Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 лютого 2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8232951122ГМ//2016-08 у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії. Відповідно до умов договору банк відкрив на ім'я позичальника кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом не більше 4000 гривень зі сплатою відсотків за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних з кінцевим терміном повернення - 29 серпня 2019 року. Однак з вересня 2016 року відповідач взяті на себе обов'язки не виконує, тому станом на 14 лютого 2018 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 8419 гривень 14 копійок. Оскільки позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а останній в порушення норм закону та умов договору свої зобов'язання за договором належним чином не виконує у зв'язку з чим станом на 14 лютого 2018 року має заборгованість в розмірі 8419 гривень 14 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 3995 гривень 08 копійок, заборгованість по процентам - 2410 гривень 89 копійок, пеня за прострочену заборгованість за процентами - 418 гривень 07 копійок, пеня за прострочення заборгованості по кредиту - 1595 гривень 10 копійок, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 8419 гривень 14 копійок та понесені судові витрати. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, учасників якої повідомлено, що розгляд її здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження без їх повідомлення (виклику). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без участі представника позивача, на задоволенні позову наполягає. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 03 лютого 2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №8232951122ГМ//2016-08. Згідно з п.п. 2.1, 2.4, 2.6, 2.10 кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 4000 гривень під 40% річних, з кінцевою датою погашення 29 серпня 2019 року (а.с.8 на звороті). Відповідно до п. 2.6, 3.9, 7.2.15, 7.2.18 кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, а в разі звільнення - протягом 3 банківських днів наступних за днем такого звільнення погасити заборгованість по кредиту та процентах (а.с. 8 та 9 на звороті). Згідно з п. 8.1.1 та 8.1.2 кредитного договору у разі несвоєчасної оплати банківських послуг, кредиту та процентів відповідач сплачує банку пеню за кожний день прострочення (а.с. 10). Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 14 лютого 2018 року заборгованість відповідача перед банком становить 8419 гривень 14 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 3995 гривень 08 копійок, заборгованість по процентам - 2410 гривень 89 копійок, пеня за прострочену заборгованість за процентами - 418 гривень 07 копійок, пеня за прострочення заборгованості по кредиту - 1595 гривень 10 копійок (а.с. 29-30). Згідно листа №072-17-02/920 від 26 серпня 2016 року направленого ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на адресу [PERSON] банком попереджено останнього про заборгованість по кредиту, обов'язок її погасити, а також, в разі непогашення заборгованості, стягнення її в судовому порядку (а.с. 20). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не спростований останнім та об'єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, [PERSON] станом на 14 лютого 2018 року за договором №8232951122ГМ//2016-08, який суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.ст. 77-78 ЦПК України (а.с.29-30). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтями 546, 548 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Враховуючи норми ЦК України та положення договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку внатурі. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved