Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Михнівської сільської ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка станом на 09.08.2017 року перебувала в дитячому відділенні Ізяславської центральної районної лікарні, в подальшому буде влаштовуватися до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». Батько дитини - [PERSON], записаний в актовому записі про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу. Мати дитини - [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] не спроможна самостійно доглядати новонароджену дитину, створювати для неї належні умови для утримання, проживання та фізичного розвитку, потребує постійної допомоги, порад та контролю, є інвалідом з дитинства з діагнозом - легка розумова відсталість, веде себе агресивно, схильна до бродяжництва. На момент обстеження умов проживання у [PERSON] в будинку був безлад, антисанітарія, для новонародженої дитини нічого не придбано. Крім того співмешканець відповідача веде антигромадський спосіб життя, вживає алкогольні напої та відбирає пенсію у останньої. Відповідно до рішення виконавчого комітету Михнівської сільської ради від 01.08.2017 року №34 «Про негайне відібрання дитини» дитина була відібрана та влаштована в дитяче відділення Ізяславської центральної районної лікарні, за час перебування в якому відповідач не відвідувала свого сина, не цікавилась його станом здоров'я та не приносила речі необхідні новонародженій дитині. Ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов'язків прямо суперечить вимогам Сімейного кодексу України, в ст. 150 якого зазначається, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування в особі Михнівської сільської ради просить позбавити батьківських прав відповідача, передати дитину [PERSON], [INFO], до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» та стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі по 200 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку слухання справи по суті через канцелярію суду надійшла заява від позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на користь дитини в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, передати дитину Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка». Також позивач просив залучити до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка». Ухвалою Ізяславського районного суду від 25.09.2017 року відповідна заява позивача прийнята судом до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просить не позбавляти її батьківських прав. В судовому засіданні представник третьої особи на стороні позивача - Служби у справах дітей Ізяславської районної державної адміністрації - Палига В.В. зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники третіх осіб на стороні позивача [PERSON] районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» в судове засідання не з'явилися, у поданих до суду письмових заявах просили розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний і моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2017 року, виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] народився [INFO] року. Його мати значиться [PERSON], а батьком зазначений, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, [PERSON]. Разом з тим, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 04.12.2004 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з довідкою №870 від 01.08.2017 року, виданою Михнівською сільською радою, склад сім'ї відповідача становить: [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - батько, [PERSON], [INFO] - брат, [PERSON], [INFO] - колишній чоловік, [PERSON], [INFO] - син. 01.08.2017 року виконавчий комітет Михнівської сільської ради прийняв рішення №34 про негайне відібрання від матері [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS] Хмельницької області, у зв'язку з тим, що умови проживання загрожують життю та здоров'ю дитини - [PERSON], [INFO], та влаштування в дитяче відділення Ізяславської центральної районної лікарні з подальшим влаштуванням до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». В подальшому, органом опіки та піклування в особі Михнівської сільської ради надано висновок №239 від 01.08.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS], відносно дитини [PERSON], [INFO], який влаштований до дитячого відділення Ізяславської центральної районної лікарні з подальшим влаштуванням до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» та стягнення аліментів на його утримання. Також надано висновок №238 від 01.08.2017 року про доцільність влаштування дитини [PERSON], [INFO], яка відібрана від матері, в Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка», у зв'язку з тим, що умови проживання загрожують життю та здоров'ю дитини. Підставою для прийняття таких рішень, було проведення обстеження умов проживання [PERSON], за результатом якого складено та надано до суду акт обстеження умов проживання від 26.07.2017 року. Згідно зазначеного акту встановлено підставу для проведення - повідомлення Ізяславської ЦРЛ про народження дитини чоловічої статі у психічно - хворої матері [PERSON] В подальшому, з метою обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], спеціалістом Служби у справах дітей Ізяславської РДА Поцілуйко О.М., соціальним працівником Михнівської сільської ради Прокопюк Г.А., секретарем Михнівської сільської ради Франковою З.М. в присутності [PERSON] було проведено обстеження відповідних умов. За результатом обстеження встановлено, що умови проживання є незадовільними: в будинку антисанітарія, продукти харчування в недостатній кількості, для новонародженої дитини нічого не придбано. Стосунки в сім'ї напружені, несприятливі для утримання та розвитку новонародженої дитини, загрожують її життю та здоров'ю. Мати дитини схильна до бродяжництва. Крім того співмешканець відповідача веде антигромадський спосіб життя, вживає алкогольні напої, вчиняє бійки та відбирає пенсію у останньої. Як наслідок, вирішено поставити на облік Служби у справах дітей Ізяславської РДА дитину [PERSON], [INFO], як таку, що перебуває в складних життєвих обставинах. Крім того, згідно характеристики №869 від 01.08.2017 року, виданої виконавчим комітетом Михнівської сільської ради на [PERSON], [INFO], зазначено про те, що остання є одинокою матір'ю, на її утриманні знаходиться дитина - [PERSON], [INFO], за місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, не вміє облаштувати побут, не розуміє як використовувати дитячі кошти та якими продуктами харчування годувати дитину, не спроможна собі приготувати будь - яку страву, до порад медичної сестри не прислуховується, веде себе агресивно, нецензурно лається, обманює, повністю ігнорує рекомендації щодо догляду дитини. В будинку антисанітарія, сморід, двері та підлога не пофарбовані, продукти харчування в недостатній кількості. Умови проживання загрожують життю та здоров'ю дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Ізяславської районної державної адміністрації від 07.08.2017 року №42/32-13-186К/2017 зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO], який згідно рішення виконавчого комітету Михнівської сільської ради від 01.08.2017 року №34 відібраний від матері у зв'язку з тим, що виникла безпосередня загроза його життю і здоров'ю, та стягнути аліменти на його утримання. Разом з тим, згідно пояснень, наданих в судовому засіданні свідком [PERSON] (лікар - неонатолог пологового відділення Ізяславської ЦРЛ), [INFO] року у [PERSON] народилася дитина з ознаками незрілості. Протягом десяти днів перебування в пологовому відділенні, мати з дитиною знаходились в різних палатах. [PERSON] не цікавилась вагою дитини, як купати, годувати, ігнорувала будь - які роз'яснення з боку медичного персоналу лікарні. У зв'язку з неналежними умовами проживання матері та психічним станом останньої, постало питання щодо сумісного перебування матері та дитини, а тому дитина була переведена до дитячого відділення лікарні. Інший свідок - [PERSON] (завідувач дитячим відділенням Ізяславської ЦРЛ) зазначила, що за час перебування [PERSON], [INFO] в лікарні, мати приходила один раз відвідати дитину, хотіла її забрати, але на той момент дитина ще не знаходилась у відповідному дитячому відділенні лікарні. При цьому, за період до двох тижнів перебування дитини в дитячому відділенні Ізяславської ЦРЛ, мати жодного разу не провідала дитину. Згідно повідомлень Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» №807 від 22.09.2017 року, №868 від 09.10.2017 року, №1043 від 23.11.2017 року зазначено, що [PERSON] за весь час перебування малолітнього [PERSON] в закладі не провідала дитину жодного разу, не цікавилась розвитком та станом здоров'я дитини. Листівок на адресу закладу не надходило. В телефонному режимі не цікавилась. Матеріальної допомоги не надавала. Крім того, згідно довідки №288, яка видана Ізяславською ЦРЛ, зазначено про те, що відповідач знаходиться в на диспансерному обліку в психоневрологічному кабінеті Ізяславської районної поліклініки. Також згідно посвідчення №120890 від 15.03.2000 року, виданого для відповідача, останній призначена пенсія по 2 групі інвалідності, як інваліду дитинства. Судом також взято до уваги акт обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 14.12.2017 року, складеного завідувачем сектору Служби у справах дітей Ізяславської РДА Палигою В.В., спеціалістом Служби у справах дітей Ізяславської РДА Поцілуйко О.М., начальником відділу соціальної роботи Ізяславського РЦ СССДМ Царук Н.Ф., Михнівським сільським головою Романюком В.В., згідно якого встановлено, зокрема, що за весь час перебування [PERSON] в будинку дитини, [PERSON] не створила умов для його виховання та розвитку, не покращила жилого - побутові умови. Жодного разу не відвідала сина в Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . Відповідно до положень п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Звідси суд робить висновок, що позбавлення батьківських прав - крайній захід, застосування якого не завжди доцільно, хоча іноді очевидно, що знаходитись дитині поряд з матір'ю небезпечно для її життя, здоров'я і морального виховання. Тому, в таких випадках в якості засобу захисту прав і інтересів дитини, суд може постановити рішення про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини (ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу). З урахуванням викладеного та виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд вважає за доцільне на даний час не позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], однак відібрати дитину у відповідача без позбавлення її батьківських прав. Для відповідача суд надає можливість змінити свою поведінку, яка перешкоджає належному забезпеченню та вихованню дитини. Відібрання дитини від батьків тісно пов'язане з питанням про матеріальне утримання батьками своєї дитини. Обов'язок батьків утримувати дитину не має виключень. Тому при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину ( ч. 4 ст.170 Сімейного кодексу). Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, для повного захисту прав дитини, за рішенням суду підлягають стягненню аліменти з [PERSON] на користь дитячого соціального закладу або осіб, де буде утримуватись дитина, на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач є інвалідом другої групи (згідно посвідчення №120890 від 15.03.2000 року), тому судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial