Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особистого рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією. У зв`язку з тим, що обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідачка належним чином не виконує за період з 01.09.2018 року по 01.01.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 7375,44 грн., яку позивач просить стягнути, а також суму судового збору у розмірі 2 102 , 00 грн., понесену ним при зверненні з позовом до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду Гнатик Г.В. від 23.04.2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою судді Жовтневого районного суду Жукової О.Є. від 17.06.2020 року справу прийнято до провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явилася, поважну причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не наддала, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 березня 2018 року №312, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562. Згідно із статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є користувачем послуг, що надає ПАТ «ЗОЕ» за зазначеною адресою, де на ім`я останньої було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач споживає електричну енергію та здійснює сплату її вартості на підставі виставлених позивачем рахунків, а отже на підставі ст.202 ЦК України, сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків, тобто вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Відповідно до ч.1 ст.218 ЦК України, недодержання сторонами встановленої законом письмової форми правочину, не має наслідки його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Чинне законодавство, що регулює правовідносини у сфері енергопостачання не передбачає правового наслідку недійсності правочину щодо купівлі-продажу електричної енергії у разі недодержання письмової форми договору. Позивач у період з 01.09.2018 року по 01.01.2019 року надав відповідачці електричну енергію у житлове приміщення, розташоване у за адресою: [ADDRESS] , а саме 4335 кВт. год., вартістю 7375, 44 грн., оплат за вказаний період не надходило , що підтверджується доданими до позову письмовими доказами. Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.09.2018 року по 01.01.2019 року відповідачкою не сплачувалась вартість спожитої електричної енергії, а тому відповідно до наданого позивачем розрахунку вона має заборгованість у розмірі 7375, 44 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач як споживач електричної енергії не виконала свої обов`язки щодо своєчасної оплати в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі - 7375, 44 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved