Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, Служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначили, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.10.2016 року та серії [NUMBER] від 24.02.2015 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У поле зору служби у справах дітей міської ради малолітні діти потрапили 10.02.2020 року у зв`язку з тим, що малолітні [PERSON] та [PERSON] були знайдені працівниками поліції біля будинку [ADDRESS] та відповідно до акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про знайдену дитини, були влаштовані до дитячої лікарні м. Кам`янське. В ході проведеної роботи стало відомо, що протягом останніх років діти разом з батьками мешкали за адресою: [ADDRESS] , де малолітні з 2017 року перебували на обліку Шевченківського управління - служби у справах дітей, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, проживають в родині, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Окрім того, відповідно до листа Шевченківського управління-служби у справах дітей від 24.02.2020р. №1/435-01-18, спеціалістами зазначеної служби у червні 2019 року подано позовну заяву до Шевченківського районного суду м. Дніпропетровська про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей. Але у зв`язку зі зміною обставин та місцезнаходження дітей на території Кам`янського, за заявою представника органу опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради позов було залишено без розгляду. Протягом перебування дітей в міській дитячій лікарні м. Кам`янське, батьки дітей жодного разу не навідували доньок, не цікавилися їх станом здоров`я та долею в телефонному режимі. Після проходження необхідного обстеження молодшу дівчинку [PERSON] було переведено за направленням служби у справах дітей до КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР, а старшу дитину - до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, де діти перебувають до теперішнього часу. Спеціалістами служби у справах дітей міської ради спільно з представниками ювенальної превенції Кам`янського відділу поліції неодноразово відвідано адресу проживання батьків дітей: [ADDRESS] , але жодного разу двері помешкання ніхто не відчинив, на залишені запрошення не відреагували. Зі слів сусідів за зазначеною адресою [PERSON] та [PERSON] не мешкають, а лише іноді з`являються. До теперішнього часу батьки дітей на зв`язок зі спеціалістами служби у справах дітей міської ради не виходили, з питання повернення їм на виховання малолітніх дітей не зверталися. Громадяни [PERSON] та [PERSON] , маючи малолітніх дітей, в порушення вимог статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, не виконують належним чином батьківські обов`язки. Представник позивача у судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Судом вживалися заходи щодо їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. У судовому засіданні було встановлено наступне: [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.10.2016 року та серії [NUMBER] від 24.02.2015 року. Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає. Відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але 06.11.2019 року вибув невідомо куди. Протягом перебування дітей в міській дитячій лікарні м. Кам`янське, батьки дітей жодного разу не навідували доньок, не цікавилися їх станом здоров`я та долею в телефонному режимі. Після проходження необхідного обстеження молодшу дівчинку [PERSON] було переведено за направленням служби у справах дітей до КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР, а старшу дитину - до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, де діти перебувають до теперішнього часу. Службою у справах дітей здійснювалися заходи щодо встановлення місця перебування батьків дітей з метою з`ясування їх думки щодо вирішення подальшої долі їх малолітніх доньок. До теперішнього часу батьки дітей на зв`язок зі спеціалістами служби у справах дітей міської ради не виходили, з питання повернення їм на виховання малолітніх дітей не зверталися. Відповідно до висновку № 8вих-20/781 від 29.10.2020 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Таким чином в судовому засіданні достатньо досліджено доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачі нехтують своїми батьківськими обов`язками, не піклуються про дитину, не цікавляться її здоров`ям, життям, розвитком, не забезпечують її матеріально. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка та піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцятирічного віку. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тому суд вважає за необхідне передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.166 ч.3 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідачі є працездатними, тобто можуть працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] та [PERSON] можуть з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання щодо судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved