпня 2018 року. Водночас, заперечували у повному обсязі стосовно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 45000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Dacia», номерний знак [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС №212703, виданого на імя позивача. 25 листопада 2015 року приблизно в період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годину 20 хвилин [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем марки «Богдан 2111», номерний знак [NUMBER], рухаючись проїзною частиною автодороги «Київ-Бориспіль», в районі електроопори №66 в м. Києві, допустив порушення вимог п.12.3 ПДР України, що виразилось в тому, [PERSON], рухаючись в крайній лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 110-125 км/год, з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, а саме після виявлення його в смузі руху нерухомого автомобіля марки «Dacia Logan», номерний знак [NUMBER], який являвся для нього перешкодою та небезпекою, яку він обєктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, а тому почав здійснювати гальмування вказаного транспортного засобу із запізненням, внаслідок чого [PERSON] не зміг своєчасно зупинитись, що призвело до зіткнення його автомобіля з нерухомим автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак [NUMBER]. Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, [PERSON] скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України. Вказані обставини підтверджуються вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року, яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.24-26,27-28). За правилами ч.6 ст.82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою ст. слідчого СВ Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві [PERSON] від 07 грудня 2015 року [PERSON] було залучено до участі в досудовому розслідуванні кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в якості потерпілого (а.с.29). Проте, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року цивільний позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишено без розгляду (а.с.53). Таким чином, в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Dacia Logan», номерний знак [NUMBER]. Внаслідок чого [PERSON] було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, №0297/16 від 23 січня 2016 року, складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого [PERSON], внаслідок пошкодження транспортного засобу становить 115556 гривень 10 копійок (а.с.14-23). Водночас, в матеріалах цивільної справи міститься також висновок судової автотоварознавчої експертизи №2600, складений Київською незалежною судово-експертною установою (а.с.120-142). Згідно якого визначено ринкову вартість автомобіля марки «Dacia Logan», номерний знак [NUMBER], до дорожньо-транспортної пригоди в цінах станом на 25 листопада 2015 року, що становила 117401 гривень 90 копійок, та ринкову вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди 45444 гривень 26 копійок. Тобто висновок судової автотоварознавчої експертизи містить відомості щодо ринкової вартості автомобіля марки «Dacia», номерний знак [NUMBER], до дорожньо-транспортної пригоди та після дорожньо-транспортної пригоди, тобто з врахуванням аварійних пошкоджень. У відповідності\~до ст.30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У звязку з цим, суд враховує ту обставину, що позивач наполягав на своїх позовних вимогах про відшкодування йому завданої матеріальної шкоди. При цьому, матеріали цивільної справи не містять відомостей про фізичне знищення автомобіля марки «Dacia», номерний знак [NUMBER]. Так, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки «Dacia», номерний знак [NUMBER], становить 115556 гривень 10 копійок, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку. Водночас, згідно звіту автотоварозначого дослідження ринкова вартість даного автомобіль до дорожньо-транспортної пригоди становить 117401 гривень 90 копійок. З огляду на це, доводи відповідача стосовно фізичного знищення автомобіля не відповідають дійсності. Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що у [PERSON] виник обовязок сплатити на користь позивача вартість завданого матеріального збитку у розмірі 115556 гривень 10 копійок. До того ж при вирішенні даного спору суд вважає за необхідне врахувати правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Таким чином, потерпілий обирає спосіб та порядок відшкодування завданої йому шкоди самостійно та на власний розсуд. Отримавши страхове відшкодування від страховика, навіть в тому розмірі, що не перевищує ліміту відповідальності страховика, потерпілий має право на отримання решти коштів на відшкодування шкоди, що не покрита страховиком, безпосередньо від заподіювача шкоди, що також узгоджується з положеннями ст.1194 ЦК України. У відповідності\~до вимог\~ч.1\~та ч.2\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об'єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно положення ч.1 та ч.4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В ході судового розгляду судом досліджено відеозаписи, надані позивачем на флеш-накопичувачі. Проте, на вказаних відеозаписах зафіксовано лише факт дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «Dacia», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Тому, судом критично оцінюються дані відеозаписи, в якості належного доказу на підтвердження розміру матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, відповідно акту №0297/16 приймання-передачі виконаних робіт від 25 січня 2016 року та копії квитанції №480836 від 25 січня 2016 року [PERSON] сплатив на користь ФО-П [PERSON] 1200 гривень за товарознавче дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (а.с.8,15). Тому, з [PERSON] на користь позивача належить стягнути шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 115556 гривень 10 копійок, а також витрати, повязані з проведенням оцінки з визначення вартості матеріального збитку, у розмірі 1200 гривень, а всього у розмірі 116756 гривень 10 копійок. В свою чергу, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 45000 гривень [PERSON] обґрунтовує наступними доводами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він зазнав фізичного болю та страждань у звязку з ушкодженням здоровя. Оскільки, переніс численні медичні процедури під час стаціонарного лікування в Київській лікарні швидкої медичної допомоги та під час амбулаторного лікування в Бориспільській ЦРЛ, що підтверджується медичною довідкою та випискою із медичної картки стаціонарного хворого (а.с.16,17). До того ж моральна шкода, завдана [PERSON], полягає у душевних стражданнях, пережитих у звязку з пошкодженням належного йому майна; душевних стражданнях, повязаних з тим, що маючи автомобіль він не може користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб, зокрема оперативністю у вирішенні всіх побутових потреб; хвилюваннях у звязку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За правилом п.1 та п.3 ч.2, ч.3 ст.23\~ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки було пошкоджено автомобіль, який належить йому на праві приватної власності. Крім цього, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було заподіяно також фізичного болю, а саме у вигляді черепно-мозкової травми, забою мяких тканин голови та обличчя (а.с.17). З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] не сплачував судовий збір, оскільки на підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Враховуючи те, що позивачем заявлено дві вимоги, а саме про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди. З огляду на це, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial