Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача фактичні витрати, пов»язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 53 915 грн 20 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 серпня 2008 року [PERSON] був зарахований курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ. Відповідно до наказу від 18 серпня 2008 року № 139 відповідач отримував всі види продовольчого та речового забезпечення з виплатою грошового утримання. Одеським державним університетом внутрішніх справ після закінчення навчання [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби до Конотопського МВ УМВС України в Сумській області. Відповідно до наказу УМВС України в Сумській області від 10 липня 2012 року [PERSON] був призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Конотопського МВ УМВС України в Сумській області. Однак, відповідно до наказу УМВС України в Сумській області від 25 липня 2013 року № 160, на підставі рапорту про звільнення за власним бажанням, [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням. В той же час, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов»язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Інформація про звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ була отримана Одеським державним університетом внутрішніх справ з листів УМВС України в Сумській області від 17 вересня 2015 року № 2228 та від 23 березня 2016 року № 427. У зв»язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати, понесені у зв»язку з його утриманням у вищому навчальному закладі, то прохає стягнути вказані витрати в судовому порядку. Позивач - Одеський державний університет внутрішніх справ до суду не з»явився. Представник позивача за довіреністю Ковальова К.М. (а.с. 31) надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (а.с. 47). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 48-50), про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 22 вересня 2008 року [PERSON] був прийнятий до вищого навчального закладу на денну форму навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки «Право» (а.с. 15-16). Згідно до п. п. 2.1.7. п. 2 вищевказаного договору, після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації Одеський державний університет внутрішніх справ брав на себе зобов»язання видати [PERSON] документ по освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами ( а.с. 15). Свої зобов»язання за договором про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 22 вересня 2008 року позивач виконав. В свою чергу, [PERSON], відповідно до п. 2.3.5. п. 2 договору від 22 вересня 2008 року, після закінчення навчання зобов»язаний був прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов»язків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років ( а.с. 15). За наказом УМВС України в Сумській області від 10 липня 2012 року № 101, [PERSON] був призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Конотопського міського відділу (з обслуговування м. Конотоп та Конотопського району) УМВС України в Сумській області з 25 червня 2012 року (а.с. 9). Однак 23 травня 2013 року [PERSON] подав рапорт на ім»я начальника УМВС України в Сумській області про звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням у зв»язку з низькою заробітною платою ( а.с. 10). Відповідно до наказу начальника УМВС України в Сумській області від 25 липня 2013 року № 160, оперуповноважений СКР Конотопського МВ (з обслуговування міста Конотопа та Конотопського району) Сумської області [PERSON] з 25 липня 2013 року був звільнений за власним бажанням згідно п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 11). Частиною 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію», який був чинним на період навчання [PERSON] та на час його звільнення з органів внутрішніх справ, визначено, що курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов»язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Підпунктом 2.3.6. п. 2 договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 22 вересня 2008 року, який був укладений між сторонами, передбачено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору (дострокове розірвання договору у зв»язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання) [PERSON] зобов»язується відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с. 15). Відповідно до п. п. 2-4 Порядку відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. Згідно п.п. 4.1., 4.2. п. 4 договору від 22 серпня 2008 року, відшкодування здійснюється в формі фактичних витрат, пов»язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням за направленням до місця служби; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про звільнення з органів внутрішніх справ (а.с. 16). Із розрахунку фактичних витрат, пов»язаних з утриманням [PERSON] в Одеському державному університеті внутрішніх справ за період з 15 серпня 2008 року до 23 червня 2012 року вбачається, що на утримання відповідача були понесені такі витрати: грошове забезпечення - 13 303 грн 73 коп, нарахування на заробітну плату - 3 929 грн 35 коп, речове забезпечення - 1 767 грн 75 коп, харчування - 21 381 грн 92 коп, комунальні послуги - 13 532 грн 45 коп, всього 53 915 грн 20 коп ( а.с. 17-28). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив вимоги договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 22 вересня 2008 року, так як він звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України, а тому відповідач зобов»язаний відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з його утриманням у вищому навчальному заклад в розмірі 53 915 грн 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні з позовом до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн 00 коп (а.с. 1). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1378 грн 00 коп.

Outcome: approved