Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 17 лютого 2020 року між сторонами укладений договір комплексного банківського обслуговування. Відповідач підписавши заяву - договір № 2020/І_С/293-000177, яка разом з Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» становлять договір комплексного банківського обслуговування, приєднався до умов кредитного договору № 2020/І_С/293-000177, строк кредитування 12 місяців. Відповідно до умов договору банк встановив на картковому рахунку клієнта можливу суму кредиту в розмірі 300000,00 грн, орієнтовну суму кредиту - 10000,00 грн, процентну ставку - 42% річних, процентну ставку за прострочену заборгованість - 48% річних. Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі. Клієнт отримав карту в день укладення договору та користувався коштами. Позичальник не виконував зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 01 березня 2021 року заборгованість становить 13 186,81 грн, з яких: 9997,26 грн - заборгованість по кредиту (прострочена), 1925,41 грн - заборгованість по процентах (прострочена), 1264,14 грн - заборгованість по платежах згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. За викладених обставин, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 2020/І_С/293-000177 від 17 лютого 2020 року в розмірі 13 186,81 грн, а також судовий збір у розмірі 2270 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 17 лютого 2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви-договору № 2020/І_С/293-000177 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту за картковим рахунком. Згідно умов цього договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № ІBAN [NUMBER] в гривні (субрахунок [NUMBER]) з використанням платіжної картки № [NUMBER] , програмне кредитування - «Універсальна картка «Домовичок»», пакет «ЕКО-кредитка», орієнтована сума кредиту 10 000,00 грн, можлива сума кредиту - 300 000,00 грн, процентна ставка - 42,0% річних, процентна ставка на пільговий період - 0,0001%, пільговий період 30 днів, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00% річних. Строк кредитування - 12 місяців, строк дії договору з 17 лютого 2020 року по 16 лютого 2021 року включно, погашення кредиту - в кінці строку, порядок сплати процентів - щомісячно (а.с. 5-7). Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 17 лютого 2020 року. Відповідач отримав картку та користувався коштами, про що свідчить розписка про отримання платіжної картки від 17 лютого 2020 року та виписка по особовому рахунку. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав заяву-договір № 2020/І_С/293-000177 від 17 лютого 2020 року, Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюється з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», довідку про систему гарантування вкладників фізичних осіб, тарифний план «Кредитна картка», розписку відповідача про отримання ним платіжної картки від 17 лютого 2020 року, виписку по особовому рахунку та розрахунок заборгованості. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 01 березня 2021 року становить 13 186,81 грн, з яких: 9997,26 грн - заборгованість по кредиту (прострочена), 1925,41 грн - заборгованість по процентах (прострочена), 1264,14 грн - заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України. Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих суду доказів та не оспорена відповідачем. При цьому суд звертає увагу, що позивач скористався своїм правом на дострокове стягення заборгованості та 30.10.2020 року направив вимогу про дострокове повернення кредиту, яка отримана відповідачем 10.11.2020. За змістом цієї вимоги позивач вимагав в тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги достровоково повернути всю суму кредиту та сплатити проценти та комісії за користування кредитом в загальному розмірі 11 108,14 грн. Пред`явивши цю вимогу, позивач змінив строк кредитування, а тому є обгрунтованим нарахуванням позивачем з 11.12.2020 (після закінчення тридцятиденнного строку) процентів за ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі визначеному договором. Ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного суду в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18) вказувала, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Слід зазначити, що вказані проценти є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнових прав та інтересів, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відсотки, передбачені статтею 625 ЦК, за своєю природою є відшкодуванням кредиторові понесених втрат за несвоєчасне повернення коштів, а отже відрізняються від відсотків, що підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні відсотків від простроченої суми, включаючи нараховані відсотки за користування грошовими коштами, встановленими договором. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 2270,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved