Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗМІСТУ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 29 липня 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] згідно якої 24 січня 2017 року між сторонами укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-51/0010/17/103/06 і цього ж дня - додатковий договір №1 за умовами яких відповідачу надається транш в розмірі 10000,00 грн. за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1 становить 4558,70 грн., погоджено графік платежів по кредиту та процентам, строк позовної давності за кредитним договором складає 10 років. Кредитна спілка «СуперКредит» зобов`язання виконала і надала відповідачу кредит. Відповідач порушив умови кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. Позивач направляв на адресу відповідача рекомендований лист і повідомляв про існування заборгованості та наміри звернутися до суду у разі невиконання зобов`язання, однак заборгованість після отримання відповідачем листа так і не була погашена. У зв`язку з цим Кредитна спілка «СуперКредит» просить суд стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 12868,39 грн., а також судові витрати в сумі 2102,00 грн. 2. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотання просить розгляд проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 3. Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, не подав до суду ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО ЗАОЧНОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 4. Умови, визначені в ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у даній справі дотримані, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. ІV. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ 5. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) 6. За приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Як зазначено у ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1). Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ч. 2). В силу ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2). За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 1). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч. 2). Як зазначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1). VІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. 24 січня 2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» (кредитодавець) та членом Кредитної спілки «СуперКредит» Венгером О.М. (позичальник) укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-51/0010/17/103/06 згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику фінансовий кредит в сумі 4458,70 грн. (кредитний ліміт) на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості (п. 1.1). Строк дії договору: з 24 січня 2017 року по 24 січня 2020 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання позичальником зобов`язань (п. 5.1). Договором визначено права та обов`язки сторін, визначено порядок надання/погашення кредиту та нарахування/сплати процентів, забезпечення виконання зобов`язання за договором, строк дії договору та умови його зміни, відповідальність сторін, інші умови договору. 8. 24 січня 2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» (кредитодавець) та членом Кредитної спілки «СуперКредит» Венгером О.М. (позичальник) укладено додатковий договір №1 до кредитного договору кредитної лінії №СК-51/0010/17/103/06 від 24 січня 2017 року згідно якого кредитодавець надає позичальнику транш по кредиту №СК-51/0010/17/103/06 від 24 січня 2017 року у розмірі 4458,70 грн. Сума залишку виданого кредиту на момент підписання даного договору складає 4458,70 грн. (п. 1). Строк дії додаткового договору: з 24 січня 2017 року по 24 січня 2020 року, що складає 1095 днів (п. 2). Сторонами погоджено графік платежів по кредиту та відсотках (п. 3). Наведено детальний розпис загальної вартості кредиту за додатковим договором №1 (п. 4). Інші умови кредитного договору кредитної лінії №СК-51/0010/17/103/06 від 24 січня 2017 року залишаються незмінними (п. 5). Додатковий договір є невід`ємною частиною кредитного договору кредитної лінії №СК-51/0010/17/103/06 від 24 січня 2017 року (п. 6). 9. Відповідно до видаткового касового ордера від 24 січня 2017 року Кредитна спілка «СуперКредит» видала [PERSON] кошти в сумі 4458,70 грн., підстава - зняття з додаткового пайового внеску. 10. 11 червня 2019 року Кредитна спілка «СуперКредит» направила [PERSON] вимогу і зазначила, що повернення кредиту та сплату процентів він здійснює з порушенням умов кредитного договору, тому вимагає погасити прострочену заборгованість в термін до 21 червня 2019 року у розмірі: 4063,47 грн. - заборгованість по кредиту, 4229,81 грн. - нараховані та несплачені проценти, 3816,06 грн. - нарахована та несплачена пеня. Інформує, що в разі невиконання вимог щодо погашення заборгованості змушена буде звернутись до суду за захистом своїх прав. 11. Вказана вимога направлена Кредитною спілкою «СуперКредит» рекомендованою поштовою кореспонденцією і вручена [PERSON] 19 червня 2019 року. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 12. 24 січня 2017 року на підставі укладеного кредитного договору кредитної лінії №СК-51/0010/17/103/06, додаткового договору №1 до кредитного договору, між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] виникли договірні відносини і відповідач отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 4458,70 грн. 13. 11 червня 2019 року позивач направив відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості в термін до 21 червня 2019 року, яка ним отримана 19 червня 2019 року, однак відповідач борг не сплатив. 14. Оскільки відповідач не виконав письмову вимогу позивача, 29 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява Кредитної спілки «СуперКредит» в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12868,39 грн., з яких: 5962,67 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 12 грудня 2017 року по 18 червня 2020 року, 5873,30 грн. - сума несплаченої пені за період з 02 листопада 2018 року по 12 вересня 2019 року, 391,99 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 26 травня 2017 року по 25 травня 2020 року, 144,50 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 19 червня 2017 року по 18 червня 2020 року, 495,93 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 19 червня 2017 року по 18 червня 2020 року. 15. Інформація про наявність вказаного розміру заборгованості по кредитному договору міститься в наданих позивачем Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій і Розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми. 16. 28 березня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 444/9519/12 і зазначено, що згідно ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (п. 90). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 91). 17. Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що Кредитна спілка «СуперКредит», як кредитор, пред`являючи 11 червня 2019 року [PERSON] письмову вимогу про дострокове повернення кредитної заборгованості згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на власний розсуд змінила строк виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, адже вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, тому втратила право нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом після пред`явлення цієї письмової вимоги. 18. Згідно позовної заяви і наданих розрахунків позивач просить стягнути з відповідача проценти і пеню, які нараховані після закінчення строку дії за кредитного договору, тобто після 11 червня 2019 року. Однак, такі вимоги не можуть бути задоволені і в межах заявлених позовних вимог стягненню з відповідача на користь позивача підлягає: 4237,16 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 12 грудня 2017 року по 11 червня 2019 року, 3838,83 грн. - сума несплаченої пені за період з 02 листопада 2018 року по 11 червня 2019 року. 19. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати і три проценти річних. У правовідносинах з неналежного виконання грошового зобов`язання права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц). Формулювання ст. 625 ЦК України орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три процента річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (позиція узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц). 20. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, тому дія ч. 2 ст. 625 ЦК України поширюється на правовідносини між ними. Із наданого позивачем Розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору кредитної лінії СК-51/0010/17/103/06 від 24 січня 2017 року вбачається, що у [PERSON] станом на 18 червня 2020 року існує заборгованість в сумі 1032,42 грн., з яких: 391,99 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 26 травня 2017 року по 25 травня 2020 року; 144,50 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 19 червня 2017 року по 18 червня 2020 року; 495,93 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 19 червня 2017 року по 18 червня 2020 року. Оскільки боржник не виконав грошове зобов`язання, тому у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат за періоди, які визначені позивачем у розрахунку, є обґрунтованими. 21. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - покладається на відповідача (постанова Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі 519/875/14-ц). Суд вважає, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача про наявність заборгованості, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 22. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задовольняються частково, тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється частково на суму 9108,41 грн., при цьому ціна позову була визначена в сумі 12868,39 грн. Отже, судом позов задовольняється на 70,78% (9108,41/12868,39*100%), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 70,78% від сплаченої ним суми судового збору, а саме 1487,80 грн. (2102,00*70,78%).

Outcome: partial