Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1993 року, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації ПМК-68 №21 від 23.12.1993 року, квартира [ADDRESS] належав позивачам, померлому [INFO] - [PERSON] та померлому [INFO] - [PERSON], таким чином кожному з них належало по ? частині даної квартири. На час відкриття спадщини після смерті померлого [INFO] [PERSON] з ним проживали та фактично вступили у володіння спадковим майном позивачі та [PERSON] Таким чином, позивачам та [PERSON] на той час належало по 1/3 частині даної квартири. На час відкриття спадщини після смерті померлого [INFO] - [PERSON] з ним проживала та фактично вступила у володіння майном позивачка (його мати). Таким чином, частка позивачки [PERSON] у спільному сумісному майні на квартиру [ADDRESS] становила 2/3 частини квартири. Для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі звернулися до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їм з тих підстав, що за життя спадкодавців частки в спільній сумісній власності не були виділені. У зв'язку з цим позивачі звернулися до суду за захистом своїх майнових прав. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Представник позивачів позов підтримав. Представник відповідача про своє відношення до позову не повідомив. Заперечення суду не надав. У порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1993 року, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації ПИК-68 №21 від 23.12.1993 року, квартира [ADDRESS] належала позивачам, померлому [INFO] - [PERSON] та померлому [INFO] - [PERSON], таким чином кожному з них належало по ? частині даної квартири. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки Шишацької селищної ради №2705 від 10.11.2015 року [PERSON], який помер [INFO], до смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. На момент його смерті разом з ним проживали позивачі та [PERSON] Таким чином, на час відкриття спадщини після смерті померлого [INFO] [PERSON] з ним проживали та фактично вступили у володіння спадковим майном позивачі та [PERSON] Отже, після смерті одного із співвласників квартири - [PERSON], частки інших співвласників збільшились а тому позивачам та [PERSON] після смерті [PERSON] належало по 1/3 частині даної квартири. На час відкриття спадщини після смерті померлого [INFO] - [PERSON] з ним проживала та фактично вступила у володіння майном позивачка (його мати). Таким чином, частка позивачки [PERSON] у спільному сумісному майні на квартиру [ADDRESS] становить 2/3 частини квартири. Позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадкове майно оскільки за життя спадкодавців частки у спільному майні не були виділені. За таких обставин позовні вимоги ґрунтуються на законі а позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.370, 1216-1218, 1296 ЦК України, ст.549 ЦК Української РСР,

Outcome: approved