Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк Україна» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4070 про надання кредиту на суму 300000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % річних з терміном повернення кредиту до 06.07.2028 року. Того ж дня на забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 4822. 07.07.2008 року між банком та позичальником було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передано в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.11.2009 року постановлено рішення про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору в розмірі 337214 грн. 45 коп. Після реалізації предмету іпотеки було задоволено вимоги банку по кредитному договору в розмірі 257 871 грн., що підтверджується квитанцією № 47066789 від 20.10.2013 року. Враховуючи, що дія кредитного договору не припинена та те, що відповідачі не виконали рішення суду, то банк продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом. Станом на 26.08.2014 року сума заборгованості за кредитним договором складає 275 227 грн. 50 коп. Просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, а тому судом згідно вимог ст. 224 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 07.07.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4070 про надання кредиту на суму 300000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % річних з терміном повернення кредиту до 06.07.2028 року. Того ж дня на забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 4822. 07.07.2008 року між банком та позичальником було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передано в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.11.2009 року постановлено рішення про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору в розмірі 337214 грн. 45 коп. Після реалізації предмету іпотеки було задоволено вимоги банку по кредитному договору в розмірі 257 871 грн., що підтверджується квитанцією № 47066789 від 20.10.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Після ухвалення рішення суду, виконання не здійснено в повному розмірі, що в свою чергу не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошового зобов'язання та не позбавляє позивача права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. Відповідачі [PERSON], [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконали, у зв'язку з чим станом на 26 серпня 2014 року утворилась заборгованість по процентам в розмірі 70 742 грн. 31 коп. та пеня в розмірі 147 340 грн. 42 коп. Однак, кредитним договором від 07.07.2008 року не передбачено стягнення з боржників індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки п. 3.1 ч. 2 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому Договору відповідачі несуть відповідальність в порядку і на умовах, визначених у кредитному договорі, а тому застосування ст. 625 ЦК України є безпідставним, то в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в розмірі 29 101 грн. 08 коп. та 28 042 грн. 39 коп. індексу інфляції слід відмовити. Отже, відповідачі істотно порушили умови кредитного договору, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 533, 549, 550, 554, 1054, 1055 ЦК України, не повернувши суму простроченого кредиту в розмірі 218 083 грн. 03 коп., в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2180 грн. 83 коп. та відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів На підставі наведеного та

Outcome: partial