Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, вказавши у позовній заяві, що 14.02.2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування №BL КГ100094866 та відповідач отримав кредит у розмірі 12500,00 гривень з терміном повернення кредиту - 14.02.2015 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та 3% комісії за управління кредитом. Погашення кредиту відповідно до п.2.5 Договору мало відбуватися щомісячно із сплатою відповідної частини кредиту у розмірі 347,00 грн., процентів - 0,10 грн., комісії - 375,00 грн., відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами. Однак відповідач взяті на себе зобов*язання порушив, і станом на 18.02.2014 року допустив створення заборгованості у сумі 20207,46 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту 12500,00 грн., по відсотках за користування кредитом - в сумі 0,45 грн., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 5150,75 грн., та комісії за розрахункове обслуговування - 2556,26 грн. Позов просять задовольнити та стягнути достроково суму заборгованості та віднести на відповідача судові витрати у справі. В позовній заяві представник позивача просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України кожна особа може заявити про розгляд справи у її відсутності, тому суд розглядає справу у відсутності представника позивача. Відповідач позов визнав частково, надав акт звірки взаєморозрахунків №11 від 25.10.2014 року і пояснив, що він дійсно укладав кредитний договір з ПАТ «ВіЕйБі Банк», проте не для особистого користування, а для підприємства ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр». Позов не визнає тому, що фактично кредит не отримував, хоча не заперечує, що стороною у кредитному договорі у якості позичальника виступив він і договір та всі необхідні документи про отримання грошових коштів за кредитом власноручно підписав. Однакк отримані грошові кошти передав підприємству, в якому працює, підприємство фактично і погашало кредит і його керівництво на даний час має реальну можливість погашати за нього кошти за кредитом. У задоволенні позову просить відмовити і стягнути заборгованість за кредитом з ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр». Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.02.2012 року між сторонами було укладено договір банківського обслуговування №BL КГ100094866, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12500,00 гривень строком на 3 роки із сплатою відсотків розмірі 0,01% річних та 3% комісії за управління кредитом, що ним визнано. Згідно до п.2.5 Договору погашення заборгованості за кредитом та процентами мало відбуватися щомісячно із сплатою відповідної частини кредиту у розмірі 347,00 грн., процентів - 0,10 грн., комісії - 375,00 грн., відповідно до графіку. Згідно графіку погашення заборгованості по рахунку та розрахунку заборгованості відповідач взяті на себе зобов*язання порушив(а.с.6, 15), сума заборгованості станом на 18.02.2014 року склала 20207,46 гривень, що складається з 12500,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту, 0,45 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 5150,75 грн. - штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, та 2556,26 грн. - комісії за розрахункове обслуговування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, заявлені вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідач порушив зобов'язання за договором, який не виконує. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦК України за наслідками порушення боржником зобов*язання кредитодавець має право на дострокове повернення всієї суми кредиту. Тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту, відсотки за користування кредитом та штрафні санкції за порушення умов договору, а всього належить стягнути 20207,46 гривень та витрати у справі, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову стосовно того, що кредит отримував не для власних потреб, оскільки останній визнав факт укладення договору, наявність свого підпису у договорі та у документах на підтвердження отримання кредиту, а заявлене ним, що коштами він розпорядився за власним розсудом, не є підставою для переведення обов*язку по виконанню зобов*язань за кредитним договором на іншу особу. На підставі викладеного та

Outcome: approved