Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 30 вересня 2020 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») згідно якої [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 26 вересня 2007 року, їй відкрито кредитний рахунок, надано в користування кредитну картку, надано можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала і має заборгованість в розмірі 17182,70 грн. яку банк просить з неї стягнути разом із судовими витратами. 2. Представник позивача подав суду клопотання і просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 3. Відповідач до суду не з`явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена згідно ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи за її відсутності, не подала ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО ЗАОЧНОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 4. Умови, визначені в ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у даній справі дотримані, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 5. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 6. 26 вересня 2007 року [PERSON] подала заяву до ПриватБанку де вказані її анкетні дані, місце проживання / реєстрації, контактний телефон, майновий і сімейний стан, місце роботи, наявна відмітка - Кредитка «Універсальна «55 днів пільгового періоду», валюта - гривня, кредитний ліміт у сумі 250 грн., базова процентна ставка за кредитом - 1,9% в місяць на залишок заборгованості. Кредитну картку та ПІН отримала 16 листопада 2007 року. 7. Згідно довідки банку (без дати) між сторонами був підписаний кредитний договір №б/н за яким надано [PERSON] 5 кредитних карток. 8. Згідно довідки банку (без дати) про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), старт карткового рахунку - 26 вересня 2007 року, у 2007-2020 роках банк збільшував / зменшував кредитний ліміт. 9. Із виписки за договором №б/н станом на 17 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами. 10. Згідно позовної заяви, розрахунків заборгованості, у [PERSON] станом на 13 серпня 2020 року існує заборгованість в розмірі 17182,70 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 16887,42 грн., в тому числі: заборгованість за поточним тілом кредиту - 20,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 16867,42 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 295,28 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 0,00 грн., нарахована пеня - 0,00 грн., нарахована комісія - 0,00 грн. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 11. 26 вересня 2007 року внаслідок подання заяви між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] виникли договірні відносини. 12. З розрахунків заборгованості вбачається, що відповідачу була надана можливість користуватись кредитними коштами, вона цією можливістю користувалася. У зв`язку з цим суд вважає, що банком відповідачу на підставі поданої заяви дійсно були надані кредитні кошти, тобто позивач виконав свої зобов`язання. 13. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредиту, посилався на Витяг з Умов і правил надання банківських послуг як невід`ємну частину укладеного сторонами договору. Однак, вказаний документ не містить підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, а відтак відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань (постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16цс15, постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). 14. Згідно позовної заяви відповідач має заборгованість по сплаті тіла кредиту. Тобто, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ним не повернуті, отже відповідач не виконав свої зобов`язання згідно договору. За таких обставин на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, такі вимоги суд вважає обґрунтованими. 15. У підписаній [PERSON] заяві 26 вересня 2007 року вказано, що валюта - гривня, кредитний ліміт - у сумі 250 грн., базова процентна ставка за кредитом - 1,9% в місяць на залишок заборгованості. Суд вважає, що саме умови, які прямо передбачені цією підписаною позичальником заявою слід вважати такими, які позичальник прийняв і зобов`язаний виконувати. Враховуючи те, що у заяві від 26 вересня 2007 року визначено базову процентну ставку за користування кредитними коштами, а позичальник свої зобов`язання не виконала, тому розмір процентів, який вказаний у розрахунку заборгованості, підлягає стягненню з неї на користь банку. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 16. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надала доказів, які спростовують твердження позивача про наявність заборгованості, що є її процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 17. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved