Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 29.04.2014 р. звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 1327,87 грн. за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.03.2008 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічний акціонерним банк «Дельта Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № 002-08045-180308. Згідно договору відповідач отримала кредит в розмірі 797 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 10958861 від 18.03.2008 р., та зобов'язувалась за користування кредитом сплачувати кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% в рік та сплачувати плату в розмірі 3,25% в місяць за ведення кредитної справи. Внаслідок порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 20.02.2014 року виникла заборгованість 1327,87 грн., що включає: 892,64 грн. заборгованості за сумою кредиту, 58,1 грн. заборгованості за відсотками, 377,13 заборгованості за комісіями. В позовній заяві, покликаючись на ст. ст. 3,11,15,16,22,526,530,631,1046-1056 ЦК України, позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати, справу просить розглядати у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила. Зважаючи на такі обставини, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18.03.2008 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-08045-180308, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 797 грн. на 12 місяців (до 17 березня 2009 року) з процентною ставкою за користування кредитом 12% в рік, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує банку плату в розмірі 3,25% в місяць. Пунктом 2.9. згаданого договору передбачено, що щомісячно, не пізніше 18 числа кожного місяця, позичальник зараховує на рахунок кредитора рівними частинами суму грошових коштів в розмірі по 110 грн. П.10.1 кредитного договору № 002-08045-180308 визначено, що строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконала, внаслідок чого станом на 20.02.2014 року в неї наявна заборгованість перед позивачем, яка, відповідно до представленого позивачем розрахунку, становить 1327,87 грн., з яких 892,64 грн. заборгованість за сумою кредиту, 58,1 грн. заборгованість за відсотками, 377,13 заборгованість за комісіями. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним. Згідно ч.ч.1 та 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За ч.1 ст.625 згаданого кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що відповідач прострочила виконання зобов'язання за кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Питання розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст. 526,530, 1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved