Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» 21.02.2014 року звернулося до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на майно. Позивач у своєму позові посилався на те, що 15.05.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/337-Н (далі-кредитний договір), згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16 518,26 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № 337/1 від 15.05.2006р. (далі-договір іпотеки), згідно з яким предметом іпотеки є - квартира [ADDRESS]. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 17.10.2013р. склав 59 770,85 доларів США, що за курсом НБУ складає 477 748,41 грн. Представник позивача у своєму позові просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/337-Н від 15.05.2006р. в розмірі 477 748,41 грн., - звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 337/1 від 15.05.2006р., а саме нерухоме майно: квартира [ADDRESS], загальною площею 52,2 кв.м., яка складається з двох кімнат, що є власністю іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу укладеного між іпотекодавцем та [PERSON], посвідченого 15.05.2006р. [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу (правочин зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 15.05.2006р. за № 96). Іпотекодавцю переходить право власності на вищезазначене нерухоме майно в момент державної реєстрації договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (юридична адреса: 04052, м. Київ, вул. Артема 15, код ЄДРПОУ 20025456), з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст.38 Закону України «Про іпотеку», та наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; на час реалізації вищевказаного майна передати його в управління позивачу з правом заміни замків, обладнанням, охоронними пристроями предмета іпотеки;унадати право на отримання дублікатів правоустановчих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримання витягу з реєстру прав власності на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 15.05.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк « Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк « Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2006/840-К/337-Н, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16 518,26 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі, з кінцевим терміном повернення кредиту до 20.05.2026р. (а.с. 49-50). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 17.10.2013р. відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 59 770,85 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 477 748,41 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 15 966,33 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 127 618,88 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 5 915,55 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 47 282,99 грн.; комісії в розмірі 3 215,17 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 25 698,85 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 33 021,97 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 263 944,61 грн. та штрафу за невиконання зобов'язань за Кредитним договором в розмірі 1 651,83 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 13 203,08 грн. (а.с. 8) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № 337/1 від 15.05.2006р. Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є - квартира [ADDRESS]., загальною площею 52,2 кв.м., яка складається з двох кімнат, що є власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], посвідченого 15.05.2006р. приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] (правочин зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 15.05.2006р. за № 96). Іпотекодавцю переходить право власності на вищезазначене нерухоме майно в момент державної реєстрації договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON]. Відповідно до договору іпотеки, вартість предмету іпотеки була погоджена між відповідачем та позивачем та становила 111 233,00 грн. (а.с. 10-11) Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволенняя своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.4.2.3 кредитного договору, передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п.3.3.3 цього договору. Згідно з п.3.3.3 кредитного договору позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п.3.3.2 цього договору, щомісячно до 10 числа поточного року. Відповідно до п.3.3.2 кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 209,33 доларів США. Згідно з п.4.4 іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем буд-яких зобов'язань за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Позивачем 25.12.2013р. відповідачу була направлена досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 9) але до цього часу заборгованість за кредитним договором сплачено не було. Таким чином, оскільки позичальником порушено умови кредитного договору, добровільно не сплачено заборгованість за кредитним договором забезпеченим іпотекою, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - квартира [ADDRESS], загальною площею 52,2 кв.м., яка складається з двох кімнат, що є власністю іпотекодавця. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] шляхом процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» законні, обґрунтовані, повністю доведені, а, отже, підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних з вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. (а.с. 1-2) тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved