Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором У своєму позові позивач вказав, що 25.06.2007 року між банком і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 13\~235,54 доларів США на термін до 25.06.2014 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач взятих за цим договором зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 14.09.2015 року мас заборгованість у розмірі - 12\~813,55 доларів США. У своєму позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 12\~813,55 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 269\~084,55 грн. грн.. та судові витрати у сумі 4036,27 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву від 27.11.2015 р., в якій вказав, що свій позов підтримує, розглянути справу без його участі і просить позов задовольнити. 30.11.2015 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій вказав, що просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 482,27 грн. та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову заперечує і надав до суду копію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2010 року, згідно якого позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] задоволено: кредитний договір від 25.06.2007 року та стягнуто із [PERSON] заборгованість в сумі 27\~010,65 грн. та судовий збір в сумі 288,61 грн. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25.06. 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 13\~235,54 доларів США на термін до 25.06.2014 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Із рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2010 року встановлено, що згідно рішення суду позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] задоволено: кредитний договір від 25.06.2007 року та стягнуто заборгованість в сумі 27\~010,65 грн. та судовий збір в сумі 288,61 грн. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено , що ще у 2010 році кредитні правовідносини між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] припинено та з останнього стягнуто заборгованість. З моменту розірвання кредитного договору минуло майже 5 років, а отже строк позовної давності позивачем пропущено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» безпідставний, необґрунтований і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed