Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось із позовом у якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 222 757,03 грн. та судовий збір. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.06.2020 року підсудність цивільної справи за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості визначено Дніпровському районному суду м. Києва (а.с. 45, 46). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року позовна заява ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] та [PERSON] була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали(а.с. 50, 51). На виконання вимог ухвали суду представником позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Малою В.В. подана уточнена позовна заява від 19.06.2020 року (а.с. 78-81). Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.04.2013 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 42/2013, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 200 000 грн. зі сплатою 16,0 % річних за користування кредитом, строк повернення грошових коштів до 31.03.2028 року. Позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором виникла заборгованість станом на 16 березня 2020 року у розмірі 222 757,03 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 187 700,89 грн. та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.03.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 35 056,14 грн. Позивач вказує, що в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 1 від 03.04.2013 року, за умовами якого остання зобов`язалася нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. Позивач зазначає, що через невиконання відповідачем [PERSON] договірних зобов`язань передбачених кредитним договором, банк змушений звернутися до суду за захистом порушеного права у спосіб, визначений частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, при цьому в обгрунтування вимог позивач посилається на норми ст. ст. 526, 610, 612, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, роз`яснено позивачу та відповідачам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.(а.с. 87, 88). В судове засідання представник позивача та відповідачі не з`явилися. Представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Шевчук О.Ю. суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, в заяві зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час та місце судового засідання були повідомлені шляхом розміщення оголошень про призначення справи до розгляду на офіційному Інтернет-сайті Дніпровського районного суду м. Києва, враховуючи, що поштовий зв`язок з Автономною Республікою Крим на даний час відсутній, у зв`язку з чим повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи суд визнає належним, про причини неявки відповідачами суд повідомлено не було, відзив на позов не надано. Згідно норми частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно норми частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно дост. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як убачається із матеріалів справи, 03 квітня 2013 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 42/2013 (а.с. 22-27). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п. п. 1.1., 1.3.1, 1.4.1 кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит у сумі 200 000 грн. зі строком користування коштами з 03.04.2013 року по 31.03.2028 року та сплатою 16 % річних за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно положень ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). ПАТ АБ «Укргазбанк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі, що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 03.04.2013 р. по 16.03.2020 р. (а.с. 13-21). Відповідно пункту 3.1 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язувався щомісячно з 1-го та не пізніше 28-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, повертати кредитні кошти на рахунок № [NUMBER] відкритий в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, в розмірі не менше 1/179 від суми отриманого кредиту, що становить 1 118,00 грн. (плановий платіж), а останній платіж сплатити в сумі 996,00 грн. не пізніше 31.03.2028 р. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 16.03.2020 року у розмірі 222 757,03 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 187 700,89 грн. та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.03.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 35 056,14 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 42/2013 від 03.04.2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 1 від 03 квітня 2013 року, відповідно умов до якого поручитель [PERSON] поручається за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором ПАТ АБ «Укргазбанк», що виникли з кредитного договору (а.с. 28-29). Згідно пунктів 1.2, 1.4 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором та відповідає у тому ж обсязі, що і позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором. Відповідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За нормою частин 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами норми ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У спростування позовних вимог будь-яких доказів відповідачами суду не надано. Відповідно вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі по 1 670,68 грн. із кожного з відповідачів (а.с. 55).

Outcome: approved