Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Національна спілка художників України (далі - НСХУ) та Львівська обласна організація Національної спілки художників України звернулися до суду з позовом до ТзОВ «Захід.нет», [PERSON], в якому просять визнати недостовірною та зобовязати відповідачів спростувати інформацію, опубліковану 15.05.2017 року на інтернет-сайті «Захід.нет» у статті під назвою «Зовсім нехудожня історія», а саме: - «Варто зауважити, що згідно з Статутом НСХУ, то процедура виключення членів Спілки не передбачає ініціативи центральних органів НСХУ», цитата колишнього голови ЛОО НСХУ [PERSON]: «Ініціювати виключення того чи іншого члена спілки мають низові структури, наприклад секція, тоді це рішення затверджує правління і тоді воно скеровується до Києва, де рішення може бути або затверджене, або ні. Неможливо, щоб виключення відбувалось навпаки, щоб таке рішення приймалось у Києві». - «Власником майна на Мучній, 32 є TOB «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури». Цікаво, що у 2016 році фабрику з безпосереднього володіння НСХУ передали підприємству об'єднання громадян «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури». - «Керівником також був [PERSON], а засновником - НСХУ. 21 березня 2017 року об'єднання громадян припинило існування, а майно перейшло у володіння однойменного ТОВ. Згідно з договором довірчого управління компанія «Акрополь» управляє цією нерухомістю з 2011 року». - «Приміщення не належать НСХУ. Власниками зазначається «УкрСиббанк» (з 2014 року) та TOB «Адміністратор» (з 2011 року)». - «Комбінат припинив свою діяльність кілька років тому. Зараз ми робимо роботу по перезапуску виробничих процесів, тільки по новим бізнес-моделям. Наша робота спрямована на те, щоб зробити нову інфраструктуру. Ми прийшли до висновку, що будівля як актив для майнового комплексу спілки є зайвою. Тому було запропоновано цей актив продати і кошти, виручені від продажу, скерувати на реконструкцію самої фабрики. Чи було приміщення продано, я не знаю. Я лише готував документи, а рішення приймала спілка. Цей об'єкт було продано» -«6 червня 2016 року управитель передав майно у приватну власність TOB «K17». - «К17» було створено також в цей день. Засновником компанії вказано TOB «Укртепло-Львів». В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 15.05.2017 року виданням «Захід.нет»,\~зокрема журналістом\~[PERSON]\~було опубліковану\~статтю під\~назвою «Зовсім\~не художня\~історія».\~У зазначеній\~статті наведено\~нібито факти,\~що стосуються\~статутної діяльності\~та майнових\~питань Національної\~спілки художників\~України та\~Львівської обласної\~організації Національної\~спілки художників\~України.\~Проте,\~позивач стверджує,\~що \~ряд зазначених\~у статті фактів та обставин не відповідають дійсності та є неправдивими. Так, зокрема Статут НСХУ в редакції 2007 року, передбачає, що Правління ([PERSON]) Спілки здійснює прийом та виключення зі Спілки. Процедура прийому та виключення з числа членів Спілки врегульована відповідним Положенням, до якого відсилає п. 4.5. Статуту НСХУ. Зокрема, у п. 19, 20 та 21 зазначеного Положення чітко розписано порядок виключення з членів Спілки, документи та підстави, на основі яких відбувається виключення з числа членів Спілки. Зазначає, що підприємство об'єднання громадян (релігійної організації, профспілки) було створено Національною спілкою художників України ще у 2009 році, з внеском до статутного капіталу майнового комплексу на Мучній, 32 у м. Львові. 21 березня 2017 року відбулась процедура реорганізації - змінено лише організаційно-правову форму «Львівської фабрики скла, кераміки та скульптури», що є очевидним, враховуючи, що код ЄДРПОУ TзOB залишився той самий, що був у підприємства об'єднання громадян. Процедура реорганізації шляхом перетворення передбачає автоматичний перехід майна, прав і обов'язків підприємства, що реорганізується, до підприємства правонаступника. Під час процедури реорганізації засновник ЛФСКС залишається той самий - НСХУ. Крім того, у статті від 15.05.2017 року частково згадано майстерні у Стрийському парку, зокрема: «Приміщення не належать НСХУ. Власниками зазначається «УкрСиббанк» (з 2014 року) та TOB «Адміністратор» (з 2011 року). Позивач зазначає, що такі є хибними, оскільки «УкрСиббанк» не є та ніколи не було власником будівлі павільйону (творчих майстерень) по вул. У. Самчука, 26. Також у статті від 15.05.2017 року нібито цитується [PERSON] щодо Художньо- виробничого комбінату. Позивач стверджує, що вказана цитата не відповідає сказаному під час інтерв'ю. Твердження «Чи було приміщення продано, я не знаю» виключає інше твердження «Цей об'єкт було продано». Щодо Художньо-виробничого комбінату, в статті наведено: «6 червня 2016 року управитель передав майно у приватну власність TOB «К17», проте, позивач стверджує, що це неправдива інформація, оскільки управитель - ТзОВ «КУП Акрополь» не укладала жодних договорів з ТзОВ «К17» та будь-яким іншим способом не передавала майна по вул. Козланюка, 17 цій юридичній особі. Окрім того позивач зазначає, що ТзОВ «К17» створено Національною спілкою художників України з внеском до статутного капіталу будівлі по вул. Козланюка, 17, а ТзОВ «Укртепло-Львів» не засновувало ТзОВ «К17», а набуло корпоративних прав, після укладення відповідного договору купівлі-продажу зі Спілкою. Відтак, позивач вважає, що твердження автора статті є недостовірною інформацією та такою, що принижують ділову репутацію позивачів. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2017 року суддею Городецькою Л.М. заявлено самовідвід у вказаній справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2017 року визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 08.12.2017 року дана позовна заява була залишена без руху у звязку з несплатою позивачем судового збору. На виконання вимог вказаної ухвали представник позивачів через канцелярію суду подав пояснення за вищевказаною ухвалою. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21.12.2017 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 23 лютого 2018 року представник позивачів [PERSON] скерував на адресу суду додаткові пояснення.

Outcome: approved