Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти у розмір який визначається судом, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь опікуна який буде призначений, задля утримання дитини. Представником позивача надано суду заяву, у якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило. Відзив на позовну заяву суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Згідно інформації з КЗО «Марганецький багатопрофільний навчальний реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] навчається у їх закладі у зв`язку з тим, що мати ухиляється від своїх батьківських обов`язків, а саме неодноразово з`являлася у закладі в нетверезому вигляді. На вихідні та святкові дні та канікули дитина залишалася у закладі, оскільки дитину ніхто не забирав. Згідно довідки з Центра соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім» [PERSON] неодноразово перебував у центрі, був доставлений БНРЦ «ДОР» в якому він знаходився постійно на державному забезпеченні. За період перебування дитини в закладі мати жодного разу дитину не відвідала. Згідно інформації з Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, також у 2019 році [PERSON] була притягнута до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України. На облік до нарколога не стала, веде аморальний спосіб життя. За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з висновком, складеним 19.06.2020 р. за № 15/20-811 орган опіки та піклування Марганецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно нього. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки на момент розгляду справи дитина позбавлена батьківського піклування, суд доходить висновку про існування підстав для задоволення позову також у частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на його утримання. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн., оскільки орган опіки та піклування звільнений від сплати судових витрат. На підставі статей 150, 164-165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved