Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.09.2018 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 19578 грн. 96 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково та при вирішенні даного питання просила врахувати той факт, що на даний час ні вона ні її чоловік ніде не працюють, мають хронічні серцево-судинні захворювання, а також просила врахувати той факт, що в період з лютого по квітень 2017 року в рахунок суми заборгованості нею було сплачено 6548 грн. 43 коп. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 16 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10). Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 11). Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 19578 грн. 96 коп., з яких: 7007 грн. 92 коп. тіло кредиту; 5193 грн. 69 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5356 грн. 92 коп. пеня за прострочене зобовязання; 850 грн. 00 коп. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де 250 грн. - штраф (фіксована складова), та 920 грн. 43 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 6-8). Відповідно до довідки Сахновщинської селищної ради Харківської області від 24.01.2017 року №445 відповідач [PERSON] має склад сімї чоловік [PERSON] Згідно довідки Сахновщинського районного центру зайнятості від 27.01.2017 року №98 [PERSON] у Сахновщинському районному центрі зайнятості не перебуває. Відповідно до довідки про доходи від 28.12.2016 року відповідач [PERSON] за період з червня по листопад 2016 року мала загальний дохід в сумі 8840 грн. Згідно довідки КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Сахновщинського району» від 01.02.2017 року відповідач [PERSON] перебуває пі диспансерним наглядом у сімейного лікаря з приводу серцево-судинних захворювань. Відповідно до довідки КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Сахновщинського району» від 01.02.2017 року [PERSON] перебуває пі диспансерним наглядом у сімейного лікаря з приводу серцево-судинних захворювань. Згідно копій квитанцій від 13.02.2017 року, 23.02.2017 року та 04.04.2017 року відповідачем [PERSON] в рахунок заборгованості за кредитом були сплачені кошти в сумі 6548 грн. 43 коп. Судом 12.05.2017 року та 02.06.2017 року на адресу позивача направлялися листи щодо уточнення позовних вимог з урахування сплаченої відповідачем в рахунок заборгованості суми коштів в розмірі 6548 грн. 43 коп., однак відповіді до суду не надійшли. Щодо стягнення 250 грн. - штрафу (фіксована частина), та 920 грн. 43 коп. - штрафу (процентна складова), нарахованого відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 30 днів, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 1.1.5.23 вказаних умов, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. Відповідно до\~статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ч. 1ст. 360-7\~ЦПК України\~визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої\~статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. В п.п. 1.1.5.23, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше 10 % від суми переводу за кожен день прострочення, так і штрафу, який має як фіксовану величину - 500 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони\~Основним Законом України\~є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. Тому, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) у розмірі 250,00 грн., та штрафу (процентної складової) у розмірі 920 грн. 43 коп. задоволенню не підлягають. Також від суми заборгованості віднімається сума 6548 грн. 43 коп., яка була сплачена відповідачем [PERSON], в рахунок погашення заборгованості згідно копій квитанцій від 13.02.2017 року, 23.02.2017 року та 04.04.2017 року, після звернення позивачем до суду з позовною заявою. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № б/н від 16 вересня 2018 року в сумі 11860 грн. 10 коп. ( 19578, 96 грн. 250 грн. 920, 43 6548, 43 грн. = 11860,10 грн.). Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача у відповідності до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 969 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial