Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Обласний Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 09 березня 2016 року відповідач за кредитним договором № 5031 отримав кредит в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. для газифікації житлового будинку в м. Перечин, вул. Жовтнева, 30. Для забезпечення сплати зобовязань по кредиту позичальник подав позивачу до початку кредитування Договір поруки №46-5031 від 09 березня 2016 року, де поручителем виступила [PERSON], мешканка м. Перечин, вул. Жовтнева, 30. За користування кредитом була встановлена процентна ставка в розмірі 3% річних. Грошові кошти відповідачу були надані у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконував, у такого станом на 01 липня 2017 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 5973 (пять тисяч девятсот сімдесят три) грн. 00 коп., в тому числі по кредитним коштам 4500 (чотири тисячі пятсот) грн. 00 коп., по сплаті відсотків за користування кредитом 1022 (одна тисяча двадцять два) грн. 00 коп., по пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 451 (чотириста пятдесят одна) грн. 00 коп. На неодноразові звернення по своєчасному поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом відповідач не реагує, тому просить стягнути з відповідачів (позичальника та поручителя) солідарно повну суму наданого кредиту. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання, у якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання також не зявилися, подали заяви якими просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають, однак через погіршення стану здоров'я [PERSON], який потребує значних коштів на лікування, останній просив надати йому відстрочку по сплаті кредиту до 01 січня 2018 року. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2016 року між державною госпрозрахунковою кредитно-фінансовою господарською організацією «Обласний Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» ( в подальшому Фонд) та [PERSON] було укладено кредитну угоду №5031, згідно якої Фонд надав позичальнику кредит для газифікації житлового будинку за адресою: Закарпатська область, м. Перечин, вул. Жовтнева, 30 Перечинського району 30 (тридцять) тисяч гривень строком на 5 (пять) років. За користування кредитом встановлюється плата в розмірі 3 (трьох) відсотків річних, які нараховуються на суму наданого кредиту і сплачуються разом з поверненням кожної частки кредиту. Крім того, 09 березня 2016 року між державною госпрозрахунковою кредитно-фінансовою господарською організацією «Обласний Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості» (в подальшому Фонд) з однієї сторони та [PERSON] «Позичальник» з другої сторони, та [PERSON] «Поручитель» з третьої сторони уклали договір поруки №46-5031, згідно якого поручитель зобовязується солідарно з позичальником відповідати перед Фондом за виконання зобовязань по кредитній угоді №5031 від 09 березня 2016 року про надання кредиту на газифікацію житлового будинку. З умовами кредитної угоди поручитель ознайомлений і зобовязується в разі невиконання позичальником своїх зобовязань по внесенню платежів перед Фондом погасити протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення про заборгованість по внесенню платежів. У випадку невиконання зобовязань по кредитній угоді та договору поруки, а також за невиконання зобовязань з виплати штрафних санкцій позичальник і поручитель відповідають перед Фондом як солідарні боржники. Також встановлено, що [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконував, тому у такого станом на 01 липня 2017 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 5973 (пять тисяч девятсот сімдесят три) грн. 00 коп., в тому числі по кредитним коштам 4500 (чотири тисячі пятсот) грн. 00 коп., по сплаті відсотків за користування кредитом 1022 (одна тисяча двадцять два) грн. 00 коп., по пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 451 (чотириста пятдесят одна) грн. 00 коп. Крім того, встановлено, що [PERSON] здійснював погашення заборгованості за кредитною угодою протягом квітня вересня 2016 року, що підтверджено копіями відповідних квитанцій. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідністю зі ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням розміру процентів, встановленого договором, від простроченої суми. У відповідності з ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники Отже, відповідачами було порушено умови кредитного договору, та ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредитним коштам в розмірі 27000 грн. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та пенею за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. п. 4.1, 6.5, 7.3 кредитної угоди наданий кредит та відсотки за користування ним погашаються грошовими коштами згідно розрахунку наданого фондом з вказаними сумою, терміном погашення та реквізитами. Позичальник зобовязується сплачувати одночасно з поверненням кредиту відсотків за користування ним згідно розрахунків. За порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує пеню за кожний день затримки платежу в розмірі подвійної ставки НБУ. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про розповсюдження вимог п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на відповідача [PERSON] та не нарахування йому процентів за користування кредитом, а також штрафних санкцій за невиконання своїх зобов`язань і пені за кредитним договором. Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] виконував військовий обовязок, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 2374 грн. 00 коп. та пенею за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків у сумі 526 грн. 46 коп. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідно до посвідчення серії ААВ № 006887, виданого 05 квітня 2017 року, [PERSON]І є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені для ветеранів війни інвалідів війни. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сплачені позивачем судові витрати підлягають до стягнення з [PERSON], що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial