Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану заяву, в якій [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], [PERSON] просить визнати за позивачами право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], по 1/2 частині за кожною, за правилами спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом за правом представлення померлого дядька [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння (житлового будинку та господарських споруд), розташованого за адресою: [ADDRESS]. При юридичному оформленні спадкових прав у позивачів виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Оригінал договору дарування, посвідчений 17.11.1978 року державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, на підставі якого померлому [PERSON] належало вказане домоволодіння втрачено, отримання дублікату є неможливим. За таких обставин [PERSON], [PERSON] з посиланням на положення ст. ст. 328, 392, 1269 ЦК України заявлено вимоги захисту майнових прав. Позивачі [PERSON], [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] (діюча на підставі ордеру адвоката на ведення справи) у судове засідання не з'явилися, суду адресовано заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачем Покровською міською радою Донецької області в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON], [PERSON] є рідними сестрами по материнській лінії, племінницями [PERSON]. Родинні відносини підтверджено наступними доказами: - згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER]: [INFO] народжена [PERSON], матір'ю якої зазначено [PERSON] (а.с. 12); - згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER]: 27.09.1997 року [PERSON] укладено шлюб зі зміною прізвища за чоловіком на - «[PERSON]» (а.с. 13); - згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER]: 31.08.2006 року [PERSON] розірвано шлюб (а.с. 14); - згідно свідоцтва про шлюб серійний номер [NUMBER]: 09.01.2009 року [PERSON] укладено шлюб зі зміною прізвища за чоловіком на - [PERSON]» (а.с. 15); - згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER]: [INFO] народжена [PERSON], матір'ю якої зазначено [PERSON] (а.с. 16); - згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER]: 15.09.2006 року [PERSON] укладено шлюб зі зміною прізвища за чоловіком на - «[PERSON]» (а.с. 17); - згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER]: [INFO] народжена [PERSON], батьком якої записано - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 8); - згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 000202242009 від 30.05.2018 року [PERSON] 01.02.1975 року укладено шлюб зі зміною прізвища за чоловіком на «[PERSON]» (а.с. 10); - згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER] [PERSON] 29.04.1978 року укладено шлюб зі зміною прізвища за чоловіком «[PERSON]» (а.с. 9); - згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00020242346 від 30.05.2018 року: [INFO] народжений [PERSON], батьком якого записано - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер [NUMBER] - а.с 6), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS], - належний спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 17.11.1978 року, - на підтвердження таких відомостей надано лист комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 934/01-02 від 28.08.2018 року (а.с. 18). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємці першої (ст. 1261 ЦК України), другої (ст. 1262 ЦК України), третьої (ст. 1263 ЦК України), четвертої (ст. 1264 ЦК України), п'ятої (ст. 1265 ЦК України) після смерті [PERSON] відсутні. Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення). Матір позивачів по справі [PERSON] (дошлюбні прізвища [PERSON], [PERSON]) померла [INFO] (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер [NUMBER] - а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивачі [PERSON], [PERSON], будучи єдиними спадкоємцями у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України подали заяви до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Донецької області про прийняття спадщини за правом представлення після смерті дядька [PERSON]. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53450320 після смерті спадкодавця [PERSON] відкрито спадкову справу № 167/2017 від 05.12.2017 року за заявами племінниць померлого [PERSON], [PERSON] (а.с. 35, 36). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2018 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі [PERSON], [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкоємцями не надано правоустановлюючих документів на нерухоме майно. При цьому, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом було направлено запит до Донецького обласного державного нотаріального архіву про надання дублікату договору дарування від 17.11.1978 року, р/р 6200, посвідчений державним нотаріусом Красноамійської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді завідувача Донецького обласного нотаріального архіву надання дублікату вказаного договору дарування не можливо, оскільки нотаріальні документи прийняті на зберігання в архів, залишилися в архівосховищах в м. Донецьк, доступ до яких відсутній з об'єктивних причин (а.с. 23). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право відноситься до прав, які входять до складу спадщини. Це право після смерті спадкодавця перейшло в порядку спадкування до позивачів [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину у належний спосіб в порядку ч. 2 ст. 1269 ЦК України, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказаний житловий будинок в нотаріальній конторі не мають можливості. Позивачі фактично, будучи титульними власниками спірного спадкового майна змушені в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за позивачами [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті дядька [PERSON] за законом за правом представлення. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівниим. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1269, 1296 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved