Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

ПАТ «Дельта БАНК» звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 24.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON], був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 002-29510-241111. Позивач стверджує, що відповідно вказаного договору надав відповідачу [PERSON] кредит шляхом відкриття карткового рахунку № 26255905365899 з наданням у користування картки платіжної системи Visa та ПІН коду до неї, а також відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000 з фактичним лімітом на день укладення договору в розмірі 5000 грн.. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобовязань за вищевказаним договором, станом на 08.11.2014 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав 6901,40 грн., у тому числі: · 6901,40 грн. - тіло кредиту; · 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; · 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; · 0,00 грн. - заборгованість за комісією. В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за договором від 24.11.2011 року. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в грошовій сумі 6901,40 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але в позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була викликана за зареєстрованим місцем проживання, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 14.03.2015 року та від 21.03.2015 року за № 2050600008069 та № 2050600008131, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З копії кредитного договору на відкриття поточного рахунку від 24.11.2011 року № 002-29510-241111вбачається, що його укладено 24.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] Згідно даного договору позивач зобовязався відкрити відповідачу картковий рахунок № 26255905365899 з наданням у користування картки платіжної системи Visa та ПІН коду до неї, а також відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000 з фактичним лімітом на день укладення договору в розмірі 5000 грн. (а.с.3-6). З копії договору № 002-29510-241111від 24.11.2011 року вбачається, що позичальник [PERSON] отримала картку № 4438717058050413 та ПІН до неї. (а.с.4) З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002-29510-241111 від 24.11.2011 року вбачається, що станом на 08.11.2014 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 6901,40 грн., у тому числі: · 6901,40 грн. - тіло кредиту; · 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; · 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; · 0,00 грн. - заборгованість за комісією. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими факти укладення між позивачем і відповідачем кредитного договору від 24.11.2011 року № 002-29510-241111 та отримання і використання останнім кредитних коштів в сумі 5000 грн., а також вважає доведеними твердження позивача про наявність простроченої заборгованості за вказаним кредитом станом на 08.11.2014 року у сумі 6901,40 грн., оскільки ці факти не спростовані відповідачем та підтверджуються письмовими матеріалами справи. Таким чином, судом встановлено обовязок відповідача сплатити заборгованість за кредитом у повному обсязі, що заявлений позивачем 6901,40 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд, оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх повного задоволення. За таких обставин, суд визнає, що відповідач [PERSON] допустила істотні порушення умов кредитного договору від 24.11.2011 року № 002-29510-241111 і всупереч вимог ст. ст. 526, 610, 611, 1050 ч. 2, 1054 ч.1 ЦК України не виконав законних вимог позивача щодо своєчасного повернення заборгованості за договором, тому, крім простроченої заборгованості за кредитом позивач згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України має право на дострокове стягнення сум кредиту, що залишились. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON], на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором від 24.11.2011 року № 002-29510-241111 в розмірі 6901,40 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved