Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 вересня 2006 року ним укладено з відповідачем кредитний договір № CSS0GK50050096, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та терміном дії до 13 вересня 2021 року. Однак відповідач своєчасно платежі не вносив, внаслідок чого станом на 5 березня 2015 року утворився борг в сумі 20631,60 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 476383 грн. 64 коп. Відповідач у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. 15 червня 2015 року позивач надала до суду заяву про відкладення судового розгляду справи в звязку з ненадходженням відповіді на запит з ПАТ КБ «Приват Банк» та зайнятістю її представника в іншому процесі, але жодних підтверджуючих документів не надала. Представник позивача до суду направив заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 8 липня 2015 року до суду надійшла заява від представника відповідача, [PERSON], про відкладення судового розгляду справи 9 липня 2015 року в звязку з перебуванням відповідача на стаціонарному лікуванні, але жодних підтверджуючих документів не надано. Вирішуючи клопотання відповідача та її представника суд враховує: що в матеріалах справи є підтвердження належного повідомлення відповідача та її представника про дату і час трьох із призначених Смілянським міськрайонним судом засідань (а.с.36,39,51,54,57,58), в жодне із призначених судових засідань відповідач не зявилась, її представник після оголошення перерви за його клопотанням також жодного разу не зявився. В своїй заяві про відкладення судового засідання призначеного на 9 липня 2015 року представник відповідача зазначив, що він перебуває на стаціонарному лікуванні при цьому жодних доказів цього не надав. Щодо причин неявки відповідача взагалі не повідомив. Всі наведені судом обставини вказують на те, що відповідач та її представник всупереч вимогам ч.3 ст.27 ЦПК України не добросовісно здійснюють свої процесуальні права, та явно зловживають ними, чим затягують розгляд справи по суті. Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд його справи в межах розумного строку, а тому суд з метою недопущення порушення відповідної норми Конвенції, відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, ухвалив проводити судовий розгляд без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача викладену у письмовій формі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. 14 вересня 2006 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № CSS0GK50050096 (а.с.9-10), відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та терміном дії до 13 вересня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню). Як вбачається з ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. У порушення умов кредитного договору відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки за користування ним. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с. 3-7) вбачається, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 доларів США. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вона повернула кредит та сплатила відсотки за користування ним. Тому станом на 5 березня 2015 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 20631, 60 долари США, яка складаєтьсь з: заборгованості за кредитом 15195,85 долари США, процентів 3216,55 долари США, комісії 714 долари США, пені 1505,20 долари США. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват-Банк» належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 20631,60 долари США, що згідно довідки Національного банку України від 5 березня 2015 року про офіційний курс гривні до іноземних валют, еквівалентно 476383 грн. 64 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved