Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0066/82/0059968 від 13.02.2012 року в сумі 31636 грн. 96 коп., з яких: заборгованість за кредитом складає 24880 грн. 43 коп., заборгованість по відсоткам 3528 грн. 84 коп., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків 3227 грн. 69 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 37973,94 дол. США. підтримала, просила задовольнити позов в цій частині. Вимоги щодо розірвання кредитного договору не підтримала, просила залишити їх без розгляду. Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування такої позиції посилалась на обставини невірного розрахунку заборгованості банком. Зокрема звернула увагу суду на ті обставини, що розрахунок заборгованості за кредитом починається з січня 2006 року, в той час як сам кредитний договір був укладений в липні 2006 року. Також зазначала, що оскільки з 30 травня 2012 року, тобто з моменту постановлення Центральним районним судом м. Миколаєва заочного рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також про його розірвання, до моменту скасування вищезазначеного заочного рішення, спірний кредитний договір вважався розірваним на законних підставах, у звязку з чим, на думку представника позивача, проценти, штрафні санкції та пеня не могли нараховуватись. Більше того, просила суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. В свою чергу, представник позивача суду пояснила, що штрафні санкції та проценти нараховувались на суму заборгованості з тих підстав, що рішення про розірвання кредитного договору було скасовано. З приводу застосування позовної давності в один рік до вимог про стягнення пені залишила це питання на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 лютого 2012 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0066/82/0059968, відповідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 26470 грн. 59 коп., під 28,9 % річних, строком до 13 лютого 2018 року. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував відповідачу вказану суму. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотках. В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. На підставі ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. А в силу ст. 551 ЦК України позивач набув права на стягнення з відповідача неустойки. В той же час, положення ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачають, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. А зі змісту ст. 258 ЦК України слідує, що для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) /п. 1 ч. 2. ст. 258 ЦК України/ Враховуючи все вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 36594,66 доларів США (еквівалент 292501 грн. 12 коп.), задовольнивши тим самим позов частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у сумі 3025 грн. 97 коп.

Outcome: partial