Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.2006 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09/035/06-Склв, за умовами якого останньому було надано кошти у розмірі 35 000,00 дол. США з розрахунку 13,75 % річних на строк з 25.07.2006 по 24.06.2011 рік. Відповідно до договору №1 про внесення змін до кредитного договору № 09/035/06-Склв від 25.07.2006 року банк відкрив позичальнику мультивалютну кредитну лінію для видачі кредитів в національній валюті України або іноземних валютах в межах загальної суми 79 000,00 дол. США з процентною ставкою 13,75 % за користування кредитами отриманими в дол. США та 13,34% за користування кредитами отриманими в національній валюті України, з кінцевим терміном повернення до 24.07.2011 року. Крім того відповідно до додаткового договору № 5 від 22.12.2009 р. до кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 69 356,45 грн. з розрахунку 20% річних. 04 листопада 2010 року будо укладено додатковий договір №6 до кредитного договору, згідно якого позичальнику був продовжений кінцевий термін погашення кредиту з 24.06.2011 року до 24.07.2016 рік та встановлено новий графік повернення кредитних коштів. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено договір № 09/035/І01/06-Склв від 25.07.2006 року, за умовами якого відповідач передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, загальною площею 263,4 кв.м., житловою площею 110,5 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05.06.2006 року виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради та зареєстрований у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 20.06.2006 р., в реєстровій книзі №8 за реєстраційним № 506; - земельну ділянку, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Підгайцівською сільською радою на підставі рішення Підгайцівської сільської ради 26.02.1997 року. 26.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ « Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ « Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Вказує, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості належним чином не виконує і станом на 13.10.2014 року загальна сума його боргу за кредитним договором становить 502926,20 грн. В зв'язку з чим, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 502926,20 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 263,4 кв.м., житловою площею 110,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], шляхом набуття банком права власності на вказане майно, а також стягнути судові витрати у справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.07.2006 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09/035/06-Склв, згідно з умовами якого останньому було надано кредитні кошти у розмірі 35 000,00 дол. США з розрахунку 13,75 % річних на строк з 25.07.2006 по 24.06.2011 рік (а.с. 8-13). Відповідно до договору №1 про внесення змін до кредитного договору № 09/035/06-Склв від 25.07.2006 року банк відкрив позичальнику мультивалютну кредитну лінію для видачі кредитів в національній валюті України або іноземних валютах в межах загальної суми 79 000,00 дол. США з процентною ставкою 13,75 % за користування кредитами отриманими в дол. США, та 13,34% за користування кредитами отриманими в національній валюті України, з кінцевим терміном повернення до 24.07.2011 року (а.с. 14-16). Крім того відповідно до додаткового договору № 5 від 22.12.2009 р. до кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 69 356,45 грн. з розрахунку 20% річних (а.с. 17-18). 04 листопада 2010 року будо укладено додатковий договір №6 до кредитного договору, згідно якого позичальнику був продовжений кінцевий термін погашення кредиту з 24.06.2011 року до 24.07.2016 рік та встановлено новий графік повернення кредитних коштів (а.с. 19-22). 26.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ « Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ « Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 49-55). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором і як вбачається із розрахунку заборгованості, його борг станом на 13.10.2014 року за кредитним договором становить 502326,20 грн., з яких: 273300,00 грн. заборгованість за кредитним договором № 09/035/06-Склв від 25.07.2006 року, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 176755,77 грн. за відсотками - 96544,23 грн.; 88938,30 грн. заборгованість за договором №1 про внесення змін до кредитного договору № 09/035/06-Склв від 25.07.2006 року: сума заборгованості за кредитом - 49879,75 грн., за відсотками - 39058,55 грн.; 140687,90 грн. заборгованість за додатковим договором № 5 від 22.12.2009 р. до кредитного договору, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 92418,80 грн., за відсотками - 48269,10 грн. (а.с. 35-37). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 09/035/І01/06-Склв від 25.07.2006 року, за умовами якого відповідач передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, загальною площею 263,4 кв.м., житловою площею 110,5 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05.06.2006 року виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради та зареєстрований у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 20.06.2006 р., в реєстровій книзі №8 за реєстраційним № 506; - земельну ділянку, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Підгайцівською сільською радою на підставі рішення Підгайцівської сільської ради 26.02.1997 року (а.с. 23-32). Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобов'язань по кредитному договору. Згідно з ч. І ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Як вбачається з п. 29 договору про іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до нього права власності на предмет іпотеки, про що іпотеко держатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця (а.с. 24). А тому, виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором (постанова судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.12.2013 року у справі № 6-124цс 13). Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] шляхом передачі та набуття ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки є підставна і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved