Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗОЛОТОВОРІТСЬКА» звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 39645, 09 грн. , 1897,57 інфляційних втрат, трьох процентів річних у розмірі 535,58 грн., а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та з листопада 2017 року не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітське» створено власниками багатоквартирного будинку № [ADDRESS] у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та у відповідності до законодавства у сфері регулювання порядку надання житлового-комунальних послуг надає послуги з утримання вказаного будинку і прибудинкової території, надає послуги з постачання до квартир мешканців гарячої і холодної води, опалення і водовідведення, обслуговування і ремонту будинку, тощо. Відповідні тарифи на житлово-комунальні послуги погоджені на зборах членів ОСББ за 2016, 2018 роки за 1 кв.м. за утримання прибудинкової території житла, за утримання парко місця, за ремонтні роботи. Між тим, отримуючи вказані послуги, відповідач не сплачує за них. За період з 01.11.2017 року по 31.03.2018 року відповідач не сплачувала кошти за надані і витрачені на утримання її вищевказаного майна послуги у відповідних розмірах, у зв'язку із чим у неї перед позивачем виникла заборгованість по їх оплаті. З врахуванням прострочення оплати вказаних коштів, позивач у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України нарахував за прострочення виплат кошти інфляційні втрат та 3% річних. Претензій щодо надання таких послуг за вказаний період від відповідача не надходило, що вказує на визнання їх отримання, а отже необхідність оплати вартості їх надання. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позовну заяву до суду не надала. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 21.11.2003 року було зареєстровано юридичну особу відповідача ОСББ «Золотоворітська» та його взято на обліку до державних установ. У відповідності до п. 1.1 статуту ОСББ, який затверджено протоколом №78 загальних зборів співвласників ОСББ від 30.11.2016 року, його створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № [ADDRESS] за умовами Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із п.п. 2.1.2, 2.1.4 статуту метою створення ОСББ є дотримання всіма співвласниками своїх обов'язків щодо належного утримання і використання спільного майна будинку та прибудинкової території, що належить об'єднанню та забезпечення своєчасного надходження коштів від співвласників для сплати всіх платежів, що передбачені законодавством України та цим Законом. Згідно п. 2.3.2 завданнями та предметом діяльності об'єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. У відповідності до акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 2002 року житловий будинок [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію та передано на баланс позивача. При цьому, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та з листопада 2017 року не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги та з листопада 2017 року не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги. Згідно статті 11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що управління житловим комплексом забезпечує балансоутримувач. Згідно ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. За умовами ч. 4-7 ст. 22 вказаного Закону самостійне забезпечення об'єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об'єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо - та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо - та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об'єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об'єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об'єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об'єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, в якому створено ОСБ зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні, а тому за наявності підтверджень виплат на управління, утримання та збереження будинку така сума підлягає стягненню. Вказані обставини викладені у постанові Верховного суду України від 27.01.2016 за № 3-1028гс15, яка у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України може бути врахована судом. 11.05.2011 року ОСББ «Золотоворітська» та ВАТ АК «Київводоканал» укладено Договір № 04300/4-10 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі. 01.04.2016 року між ОСББ «Золотоворітська» та ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» укладено договір № [NUMBER] на транспортування пригодного газу магістральними трубами. 24.10.2017 року між ОСББ «Золотоворітська» та ПАТ «НАК «НАФТОГАЗ Україна» укладено договір № 23050/1718 ТЕ-41 постачання природного газу. Відповідно до вказаного договору, постачальник зобов'язується поставити споживачеві у 2017, 2018 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього договору. Згідно ч.ч. 1-3 ст.23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів. Вказані обставини вказують на те, що особа-власник приміщення в ОСББ зобов'язана здійснювати поточні платежі на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в ОСББ, а тому такі суми витрат підлягають стягненню. За наведених вище обставин вбачається, що відповідач. є власником квартири та паркомісця в ОСББ. Вказана обставина обумовлює обов'язок відповідача сплачувати за отримані нею послуги та кошти за поточний ремонт, а відмова в оплаті є порушенням прав інших членів об'єднання. Разом із тим, судом встановлено, що на загальних зборах ОСББ від 30.11.2016 року було погоджено щомісячний тариф на 2017 рік, а саме: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 14 грн.72 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 7 грн. 26 коп. за 1 кв.м. паркомісця без газопостачання; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 87 коп. за 1 кв.м. житла, що підтверджується Протоколом №77 від 30.11.2016 року Загальних зборів членів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» та додатками до нього. Також, на загальних зборах 28.12.2018 року було погоджено щомісячний тариф на 2018 рік: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 17 грн. 76 коп. за 1 кв.м. житла; за ремонтні роботи, в розмірі - 2 грн.47 коп. за 1 кв.м. житла, що підтверджується Протоколом №93 від 28.12.2018 року Загальних зборів членів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» та додатками до нього. Зокрема, за перевіреними судом розрахунками заборгованості позивача з наданих послуг за період з 01.11.2017 року по 31.05.2018 року, за адресою: [ADDRESS], загальна площа 186,8 кв.м., а також паркомісць загальною площею 17,9 кв.м. у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 22274,13 грн. за газопостачання котельні будинку, 22087,25 грн. за утримання будинку та прибудинкової території; по централізованому постачанню холодної води - 956, 70 грн., по загальному користуванню холодною водою - 18, 23 грн., 16081,85 грн. за утримання паркомісць та 3011,39 грн. за ремонтні роботи, а всього на суму 138924,90 грн. При цьому, відповідач здійснила часткове погашення боргу на суму 24784,46 грн., а тому зобов'язана сплатити суму в розмірі 39645,09 грн. За умовами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Крім того, вимогами ст. 322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Одним із обов'язків споживача є здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч.3 ст.20 Закону). Також, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору та забезпечення допуску представника виконавця\\виробника до приміщення для проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Обґрунтованих доказів тому, що вказані послуги відповідачем отримано не було, претензій чи скарг з приводу повноти, обсягу та якості наданих послуг, тарифів від нього на адресу позивача не надходило. Таким чином, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території щодо будинку [ADDRESS], в тому числі до належного відповідачу паркувального місця, тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача. Крім того, судом враховано, що за умовами ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, розраховані позивачем та перевірені судом суми нарахувань інфляційних втрат та трьох процентів річних підлягають стягненню в сумі 1897,67 грн. інфляційних втрат та 535,58 грн. трьох процентів річних. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача витрати а правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. До матеріалів справи представником позивача долучено договір про надання правової допомоги №29-06/17 року укладеним з позивачем. Також додано додаткову угоду до вказаного договору , акт прийому - передачі виконаних робіт №232 від 21.09.2018 року у розмірі 15000,00 грн., а також копії платіжних доручень про сплату зазначених коштів, а тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат враховує положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved