Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 06 вересня 2021 року надійшла позовна заява Кредитної спілки «СуперКредит» згідно якої на підставі укладеного 02 березня 2020 року між сторонами кредитного договору [PERSON] отримала кредит в сумі 5450,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала і має заборгованість в розмірі 3239,58 грн. яку позивач просить з неї стягнути разом із судовими витратами (судовий збір - 2270,00 грн., правова (правнича) допомога - 2100,00 грн.). 2. Представник позивача подав суду клопотання і просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 3. 16 листопада 2021 року [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність без звукозапису, позовні вимоги визнає. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року судам роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. ІV. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 5. 02 березня 2020 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит №СК-51/021/20/164/10С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 5450,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (п. 1.1). Позивач свої зобов`язання виконав і надав відповідачу кредит, а відповідач отримані кошти не повернула, проценти та інші платежі за їх використання не сплатила. 6. В поданій суду заяві [PERSON] заявлені позовні вимоги повністю визнала. 7. Суд вважає, що таке визнання позову є повним та безумовним. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі. V. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 8. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, адже відповідач позов визнала повністю і беззаперечно, тому понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України.

Outcome: approved