Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що 27 листопада 2017 року між Публічним Акціонерним Товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №176-075/17, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 50000, 00 грн, строком на 60 місяців зі сплатою 56% річних. Остаточною датою повернення кредиту визначена дата 26 листопада 2022 року. Згідно п.2.3 Кредитного Договору, кредит надавався на споживчі цілі, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок. При укладенні Договору сторони досягли усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов»язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 536, 625 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 08 червня 2018 року має заборгованість в розмірі 48 630 грн. 13 коп., яка складається з: 44 425 грн. 33 коп. - заборгованість по кредиту; 3 777 грн. 11 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 383 грн. 91 коп. - сума пені за порушення строків повернення кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом; 43 грн. 78 коп. - 3% річних від прострочених сум, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду. У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з»явився, електронною поштою надіслав заяву від 11 липня 2018 року №ЕП-1314/18 про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути судові витрати понесені при зверненні до суду у виді сплати судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 06 липня 2018 року за №1950201955663 та оголошення про виклик до суду, яке було розміщено на офіційному веб-сайті Городищенського районного суду Черкаської області, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Неявка відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторона повідомлена вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об'єктивного розгляду і слухає справу у його відсутність. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, розглянувши заяву позивача, враховуючи належне повідомлення відповідача і відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому судовому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Зобов'язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України плата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі, звернувся 21 листопада 2017 року із кредитною заявою №13604987 про надання кредиту(а.с.7-11) та 27 листопада 2017 року уклав Договір про споживчий кредит №176-075/17, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 50000 грн. 00 коп. строком на 60 місяців зі сплатою 56% річних та визначеною датою повернення кредиту 26 листопада 2022 року (а.с.12-17). Згідно п.2.3 Кредитного договору, кредит надавався на споживчі цілі. Відповідно до п.2.4 Кредитного Договору за користування кредитом відповідач зобов»язаний сплачувати позивачу відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий відповідачем, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення, у зв»язку з настанням обставин передбачених п.п.3.10.2.1, 3.10.2.2 Кредитного договору, нарахування процентів по кредиту припиняється наступного дня після настання такого строку. Кредит надається одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п.3.3.3 Кредитного договору, відповідач зобов»язується здійснювати поверненя кредиту рівними частинами в розмірі 833 грн. 33 коп. та сплату процентів, нарахованих позивачем на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 31 числа місяця наступного за звітним, починаючи з грудня 2017 року, шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк використовує для договірного списання в рахунок погашення основного богу та відсотків відповідно до послідовності визначеної Кредитним договором. Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору позивач має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які можливі випадки невиконання відповідачем взятих на себе обов»язків та недотримання умов передбачених цим договором вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, зокрема у разі затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом або процентів за користування кредитом у один календарний місяць. Згідно п.4.2 Кредитного договору позивач маєж право вимагати від відповідача належного виконання взятих на зебе зобов»язань по кредитному договору та при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу або відсотками більше ніж на один місяць вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків та інших платежів передбачених Кредитним договором або стягнути дану заборгованість у примусовому порядку. В свою чергу відповідач зобов»язувався належним чином виконувати взяті на себе зобов»язання та повернути кредит у строки встановлені Кредитним договором та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, банківські комісії. Відповідно до п.8 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов»язань по своєчасному поверненню основної суми боргу або сплати відсотків за користування кредитом, сум комісійної винагороди, відповідач зобов»язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день простроченя, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідач зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 08 червня 2018 року має заборгованість в розмірі 48 630 грн. 13 коп. (а.с.18). Згідно звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 01 листопада 2017 року по 08 червня 2018 року сума становить 43 грн. 78 коп. (а.с.19). До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, остільки позивач довів суду не виконання відповідачем зобов»язань за кредитним договором, а відповідач, в силу вищезазначених обставин, слід вважати, що позов визнав. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1762,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Позов підтверджується: копією кредитної заяви №13604987 про надання кредиту від 21 листопада 2018 року; копією Договору про споживчий кредит №176-075/17 від 27 листопада 2017 року, розрахунок заборгованості від 08 червня 2018 року №121.17-09; копією звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 01/11/2017 по 08/06/2018 роки; копією виписки за період 01/11/2017-08/06/2018 роки; копією виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ПАТ «Державний Ощадний Банк України»; копією Статуту ПАТ «Державний Ощадний Банк України»; копією Положення про філію - Черкаське обласне управління Публічне Акціонерне Товариство «Державний Ощадний Банк України». На підставі наведеного та

Outcome: approved