Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.05.2017 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що банк на підставі Генеральної угоди б/н від 23.10.2012 року надав відповідачу кредит у розмірі 5478,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних, а відповідач зобовязалась кошти повернути у строк та на умовах, передбачених Генеральною угодою, Умовами та правилами надання банківських послуг. Разом з тим, відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 27.04.2017 року склав 29875,03 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 29875,03 грн. та судові витрати. У своїй заяві представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у заяві від 27.11.2017 року просила розглядати справу без її присутності, позовні вимоги не визнає та просить застосувати строки позовної даності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 23.10.2012 року надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 5478,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на строк 24 місяці з 23.10.2012 року по 31.10.2014 року. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 274,15 грн. для погашення заборгованості по кредиту (а.с. 8-33). Відповідачем порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 27.04.2017 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 29875,03 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності як на підставу для відмови у задоволенні позову суд зауважує наступне. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди Банк надає позичальнику кредит в сумі 5478,56 грн. на 24 місяці з 23.10.2012 року по 31.10.2014 року (а.с. 9). Згідно п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день за зобовязаннями, строк яких не настав, сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 31 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2441,59 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила. Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобовязання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 р. № 6-20цс14, від 12.11.2014 р. № 6-167цс14 та від 03.06.2015 р. № 6-31цс15, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 1 ст. 3607 ЦПК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.06.2017 року у справі № 6-1188цс16, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 1 ст. 3607 ЦПК України. Таким чином, оскільки [PERSON] на підставі Генеральної угоди, Умов та правил надання банківських послуг зобовязана повернути кредит, сплатити відсотки на прострочену заборгованість та комісію в строк не пізніше 31.10.2014 року, а до суду з вказаним позовом позивач звернувся 15.05.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги про стягнення штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди задоволенню не підлягають у звязку з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, оскільки до суду з вказаним позовом позивач звернувся 15.05.2017 року, тобто з пропуском річного строку позовної давності, визначеного ч. 2 ст. 258 ЦК України. З урахуванням викладеного, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за генеральною угодою у розмірі 10342,31 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3564,50 грн.; заборгованості за процентами в розмірі 2500,41 грн. та комісії в розмірі 4277,40 грн. Частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 39), тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial