Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Направленою заявою позивач просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання спільної дитини до 1 500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що дитина підросла, у зв`язку з чим на даний час витрати на її утримання значно збільшились. Відповідач відзиву на позов не подавав і не висловлював ставлення до заявлених вимог. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23.12.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 січня 2012 року ухвалено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття., що підтверджуєтьсяч копією виконавчого листа №2-274 від 24.04.2012 року (а.с. 8). Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного Кодексу України). За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, процесуальним законом передбачено наступне. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Проаналізував фактичні обставини справи, норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Як зазначалось судом вище, закон пов`язує можливість зміни розміру аліментів, в тому числі збільшення їх розміру, зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів чи їх одержувача. В свою чергу, заявником не доведено і матеріалами справи не підтверджується наявність вказаних та визначених законом підстав для зміни розміру аліментів у бік їх збільшення, що унеможливлює дійти висновку про спроможність їх сплати відповідачем, зокрема, і у заявленому розмірі. Посилання позивача на те, що присудженого розміру аліментів недостатньо для виховання та розвитку дитини, судом до уваги не приймається, як обставина, не визначена законом для збільшення розміру аліментів. Крім цього, суд не бере до уваги і посилання позивача на те, що матеріальне становище відповідача останнім часом покращилося, оскільки на обґрунтування цього позивач не надає жодних підтверджуючих доказів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed