Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.01.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 2203/1079 відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 65000,00 грн. зі сплатою 10,7% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 17.01.2018р. Згідно з п. 1.5 договору [PERSON] зобовязалася щомісяця до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 542,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Проте вона свої зобов'язання належним чином не виконує. Станом на 14.09.2016р. має заборгованість за договором у сумі 22428,75 грн. яка складається з: заборгованості за основним боргом 18749,04 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками 3679,71 грн. Основну суму боргу позивач просить стягнути з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 12178,36 грн. та 3% річних у розмірі 672,86 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Тому суд у відповідності до\~ст. 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18.01.2008 р. між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2203/1079 (а.с.4-6), за яким остання отримала кредитні кошти у розмірі 65000,00 грн. зі сплатою 10,7% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту 17.01.2018р. Згідно з п.1.5 договору позичальник зобовязався щомісяця проводити погашення кредиту рівними частками в сумі 542,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Починаючи з 30 листопада 2014 року [PERSON] погашення кредиту не здійснює. Станом на 14.09.2016 рік має заборгованість, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, в загальній сумі 35279,97 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 18749,04 грн.; заборгованості за нарахованими процентами 3679,71 грн., інфляційних втрат за весь час прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 12178,36 грн. та 3% річних у розмірі 672,86 грн. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~ Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором з урахуванням індексу інфляції та 3% річних ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved