Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Наприкінці квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 06 листопада 2009 року по 08 січня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2016 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 гривень щомісячно. Незважаючи на це, [PERSON] не сплачує присуджених аліментів, не допомагає дитині одягом, продуктами харчування, ліками. З підвищенням вартості життя позивачу не вистачає коштів на повноцінне утримання дочки. На даний час [PERSON] навчається в третьому класі, їй виповнилось дев`ять років, тому вона потребує значно більшого догляду та коштів, зокрема для оплати гуртків та додаткових занять. Тому [PERSON] вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 15 вересня 2015 року по 31 березня 2019 року у розмірі 12920 гривень. Позивач у судове засідання не з`явилась. Натомість надала до суду заяву, в які зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надав та про поважні причини неявки у судове засідання суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що в період часу з 06 листопада 2009 року по 08 січня 2013 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2012 року (а.с.7). Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (а.с.6). З довідки Щасливської сільської ради Бориспільського району від 10 квітня 2019 року (а.с.11) вбачається, що малолітня дочка проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області 29 січня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Крім цього, заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року [PERSON] позбавлений батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно з положенням ч.2 ст.166 СК України особа, що позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім цього,\~суд враховує\~положення ст.7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік»,\~зокрема з\~1\~січня 2019\~року розмір\~прожиткового мінімум\~для дитини віком від 6 до 18 років складає 2027 гривень. У зв`язку з цим, суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку з суттєвим збільшенням вартості життя, а також збільшенням розміру мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача у розмірі 1000 гривень, не може в повній мірі забезпечити належний рівень піклування про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, суд приходить до переконання про допустимість зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно. З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5\~від 15\~травня 2006\~року,\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з цим, розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з [PERSON] , починаючи з дня набранням рішенням законної сили. З довідки-розрахунку заборгованості з аліментів, складної головним державним виконавцем Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Хорошою Н.В., встановлено, що в період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року у [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 42500 гривень (а.с.10). Крім того, у відповідача виникла пеня за прострочення сплати аліментів за період часу з 1 лютого 2017 року до 31 грудня 2017 року в розмірі 47225 гривень 73 копійки. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, викладеним в позовній заяві (а.с.3). У відповідності до положення ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом правової позиції Велика Палата\~Верховного Суду,\~викладеної в\~постанові від\~25\~квітня 2018\~року у\~цивільній справі\~№572/1762/15-ц,\~неустойка (пеня)\~-\~це спосіб\~забезпечення виконання\~зобов`язання.\~Її завдання\~-\~сприяти належному\~виконанню зобов`язання,\~стимулювати боржника\~до належної\~поведінки.\~Однак таку\~функцію неустойка\~виконує до\~моменту порушення\~зобов`язання\~боржником.\~Після порушення\~боржником свого\~обов`язку\~неустойка починає\~виконувати функцію\~майнової відповідальності.\~Це додаткові\~втрати неналежного\~боржника,\~майнове покарання\~його за\~невиконання або\~невчасне виконання\~обов`язку\~сплатити аліменти. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З розрахунку розміру пені за кожний місяць за період з 15 вересня 2015 року по 31 березня 2019 року, викладеного позивачем у позовній заяві, вбачається, що розмір пені становить 12920 гривень. Вказаний розрахунок виконаний з дотриманням зазначеної вище правової позиції, Великої Палати Верховного Суду. Крім цього, відповідачем не надано письмового розрахунку на спростування достовірності розміру пені, вказаного позивачем, а також не зазначено будь-яких обставин, які б свідчили про можливість зменшення розміру пені. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь позивача належить стягнути пеню (неустойку) зі сплати аліментів, що становить 12920 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved