Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Наприкінці березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 17 вересня 2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] року у них народилася дочка [PERSON] На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] самостійно забезпечує матеріальне утримання дочки. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] не з'явилась у судове засідання. Натомість, надала до суду заяву, в якій вказала, що підтримує позов та просить суд його задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 17 вересня 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу [INFO] року у них народилася дочка [PERSON] (а.с.5). Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою Сеньківською сільською радою Бориспільського району від 23 березня 2018 року (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітньої дочки. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітньої дочки. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. Крім цього, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинність 08 липня 2017 року, ч.2 ст.182 СК України було викладено в новій редакції: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття. Крім цього, згідно з вимогами ч.1 ст.142 ЦПК України, з [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок, оскільки при зверненні до суду з вказаним позовом [PERSON] була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved