Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість за кредитом у сумі 9960,99 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 005-20009-191211 від 19 грудня 2011 року ПАТ «[PERSON] надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії та карткового рахунку № 26252905502439, зі встановленням ліміту кредитної лінії на день укладання кредитного договору у розмірі 7000,00 грн. Відповідач скористалася кредитною лінією, але станом на 24.04.2015 року не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 9960,99 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом опублікування оголошення в газеті обласного значення (а.с. 31). Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за наявними доказами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2011 року між ПАТ «[PERSON] та [PERSON] укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з яким відповідачу відкрито картковий рахунок № 26252905502439 в національній валюті України гривні та, відповідно до п.п.1.2, 1.3 п.1 зазначеного договору, надано кредит шляхом відкриття їй кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7000,00 грн.(а.с. 2,3). Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п.п.2.1 п.2 договору моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта. На підставі п.п.1.5 п. 1 договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом - 364 дні. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у кредитному договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору. Відповідно до п.п.5.1 п.5 договору відповідач з підписання кредитного договору засвідчує, що він ознайомлений з правилами, тарифами та погоджується вважати їх обовязковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору. Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Банк виконав взяті на себе зобовязання, відкривши [PERSON] картковий рахунок № 26252905502439 в національній валюті України гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 7000,00 грн., яка в свою чергу скористалася кредитною лінією. Згідно п.п.1.7 п. 1, п.п. 3.1 п.3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється за кредитною схемою та відповідно до тарифів, що є невідємною частиною договору. Однак, свої зобовязання відповідач належним чином не виконує. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту, яка згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 24.04.2015 року складає 9960,99 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6). Відповідно до вимог ст.ст.\~526,\~546,\~1054,\~1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив\~\~\~\~ до виконання зобов'язання\~\~\~\~ або не\~\~\~\~ виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником встановлені\~ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved