Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11372937000 (реєстраційний номер договору надалі було змінено на 11372937002), на умовах якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 39332,97 доларів США зі сплатою 11,60 % річних на строк з 17.07.2008 року по 16.07.2015 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 217820. Відповідач зобов'язався повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. У випадку порушення термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів банк мав право на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого перший передає за плату (уступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого останній замінює ПАТ «УкрСиббанк», як кредитора, в зазначених зобов'язаннях та до нього переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 25.02.2014 року виникла заборгованість в сумі 591 515,30 грн., з яких: 344 807,14 грн. - сума заборгованості за кредитом, 246 708,16 грн. - заборгованість за відсотками. Позичальник та поручитель неодноразово повідомлялися про виконання своїх зобов'язань, однак вимоги невиконані. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованості та судові витрати. Заочним рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2014 року в даній справі позов було задоволено. Ухвалою Вінницького міського суд Вінницької області від 13 травня 2014 року заочне рішення було скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. Надалі позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість станом на 19.05.2014 року за кредитним договором № 11372937002 від 17.07.2008 року в розмірі 787 348,79 грн. та судові витрати. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. При цьому звернула увагу, що сума заборгованості розрахована з врахуванням умов договору, відповідно до якого днем сплати платежу є 17 число кожного місяця, в разі користування коштами понад встановлений термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі, нарахування процентів здійснюється за методом 30/360 відповідно до п.1.3.3 договору. Представник відповідача в одному із судових засідань позов визнала в сумі 127 403,18 грн. При цьому відмітила, що тіло кредиту уже стягнуто з відповідачів рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 червня 2010 року в справі за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, нарахування відсотків позивачем проведено невірно та вказувала, що банк не вправі збільшувати розмір процентної ставки. Надалі в судові засідання представник відповідача [PERSON] не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2014 року провадження в справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 11372937002 від 17.07.2008 року в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 38 152,09 доларів США та відсотків за користування кредитом в розмірі 2 247,48 доларів США, закрите. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 553-554, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредитну № 11372937000 (№ 11372937002), на умовах якого відповідачу було надано кредитні кошти на придбання автомобіля в розмірі 39 332,97 доларів США, що еквівалентно 190375,51 грн., зі сплатою 11,6 % річних та з терміном повернення не пізніше 16.07.2015 року. За договором позивач зобов'язався зарахувати кредитні кошти на поточний рахунок позичальника для подальшого розрахунку за придбаний автомобіль MITSUBISHI модель OUTLANDER, 2008 року випуску, а відповідач зобов'язався повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. Відповідно до умов договору строк сплати кредиту та нарахованих процентів - 17 число кожного місяця, наступного за тим, за яким було видано кредит (п.1.3.4); за користування кредитними коштами понад встановлений термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі, таке нарахування починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня не сплати або неповної сплати платежу (п.1.3.1.); нарахування процентів здійснюється за договором щомісячно за методом 30/360 (п.1.3.3. договору). У випадку порушення термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів банк мав право на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів. До даного договору вносились зміни, про що між сторонами укладені додаткові угоди від 17.07.2008 року та від 04.02.2009 року, зокрема, щодо зміни терміну повернення кредиту - не пізніше 14 липня 2017 року. Кошти відповідач отримав, про що свідчить заява на видачу готівки №47 від 17.07.2008 року (а.с.41). На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №217820, відповідно до якого поручитель брала на себе зобов'язання солідарно відповідати за невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. До даного договору поруки також вносились зміни у зв'язку зі зміною умов кредитного договору, зокрема щодо продовження терміну виконання основного зобов'язання ( а.с. 25-28 ). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 червня 2010 року в справі № 2-1090-2010 за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, позов задоволено та стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по кредиту та нарахованих відсоткам в сумі 1 201 494,11 грн., пеню в сумі 10454,57 грн., неустойку в розмірі 1000,00 грн. та судові витрати. Вказаним рішення, стягнуто, зокрема, заборгованість по кредитному договору №11372937002 від 17.07.2008 року, а саме: 38 152,09 доларів США, що еквівалентно на момент ухвалення рішення 305 117,52 грн. - тіло кредиту, 2 247,48 доларів США, що еквівалентно 17 974, 00 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам. За даним рішенням був виданий виконавчий лист та відкрите виконавче провадження. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого перший передає (уступає) за плату ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 11372937000 (№ 11372937002) від 17.07.2008 року, укладеним з відповідачем [PERSON], та договором поруки від 17.07.2008 року. За цим договором ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначеному зобов'язанні та до нього переходить право вимагати від боржника повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним договором. Про відступлення права вимоги відповідачі були повідомлені. Вимоги банку від 27.03.2013 року направлені відповідачам залишені ними без задоволення. [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 19.05.2014 року має заборгованість в розмірі 787 348,79 грн., з яких: 38 152,09 доларів США, що еквівалентно 448 485,22 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 28 826,71 доларів США, що еквівалентно 338 863,57 грн., - заборгованість по відсоткам. Разом з тим, враховуючи рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 червня 2010 року в справі № 2-1090-2010 та ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2014 року по даній справі, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсоткам в розмірі 26 579, 23 долари США ( 28826,71 доларів США - 2247,48 доларів США), що еквівалентно 312 305, 95 грн. При цьому, суд не бере до уваги твердження представника позивача, що оскільки попереднє рішення не виконане, то вказана сума також підлягає стягненню, оскільки стягнення такої суми буде подвійним стягненням. Щодо позиції представника відповідача про невірність нарахуванням суми заборгованості по процентам, то суд зважає, що вказана сума розрахована з урахуванням положень кредитного договору (п.п. 1.3.1,1.3.3,1.3.4). Що ж до твердження про заборону підвищення процентної ставки, то суд звертає увагу, що умовами договору передбачено застосування збільшеної процентної ставки в разі користування позичальником коштами понад встановлений строк, що не є збільшенням процентної ставки в односторонньому порядку. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов'язання не виконав, існує заборгованість по кредитному договору та в межах даної справи стягненню підлягає заборгованість по відсоткам в розмірі 26 579, 23 долари США, що еквівалентно 312 305, 95 грн. Щодо стягнення встановленої суми заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує його зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд звертає увагу, що договір поруки №217820 від 17.07.2008 року містить положення про дію договору до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором (п.3.1.), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, тому в даному випадку є підстави для застосування положень ч.4 ст.559 ЦК України. Однак, суд враховує, що позивач скористався своїм договірним правом на дострокове повернення кредиту, відповідно пред'явив вимогу позичальнику та своєчасно пред'явив вимогу до поручителя, тим самим, у суду відсутні підстави стверджувати про припинення договору поруки. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3123,06 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved