overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що її син [PERSON] страждає на тяжку розумову відсталість в ступені ідіопатії, є інвалідом І групи «А» з дитинства, перебуває на обліку у лікаря психіатра. У зв`язку із захворюванням погано орієнтується у часі, соціально неадаптований, практично не розмовляє, не вміє читати та писати, не розуміє значення своїх дії, не може керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного догляду і нагляду за ним. В судовому засіданні заявник підтвердила, що її син не може керувати своїми діями та не розуміє їх значення. Також вона додала, що коли був живий її чоловік, вона не зверталась із заявами про визнання сина недієздатним. Зараз їй це потрібно для можливості здійснювати права сина від його імені, в тому числі щодо оформлення спадщини після смерті її чоловіка. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Біловодської РДА до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи орган опіки та піклування повідомлявся належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу без представника цього органу. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною першою статті 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до частини першої статті 39 цього ж Кодексу фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Із доданих до заяви матеріалів дійсно вбачається, що [PERSON] є інвалідом І «А» групи з дитинства, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом: тяжка розумова відсталість в ступені ідіопатії. Висновками проведеної у справі амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи (висновок судового-психіатричного експерта № 33 від 06.02.2020) підтверджується факт, що [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів. За своїм психічним станом він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує стороннього догляду. Наведене переконало суд в необхідності визнання [PERSON] недієздатною особою, оскільки він страждає на стійку розумову відсталість з дитинства. Із визнанням [PERSON] недієздатним, суд також вважає обґрунтованим прохання заявника щодо встановлення над її сином опіки, оскільки це відповідає вимогам частини першої статті 60 Цивільного кодексу України, призначивши опікуном недієздатної особи саме заявника. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Розквітненської сільської ради народних депутатів від 22 березня 2001 року № 100 вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 12308, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,0288 га, яка розташована на території Розквітненської сільської ради, без зазначення кадастрового номеру. Звернувшись до проектної організації для розроблення технічної документації, переглядаючи зазначений вище державний акт, вона виявила помилку (описку) у зазначенні свого прізвища, в якому її прізвище відрізняється від інших її документів. Так, державний акт виданий на ім`я [PERSON] , а в інших документах, в тому числі в паспорті, її прізвище - [PERSON] . Вказана описка не може бути виправлена, оскільки змінилось законодавство та на цей час державні акти не виготовляються, тому вона вимушена звернутись до суду для встановлення факту належності їй даного правовстановлюючого документа. До початку судового засідання від заявника надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності. Від заінтересованої особи - Розквітненської сільської ради також надійшла заява, в якій її представник просив розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 12308 дійсно вбачається, що вказане в них прізвище заявника не збігається з її прізвищем, вказаним у її паспорті та в картці фізичної особи - платника податків. Так, у державному акті її прізвище вказане [PERSON] а в паспорті та у картці платника податків - [PERSON] . Дана помилка у державному акті виникла під час його заповнення через неуважність посадової особи органу, який його видавав. Належність заявнику земельної ділянки також підтверджується копією сертифікату на право земельної частки (паю) серії ЛГ № 0157270 реєстраційний номер 324 від 17 вересня 1999 року на підставі якого видавався державний актна право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 12308 та довідкою виданою Розквітненською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області № 322 від 23 жовтня 2019 року, де прізвище заявника вказані правильно - [PERSON] . Суд погоджується із заявником, що на цей час виправити цю помилку у державному акті неможливо через законодавчі зміни, згідно яких вже державні акти на землю не виготовляються та не видаються. Встановлені судом обставини та факти свідчать про обґрунтованість поданої заявником заяви, тому її слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву заявник вказав, що [PERSON], [INFO] є рідним батьком заявника, що підтверджується моїм свідоцтвом про народження (серія [NUMBER]), повторно виданим Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 12.06.2018р., актовий запис №1264. [PERSON], [INFO] переніс інсульт та після цього він перестав самостійно себе обслуговувати, прикований до ліжка, зовсім не розмовляє. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 19.04.2018р. (серія АВ №1018197) [PERSON], [INFO] є інвалідом першої групи, підгрупа «А» загального захворювання, інвалідність встановлено безстроково, потребує постійної сторонньої допомоги. За станом здоров'я він не може також представляти свої інтереси в будь-яких органах та обставинах життя, здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Тому заявник звертається до суду з цією заявою У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької міської Ради в судове засідання не з'явився, надав подання від 14.06.2018 року № Ф-0519, в якому просить призначити [PERSON] опікуном над її батьком. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, висновок експерта, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO] є рідним батьком заявника, що підтверджується моїм свідоцтвом про народження (серія [NUMBER]), повторно виданим Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 12.06.2018р., актовий запис №1264. [PERSON], [INFO] переніс інсульт та після цього він перестав самостійно себе обслуговувати, прикований до ліжка, зовсім не розмовляє. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 19.04.2018р. (серія АВ №1018197) [PERSON], [INFO] є інвалідом першої групи, підгрупа «А» загального захворювання, інвалідність встановлено безстроково, потребує постійної сторонньої допомоги. За станом здоров'я він не може також представляти свої інтереси в будь-яких органах та обставинах життя, здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 352 від 27.07.2018 р. [PERSON] 1943р.н. виявляє ознаки судинної деменції, епісиндром в анамнезі. У силу чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до подання Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 14.06.2018 року № Ф-0519 за результатами розгляду заяви, опікунською радою вирішено можливим надати згоду на призначення [PERSON], [INFO]., опікуном над батьком [PERSON], [INFO], у разі визнання останнього недієздатним у судовому порядку. Зважаючи на викладене, враховуючи те, що заяв від інших осіб, які б бажали отримати згоду на призначення їх опікунами над [PERSON], [INFO], у разі визнання останнього недієздатним у судовому порядку до органу опіки та піклування не надійшло,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву заявник вказав, що батько заявника, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], з 1969 року страждає психічним захворюванням, внаслідок чого з 1970 року перебуває на обліку у психіатричній лікарні з діагнозом - шизоафектний розлад, змішаний тип. Батько визнаний інвалідом ІІ групи безстроково. В періоди загострення захворювання батько поводить себе агресивно, дуже роздратований, не спить вночі, неадекватно усвідомлює реальність, 30.08.2015 року здійснив спробу самогубства. [PERSON] періодично (1-2 рази на рік) проходить курси стаціонарного лікування у структурному підрозділі КУ «Запорізька обласна психіатрична лікарня», однак внаслідок лікування стан його здоров'я поліпшується тільки тимчасово. У теперішній час його стан погіршився, в зв'язку з чим батько на теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні. Оскільки, в зв'язку зі стійким психічним розладом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, для захисту його прав необхідно призначити опікуна. На теперішній час для встановлення опіки необхідно визнати батька недієздатним. У звязку з вище викладеним звертається до суду. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради в судове засідання не зявився, надав подання від 17.02.2016 року № 03-03/5, в якому просить призначити [PERSON] опікуном над його батьком. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, висновок експерта, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС № 410266 від 15.08.1981 року, [PERSON] є батьком заявника (а.с. 4). Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с.6). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 705 від 03.12.2015 р. [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип, на даний час стан медикаментозної ремісії. Ступінь наявних порушень у психічній діяльності така, що істотно впливає (обмежує) на його здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ст.ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи , та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Обґрунтовуючи свою\~заяву заявник\~вказала, що [PERSON] , [INFO] , - матір заявника. В вересні 2018р. [PERSON] перенесла інсульт, була частково паралізована. 11.11.2019р. їй визначено першу групу інвалідності безстроково. Через своє захворювання її матір дезорієнтована у просторі та часі, вважає дійсністю події, яких насправді не було, не завжди впізнає членів родини та близьких людей, не ходить, не пише. В побуті вона себе не обслуговує, згідно з висновком лікарської\~комісії від\~11.11.2019р.\~ [PERSON] \~потребує постійного\~стороннього догляду. [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, не здатна себе обслуговувати, забезпечити свою життєдіяльність. Тому заявник звертається до суду з цією заявою У судовому засіданні заявник, представник заявника підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької міської Ради в судовому засіданні підтримала заяву та надала подання від 28.11.2019 року № П-1079, в якому просить призначити [PERSON] опікуном над її матір`ю [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, висновок експерта, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 151 від 02.04.2020 р. [PERSON] , 1936 р.н. виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції. Таким чином вона не можу розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до подання Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 26.06.2020 року № К-0414 за результатами розгляду заяви, опікунською радою вирішено можливим надати згоду на призначення [PERSON] ,\~ [INFO] \~опікуном над\~її матір`ю\~ [PERSON] ,\~ [INFO] у разі визнання останньої недієздатною у судовому порядку. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ст.ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що вимоги\~заявника є\~обґрунтованими,\~підтверджуються матеріалами\~справи ,\~та підлягають\~задоволенню.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву Нижньотепілвська сільска рада вказала, що під час вивчення стану додержання земельного законодавства на території Нижньотеплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області виявлено, що 23 грудня 2003 року померла [PERSON], [INFO], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,91 га, розташованої на території Нижньотеплівської сільської ради, державний акт серія ІV-ЛГ № 062541. Цю спадщину ніхто не прийняв. Перед початком судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, в якій Нижньотеплівська сільська рада підтримала подану заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 1277 Цивільного кодексу України дійсно передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно статті 278 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 30 травня 2017 року за № 00018129161, судом встановлено, що [PERSON] померла 23 грудня 2003 року у с. Артема Станично-Луганського району Луганської області. Після її смерті залишилась спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,91 га, що розташована на території Нижньотеплівської сільської ради та на праві власності належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ЛГ 062541 від 17 липня 2002 року. До початку судового засідання Нижньотеплівською сільською радою було надано довідку від 26 лютого 2018 року № 100, з якої йдеться, що на день смерті [PERSON] проживала сама за адресою: с. Артема, вул. Совхозна, 3/1. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 09.06.2017 № 48022151 підтверджується факт того, що після смерті [PERSON] ніхто для прийняття спадщини не звертався. Таким чином, виходячи з наведених вище норм закону, цю спадщину слід визнати відумерлою та передати її до комунальної власності територіальної громади. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву Чугинська сільська рада вказала, що під час вивчення стану додержання земельного законодавства на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області виявлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала у [ADDRESS] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки [NUMBER] площею 6,4797 га, розташованої на території Чугинської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER] . Цю спадщину ніхто не прийняв. Перед початком судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, в якій Чугинська сільська рада підтримала подану заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 1277 Цивільного кодексу України дійсно передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно статті 278 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 28 вересня 2018 року за № 00021088526, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області. Після її смерті залишилась спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,4797 га, що розташована на території Чугинської сільської ради та на праві власності належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 24 січня 2007 року. До початку судового засідання Чугинською сільською радою було надано довідку від 15 березня 2019 року № 129/02-17, з якої йдеться, що на день смерті [PERSON] проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 29.10.2018 № 53855819 підтверджується факт того, що після смерті [PERSON] ніхто для прийняття спадщини не звертався. Таким чином, виходячи з наведених вище норм закону, цю спадщину слід визнати відумерлою та передати її до комунальної власності територіальної громади. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Обґрунтовуючи свою позовну вимогу позивач вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . На цей час у її будинку крім неї зареєстрований, але не проживає відповідач, який не сплачує за комунальні послуги, не бере участі в утриманні будинку. У її будинку відповідач не проживає з 2012 року. Де він зараз проживає їй достеменно не відомо. Реєстрація відповідача їй створює перешкоди у здійсненні належним їй на праві власності будинком, тому вона вимушена була звернутись з цим позовом до суду. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала. Відповідач про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить позивачеві та її чоловікові [PERSON] . На цей час в будинку позивача крім неї зареєстрованим є її син [PERSON] , який в цьому будинку з 2012 року не проживає. Вказані обставин підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.04.2004 , актом про фактичне проживання від 07.11.2019 та довідкою виконкому Біловодської селищної ради від 08.11.2019 № 411. Згідно частини першої статті 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК). Застосовуючи останню норму закону до спірних правовідносин, з огляду на те, що факт відсутності відповідача у будинку позивача з 2012 року (більш ніж один рік) без поважних причин є доведеним, суд вважає позов обґрунтованим, який слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved