Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 27.01.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н, відповідно до якої відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 21814,15 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, як зазначив позивач в позовній заяві, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір. [PERSON] згідно умов договору, зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідачем[PERSON] не були виконані належним чином зобовязання за договором, а тому станом на 19.07.2017 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 20649,61 грн., з яких: 15656,31 грн. заборгованість за кредитом; 1583,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2175,55 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1233,89 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. А тому позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за вказаним договором в розмірі 20649,61 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки від неї не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав: відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з анкетою-заявою позичальника про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою» (а.с.5-30) відповідач [PERSON] 27.01.2016 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 21814,15 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, як зазначив позивач в позовній заяві, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір. Даним договором передбачено нарахування неустойки (пені та штрафів) за порушення відповідачем зобовязань. Однак, відповідачем[PERSON] не були виконані належним чином зобовязання за договором, а тому станом на 19.07.2017 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 20649,61 грн., з яких: 15656,31 грн. заборгованість за кредитом; 1583,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2175,55 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1233,89 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.4). Згідно п.п. 2.2. Генеральної угоди, при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді, умовах і правилах, більше ніж на 31 день, відповідач зобовязаний виплатити банку штраф в розмірі 2667,44 грн. Згідно розрахунку заборгованості, штраф, відповідно до п.2.2 за даним кредитним договором становить 1233,89 грн. Проте, вимога позову в частині стягнення штрафу (фіксована складова) не може бути задоволена, оскільки фіксована частина штрафу в розмірі 1233,89 грн. не відповідає положенню ч. 2 ст.549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобовязання. Крім того, зі змісту ст.549 ЦК України випливає, що поняття штрафу визначене у цій статті та порядок його обрахунку, є обовязковими для всіх учасників цивільних правовідносин і не може бути змінений та викладений на власний розсуд, оскільки в такому разі втрачається його суть, тобто він перестає бути видом забезпечення виконання зобовязання - неустойкою в розумінні закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 19415,72 грн. (20649,61 1233,89 = 19415,72). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню частково, з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову пропорційно до задоволених вимог, що становить 1504,39 грн. (розрахунок 1600х 19415,72: 20649,61 = 1504,39). На підставі викладеного вище та

Outcome: partial