Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але не виконує обов`язків по сплаті за використану електроенергію, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 13 009,09 грн. за період з 01.01.2016 р. по 01.01.2019 р. Пунктом 42 ПКЕЕН обумовлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж заборгованісь за спожиту електроенергію у розмірі 13 009,09 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду від 26.11.2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачем за адресою: [ADDRESS] надавались послуги з постачання електроенергії, які оплачувались не в повній мірі та несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 13 009,09 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.04.2002 року по теперішній час. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 234485358 від 27.11.2020 року, відомості про право власності на майно за адресою: [ADDRESS] відсутні. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії на момент виникнення заборгованості регулювалися Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електроенергію, спожиту за адресою: [ADDRESS] , оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач є споживачем послуг позивача за вказаною адресою, враховуючи, що [PERSON] не зареєстрована в даному житловому приміщенні. В матеріалах справи відсутні дані про наявність у відповідача права власності на житлове приміщення за спірний період, тому суд позбавлений можливості встановити споживача послуг, наданих позивачем за вказаною адресою, при цьому позивачем надано копію роздруківки особового рахунку № [NUMBER] , яка не є належним доказом, оскільки не підтверджує того, що відповідач відкривав вказаний особовий рахунок, що обліковує заявлену позивачем заборгованість. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки в задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж відмовлено, то судові витрати по справі покладаються на позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed