Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», 24.06.2015 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 16 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.42962.003. Відповідно до умов кредитного договору банк надає відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. з терміном користування кредитом 3 роки, з процентною ставкою користування кредитом 36 % процентів річних Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору. Станом на 15.06.2015 року за кредитним договором від 16.07.2012 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 4447,20грн., що складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 803,10 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 1036,58 грн., поточна заборгованість за процентами у розмірі 40,45 грн., прострочена заборгованість за процентами у розмірі 1206,28грн., сума пені у розмірі 1360,79 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 16 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.42962.003. Відповідно до п.п. 2.2 кредитного договору банк надає відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 2000,00 грн. з Відповідно до п.п. 2.5 Кредитного договору Відповідач зобовязаний сплачувати щомісячний мінімальний платіж який складає 10% від суми заборгованості щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість не сплачена в строк, вважається простроченою. Згідно п.п.5.1 Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п.2.3 Кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав. Згідно з п. 5.5.3 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором від 16.07.2015 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] становить 4447,20грн., що складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 803,10 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 1036,58 грн., поточна заборгованість за процентами у розмірі 40,45 грн., прострочена заборгованість за процентами у розмірі 1206,28грн., сума пені у розмірі 1360,79 грн. Проте, судом встановлено, що 27.08.2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі 2/205/1904/15 (205/3739/15ц) за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з відповідача \~на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» вже була стягнута заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.42962.003 від 16.07.2012 станом на 19.05.2015 року у сумі 4228,70грн.(чотири тисячі двісті двадцять вісім гривень 70 коп.), що складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 837,25грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 1002,43 грн., поточна заборгованість за процентами у розмірі 47,31 грн., прострочена заборгованість за процентами у розмірі 1127,78грн., сума пені у розмірі 1213,93 грн. Відповідно до ч.3\~ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed