Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

ПАТ «ВФ Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. В обґрунтування позовних вимог вказують на те, що між ПрАТ «МТС Україна», правонаступником якого є ПАТ «ВФ України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку № 5359286/1.12262843 від 14.03.2011 на номер телефону [NUMBER] (контракт № [NUMBER] ), відповідно до якого була досягнута згода з усіх істотних умов. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПрАФ «ВФ Україна» на нову білінгву систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було змінено на [NUMBER]. Факт надання послуг підтверджується рахунком за телекомунікаційні послуги, який автоматично був сформований із автоматизованої системи розрахунків за послуги позивача та надісланий відповідачу, а саме рахунок № [NUMBER] від 30.09.2016 на загальну суму 157257,52 грн. Згідно п. 2.4.2 договору, абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номера при тимчасовому відключенні в мережі мобільного оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку. Відповідно до п. 2.1.5 договору, відповідач був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем згідно вищевказаного договору виникла заборгованість в розмірі 157257,52 грн.. Позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію із розрахунком заборгованості, однак заборгованість по вказаному договору не була погашена. У зв`язку з цим позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу та 14.08.2017 ухвалою суду було відмовлено у видачі судового наказу. За надані послуги мобільного зв`язку відповідач не розрахувався, у зв`язку з чим прострочив виконання зобов`язання, тому в силу ст.625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суму. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 190570,26 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2019 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До початку судового засідання представник позивача за довіреністю Ожилевська А. М. звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Відзив на позовну заяву суду не подав. Суд ухвалив: на підставі ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 14.03.2011 між ПрАТ «МТС Україна», правонаступником якого є ПАТ «ВФ України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку № 5359286/1.12262843 на номер телефону [NUMBER] (контракт № [NUMBER] ). Згідно п.1.1. договору, оператор згідно з договором надає абонентку послуги мобільного зв`язку в межах України. Згідно з пунктом 2.4.2. договору, абонент зобов`язааний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключені в мережі мобільного оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку. Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом. Встановлено, що з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПрАФ «ВФ Україна» на нову білінгву систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було змінено на [NUMBER]. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження надання [PERSON] телекомунікаційних послуг ПрАТ «ВФ Україна» надало суду копії звіту по історії балансу рахунка абонента [NUMBER] за період з 01.04.2016 по 30.10.2016, копію розрахунку станом на 01.09.2019. 25.02.2017 ПрАТ «ВФ Україна» направило на адресу позивача претензію з розрахунком за послуги з проханням сплатити заборгованість у розмірі 157257,52 грн.. Однак відповідач залишив її без реагування. Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі комунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В ході розгляду справи встановлено, що між сторонами існували договірні відносини щодо надання телекомунікаційних послуг, було досягнуто згоди з усіх істотних умов і тарифів. Вказані обставини підтверджені відповідними письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. На підтвердження розміру заборгованості відповідача позивачем було надано розрахунок наданих відповідачу послуг, з якого вбачається, що сума боргу становить 157257,52 грн. Крім цього, позивачем наданий розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 9409,60 грн., а також розрахунок втрат на інфляційних процесах за весь період прострочення грошових зобов`язань, що становить 23903,14 грн.. Доказів (розрахунків, пояснень, заяв), які спростовують правильність нарахування позивачем процентів річних та індексу інфляції сторонами не подано, а судом не здобуто. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача за надані телекомунікаційні послуги боргу у сумі 157257,52 грн., суму індексу інфляції за весь час прострочення 23903,14 грн., суму трьох процентів річних від простроченої суми 9409,60 грн., а всього 190570,26 грн.. Крім того, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2858,55 грн. При подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір не в повному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а тому необхідно стягнути з позивача на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 15,90 грн.

Outcome: approved