Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 20 грудня 2007 року ВАТ «Сведбанк» уклав з [PERSON] кредитний договір №2709/1207/ 88-596, за яким ВАТ «Сведбанк» зобов`язався надати кредит в розмірі 40000 доларів США, а відповідач зобов`язався щомісячно до 20 грудня 2014 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 11,9% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалась додатково сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. В той же день ВАТ «Сведбанк» уклав з відповідачем іпотечний договір №2709/1207/88-596-Z-1, за яким з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . 20 грудня 2007 року ВАТ «Сведбанк» видав відповідачу кредит в розмірі, еквівалентному 40000 доларів США. 25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Сведбанк» відступив позивачу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2709/1207/88-596 від 20 грудня 2007 року та іпотечним договором №2709/1207/88-596-Z-1 від 20 грудня 2007 року. Однак відповідач неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором: у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 976887 гривень 9 копійок, борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 859063 гривень 81 копійки та пеня в розмірі 553463 гривень 24 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 2389414 гривень 14 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного погашення вказаного боргу. Тому ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 2389414 гривень 14 копійок. У судовому засіданні представник позивача Свистунов А.В. підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 1 квітня 2013 року кредитний договір №2709/1207/88-596 та іпотечний договір №2709/1207/88-596-Z-1, укладені 20 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , визнані недійсними. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши подані ними письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 20 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2709/1207/88-596 (а.с.8-12), за яким ВАТ «Сведбанк» зобов`язався надати кредит в розмірі 40000 доларів США, а відповідач зобов`язався щомісячно до 20 грудня 2014 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 11,9% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалась додатково сплачувати пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. В той же день між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем був укладений іпотечний договір №2709/1207/88-596-Z-1 (а.с.13-15), за яким з метою забезпечення належного виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в іпотеку була передана квартира [ADDRESS] . 20 грудня 2007 року ВАТ «Сведбанк» видав кредит в розмірі, еквівалентному 40000 доларів США. Ця обставина підтверджується копією заяви на видачу готівки №239-2 від 20 грудня 2007 року (а.с.16). 25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.26-29, 61-90), за яким ПАТ «Сведбанк» відступив позивачу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2709/1207/88-596 від 20 грудня 2007 року та іпотечним договором №2709/1207/88-596-Z-1 від 20 грудня 2007 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.1 ст.216 цього Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 1 квітня 2013 року (а.с.100-104) кредитний договір №2709/1207/88-596 та іпотечний договір №2709/1207/ 88-596-Z-1, укладені 20 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , були визнані недійсними у зв`язку з тим, що вона не підписувала вказані договори. При цьому суд виходив з того, що у [PERSON] було відсутнє вільне волевиявлення, яке відповідало її внутрішній волі та було спрямовано на укладення вказаних договорів. Ці обставини переконливо свідчать про те, що у [PERSON] не виникло жодних грошових зобов`язань ані по поверненню кредиту, ані по сплаті процентів за користування ним. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача боргу за кредитним договором відсутні. Тому у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» належить відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» сплатив судовий збір в розмірі 35841 гривні 21 копійки та витратив грошові кошти в розмірі 420 гривень на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача. Ці обставини підтверджуються квитанціями (а.с.1, 57). Однак у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору та витрат, пов`язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, відсутні.

Outcome: dismissed