Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] , на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Однак, [PERSON] , не проживає в будинку [ADDRESS] понад три роки без поважних причин про що видана довідка Голови вуличного комітету від 20.09.2020 року. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинив. Оскільки позивач не має можливості сплачувати комунальні послу він потребує державної допомоги, а саме призначення субсидії на покриття виплат комунальних послуг, але для цього йому необхідно зняти з реєстрації відповідача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту моїх порушених прав. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 12.11.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6376/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.30). Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач не проживає за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутніми особами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в прохальній частині просив справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення слухання справи або відзив на позовні вимоги не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором дарування від 06.04.1990 року, посвідченим державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дядько Л.І. за реєстром №1-1776, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці, що знаходиться у [ADDRESS] . Реєстраційний напис на документі про прав власності, зроблений БТІ власником майна зареєстровано [PERSON] за №6822 від 19.01.1993 р. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 13638 від 29.09.2020 року, виданою Управлінням адміністративних послу військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська, за адресою: буд. № 18, селище Гірниче, м. Лисичанськ, Луганська обл., зареєстровано осіб: [PERSON] , [PERSON] . Згідно з довідкою від 20.09.2020 року, виданою головою вуличного комітету, посвідченою центром надання адміністративних послуг у м. Лисичанську, [PERSON] з 2017 року та по теперешній час не проживає за адресою: [ADDRESS] . Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2017 року відповідно, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідачі мешкають за іншою адресою. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved