Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Наприкінці листопада 2017 року ДП МА «Бориспіль» звернулось до суду з вказаним позовом, вимоги за яким обґрунтовує тим, що 26 квітня 2017 року близько 09 години 45 хвилин на території ДП МА «Бориспіль» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності ДП МА «Бориспіль», під керуванням техніка з авіаційної орнітології групи з орнітологічного забезпечення польотів комплексу аеродромно-технічного забезпечення польотів комплексу аеродромно-технічного забезпечення аеродромної служби [PERSON] За результатом розслідування причин дорожньо-транспортної пригоди актом службового розслідування від 17 травня 2017 року №20-26-22 було встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по патрульній дорозі вздовж периметрової огорожі (східна частина льотної зони №1) не врахував дорожню обстановку, через що не впорався з керуванням автомобіля, виїхав за межі ґрунтової частини дороги та перекинувся. Внаслідок чого транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження. Висновком експертного дослідження №12-2/567 від 06 липня 2017 року, наданого Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, встановлено, що матеріальний збиток, завданий ДП МА «Бориспіль», внаслідок пошкодження автомобіля марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER], становить 40385 гривень 19 копійок. Тому на підставі ст.1166 ЦК України ДП МА «Бориспіль» просить стягнути з [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 40385 гривень 19 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] просили суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції вказали на те, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ДП МА «Бориспіль», тому питання про відшкодування шкоди завданої ним підприємству має розглядатись в порядку, визначеному КЗпП, а не в загальному порядку відшкодування шкоди, передбаченому ст.1166 ЦК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює в ДП МА «Бориспіль» на посаді техніка з авіаційної орнітології групи з орнітологічного забезпечення польотів комплексу аеродромно-технічного забезпечення аеродромної служби. Вказана обставина визнана сторонами у судовому засіданні, тому за правилами ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. З акту службового розслідування №20-26-22 від 17 травня 2017 року щодо розслідування причин дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26 квітня 2017 року на території аеродрому Київ/Бориспіль в районі ЦЗС вбачається, що 26 квітня 2017 року приблизно о 09 годині 45 хвилин на території аеродрому Київ/Бориспіль, під час виконання робіт з орнітологічного забезпечення польотів в зоні №1 технік з авіаційної орнітології групи з ОЗП КАТЗ АС [PERSON], керуючи автомобілем марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по патрульній дорозі вздовж периметрової огорожі (східна частина льотної зони №1) не врахував дорожню обстановку, через що не впорався із керуванням автомобіля, виїхав за межі ґрунтової частини дороги та перекинувся. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження (а.с.7-12). Власником автомобіля марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER], є ДП МА «Бориспіль», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС №215090 (а.с.20-21). Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.8 постанови №12 від 11 грудня 2015 року «Про узагальнення практики застосування судами законодавства, що регулює матеріальну відповідальність працівників за шкоду, заподіяну роботодавцю» відшкодування матеріальної шкоди, що передбачене ст.1166 ЦК України, застосовується в разі наявності між сторонами спору в деліктних зобовязаннях. В той час як підстави, умови, порядок, межі й розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, встановлені главою ІХ КЗпП України. Окрім того, предявлення вказаних позовів з посиланням на норми ЦК України ставить працівника в невигідне становище. Так, в трудовому праві діє презумпція відсутності вини працівника, а в цивільному праві передбачена презумпція вини заподіяювача шкоди. До того ж норми ЦК та норми КЗпП регулюють різні правовідносини. Суди мають у достатньому обсязі визначатись із характером спірних правовідносин, правовою нормою, що підлягає застосуванню, та уникати безпідставного застосування до трудових правовідносин положення ст.1166 ЦК України. Згідно із положенням ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини). За змістом ч.1 ст.3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. У звязку з цим, суд вважає посилання позивача на норми ЦК України, зокрема ст.1166 ЦК України, помилковими, оскільки в даному випадку спірні правовідносини врегульовані нормами КЗпП України. За змістом ч.1 та ч.2 ст.130 КЗпП України працівники несуть\~матеріальну відповідальність\~за шкоду,\~заподіяну підприємству,\~установі,\~організації внаслідок\~порушення покладених\~на них\~трудових обов'язків.При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до положення ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві Так, повна матеріальна відповідальність настає лише у випадках, передбачених ст.134 КЗпП України. Відповідно до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу був укладений письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; а також майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Згідно із ст.135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо звязані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Крім цього, згідно Переліку посад і робіт, що заміщуються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року №447/24, яка діє на території України відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР». Цей перелік не підлягає розширеному тлумаченню. Договори про повну матеріальну відповідальність із працівниками, чиї посади (виконувана робота) в зазначеному переліку не вказані, юридичної сили не мають. Всупереч цьому, між ДП МА «Бориспіль» та [PERSON] не був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, а також посада техніка з авіаційної орнітології у вказаному Переліку не зазначена. Згідно висновку експертного дослідження №12-2/567 від 06 липня 2017 року, наданого Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Chevrolet», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження, становить 40385 гривень 19 копійок (а.с.79-91) Саме тому, покладення на відповідача обовязку з відшкодування на користь ДП МА «Бориспіль» матеріальної шкоди у розмірі 40385 гривень 19 копійок буде суперечить вимогам ст.132 КЗпП України. З довідки про середню заробітну плату від 25 травня 2018 року, наданої ДП МА «Бориспіль», встановлено, що середньомісячна заробітна [PERSON] складає 9737 гривень 93 копійки (а.с.117). З огляду на це, з [PERSON] на користь ДП МА «Бориспіль» підлягає стягненню завдана матеріальна шкода у розмірі середньомісячного заробітку, що становить 9737 гривень 93 копійки. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №11113 від 24 листопада 2017 року (а.с.6) вбачається, що при предявленні позову до суду ДП МА «Бориспіль» сплатило судовий збір у розмірі 1600 гривень. Предявлений позов задоволений частково, а саме на 24,11% (9737,93 / 40385,19 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 385 гривень 76 копійок (1600 / 100% ? 24,11%). На підставі викладеного та

Outcome: partial