Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Національний банк України (далі за текстом - НБУ, позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з [PERSON] , заборгованість за по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2019 року у сумі 11137,00 грн., та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на балансі позивача знаходиться гуртожиток, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету відповідачі на підставі ордера № 127 від 07 травня 1998 року у вказаному гуртожитку була надана кімната № 4 та 5 у квартирі №1 , в якій він проживає до цього часу. Договори про надання всіх комунальних послуг на гуртожиток за адресою: [ADDRESS] (водопостачання та водовідведення, електропостачання, вивіз твердих побутових відходів та інші)укладені з надавачами цих послуг саме Національним банком України, а не з мешканцями гуртожитку як отримувача цих послуг. Відповідно до вказаних договорів саме НБУ розраховується за надані в гуртожитку комунальні послуги , а для мешканців гуртожитком НБУ є надавачем послуг, та має право на отримання плати за ці послуги. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно здійснював електропостачання, водопостачання та надання інших послуг, що підтверджуються договорами з постачальними організаціями. Однак, відповідачем своєчасно не були сплачені житлово-комунальні послуги та він продовжує не сплачувати їх й на теперішній час. У зв`язку з цим, за період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2019 року включно у відповідача виникла заборгованість за комунальними послугами (вивезення твердих побутових відходів, водовідведення, водопостачання, електропостачання, квартплата, природний газ, теплове енергія(гаряча вода), теплова енергія (опалення) в сумі 11137,22 грн. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що на балансі Національного банку України знаходиться гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, буд. 66. На підставі спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету Чапенко С.П., на підставі ордера № 127 від 07 травня 1998 року у вказаному гуртожитку була надана кімната № 4 та 5 у квартирі №1 , в якій вона проживає до цього часу. Договори про надання всіх комунальних послуг на гуртожиток за адресою: [ADDRESS] (водопостачання та водовідведення, електропостачання, вивіз твердих побутових відходів та інші) укладені з надавачами цих послуг саме Національним банком України, а не з мешканцями гуртожитку як отримувача цих послуг. Відповідно до вказаних договорів саме НБУ розраховується за надані в гуртожитку комунальні послуги , а для мешканців гуртожитком НБУ є надавачем послуг. Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд, власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV балансоутримувач має право: здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг, приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів, здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV споживач, зокрема, зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом ; не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - забезпечити своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Обов`язок власника чи наймача квартири (кімнати) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги, передбачені п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року. Таким чином, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у аналогічній за обставинами справі № 6-2951цс15. За змістом ст. 130 ЖК України та п. 1 Розділу III Положення про гуртожитку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №84 від 27.04.2015 (чинним на момент спірних правовідносин та до 19.11.2018) порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР та Української РСР. Відповідно до п. 4 розділу III цього Положення особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 7 розділу III цього Положення особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке приживання, а також за житлові-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем за період з 01.01.2018 року по 31.01.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 11137,22 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Національного банку України заборгованості у розмірі 11137,22 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved