Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору №б/н від 28 серпня 2010 року останній отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач зобовязався повернути позивачу кредит та відсотки в порядку і в терміни, встановленні договором, однак не виконує взятих на себе зобовязань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 30054,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] просить зменшити пеню та скасувати штрафні санкції у звязку із складним матеріальним становищем (низька заробітна плата, двоє неповнолітніх дітей на утриманні, на які він сплачує аліменти, мати - пенсіонер), про що подав наступні документи: копію свідоцтва про народження дочки [PERSON], [INFO], видане повторно 24 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції; копію свідоцтва про народження дочки [PERSON], [INFO], видане повторно 24 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції; копію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2014 року про стягнення із [PERSON] та користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно; форму трудового договору №8 між працівником [PERSON] та фізичною особою, яка використовує найману працю, - [PERSON]; довідку про доходу №5 від 04 жовтня 2017 року, видану ФОП [PERSON], з якої слідує, що загальна сума доходу [PERSON] за період часу з 01 січня по 31 травня 2017 року становить 14105,21 грн.; довідку про доход від 05 жовтня 2017 року, видану ФОП [PERSON], з якої вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період часу з 16 вересня по 31 грудня 2016 року становить 5004,06 грн.; довідку про доходу №6 від 04 жовтня 2017 року, видану ФОП [PERSON], згідно якої загальна сума доходу [PERSON] за період часу з 01 вересня по 31 вересня 2017 року становить 2576,00 грн. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 25 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та [PERSON]. Згідно даного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови) Позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено обовязок клієнта, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу [PERSON] виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди [PERSON]. Зі змісту п.2.1.1.7.6 Умов слідує, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових обовязків, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків вцілому або у встановленою [PERSON] часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором (п.1.1.3.2.2 Умов). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 25 серпня 2010 року, станом на 27 жовтня 2016 року відповідач має загальну заборгованість у розмірі 30054,01 грн., яка складається з: 12851,52 грн. - тіло кредиту; 3982,55 грн. відсотки за користування кредитом; 10362,61 грн. пеня за прострочене зобовязання; 950,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1407,33 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин, по справі встановлено, що відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобовязань за вищевказаним кредитним договором, що є порушенням прав ПАТКБ «ПРИВАТБАНК», які підлягають захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч. ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.551 ЦК України). Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10362,61 грн. пені за прострочене зобовязання; 950,00 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 1407,33 грн. штрафу (процентна складова) слід задовольнити частково, зменшивши пеню до 5000,00 грн. та скасувавши штрафи, враховуючи важкий матеріальний стан відповідача. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №б/н від 25 жовтня 2010 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем [PERSON] майнових прав позивача, які підлягають захисту, а позов до часткового задоволення, шляхом стягнення з позивача в користь відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 21834,07 грн., яка складається з: 12851,52 грн. - тіло кредиту; 3982,55 грн. відсотки за користування кредитом; 5000,00 грн. пеня за прострочене зобовязання. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial