Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) «Яровиця» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів у вигляді заробітної плати. Свої вимоги з врахуванням відповіді на відзив обґрунтовує тим, що 19 січня 2021 року обрано нову голову ОСББ «Яровиця» [PERSON] . З часу створення ОСББ і до вказаної дати повноваження голови правління та голови ОСББ виконувала відповідач [PERSON] . Вказує, що відповідно статуту ОСББ, затвердженого протоколом установчих зборів ОСББ «Яровиця» №1 до компетенції правління належить затвердження штатного розпису ОСББ, прийняття рішень про прийом на роботу та звільнення працівників ОСББ. Зазначає, що всупереч наведеним положенням статуту [PERSON] одноосібно за відсутності відповідних для цього рішень правління ОСББ вводились в дію та затверджувались штатні розписи, а саме: з 16 травня по 2018 року по січень 2021 року відповідачу було нараховано 372 103, 12 грн. заробітної плати. Натомість правильним розміром заробітної плати є 62 511,74 грн., різниця у розмірі коштів, що підлягає поверненню ОСББ «Яровиця» становить 309 591,38 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в свою користь безпідставно отримані кошти у вигляді заробітної плати в розмірі - 309 591,38 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, відповідач вказує, що вона займала посаду голови правління ОСББ «Яровиця» та відповідно отримувала заробітну плату в розмірі, затвердженому загальними зборами ОСББ. Вказує на те, що установчими зборами співвласників від 22.04.2018 року затверджено заробітну плату голові ОСББ «Яровиця» у розмірі однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку за виконанням обов`язків щодо 1 і 2 під`їзду будинку [ADDRESS] ). Зазначає, що відповідно до протоколу загальних зборів №1/19 від 09.09.2019 року та №2/19 від 11.11.2019 року в п.2 затверджено кошторис та в останній внесено заробітну плату голови і її розмір (згідно штатного розпису) з розрахунку за виконання обов`язків по цьому будинку. Тобто в усіх випадках нарахування заробітної плати проводилось згідно штатного розпису. Крім того, вказує, що в неї наявна копія лише одного затвердженого кошторису від 11.11.2019 року, всі інші примірники кошторисів були передані новому голові ОСББ «Яровиця», про що свідчить акт приймання-передачі документів від 11.02.2021 року. Зазначає, що згідно з висновками ревізійної комісії, жодних порушень при нарахуванні і виплаті заробітної плати виявлено не було та зауважень щодо нього не надходило. Крім того, відповідні накази голови правління не оспорювались і не скасовувались загальними зборами ОСББ «Яровиця». В задоволенні позову просила відмовити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа, зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з п.1 ст. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що [PERSON] з травня 2018 року по 18 січня 2021 року працювала на посаді голови правління ОСББ «Яровиця» (а.с.39-40). З матеріалів справи вбачається, що в період з лютого 2019 року по грудень 2020 року відповідачу була нарахована заробітна плата в розмірі 333 935, 80 грн. (а.с. 28-38). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції Закону від 23.09.2010 року що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон «Про ОСББ») вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання відноситься: обрання членів правління об`єднання; визначення розміру матеріального та іншого заохочення членів об`єднання і правління; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами. Аналогічні положення містяться у п.п. 3.2., 3.3, 3.14 Статуту ОСББ «Яровиця» в редакції 08.05.2018 року (далі - Статут) (а.с. 41-54). Згідно п.п. а), б), г), ж), з) п. 3.18 статуту ОСББ, голова ОСББ веде засідання правління; забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішень правління; розпоряджається коштами ОСББ відповідно до затвердженого кошторису та рішень правління, має право першого підпису ОСББ; організовує роботу членів правління; видає накази та розпорядження обов`язкові до виконання всіма працівника ОСББ. Відповідно до п.п. а) п. 3.16 Статуту ОСББ «Яровиця» до компетенції правління належить зокрема : підготовка кошторису балансу ОСББ та річного звіту. Умовою визначення розміру матеріального заохочення голови правління ОСББ є наявність відповідного рішення загальних зборів ОСББ, як повноважного органу на вирішення даного питання. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на безпідставність отримання коштів відповідачем внаслідок недобросовісності, оскільки, рішення загальних зборів щодо матеріального заохочення голови правління не приймалося. Однак, такі доводи позивача спростовуються копією кошторису, який затверджений протоколом загальних зборів №2/19 від 11.11.2019 року та актом приймання-передачі документів від 11.02.2021 року з якого вбачається наявність інших кошторисів затверджених загальними зборами, які не були долучені до позовної заяви (а.с.76-77). Крім того, твердження позивача про відсутність на кошторисах підпису секретаря, у зв`язку з чим, дані кошториси неможливо вважати належними та допустимими доказами, суд не бере до уваги, оскільки, необхідність наявності такого підпису не передбачено ні Статутом ОСББ «Яровиця», ні Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Разом з тим, відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що вищезазначене рішення правління ОСББ «Яровиця», що оформлене протоколом №2/19 від 11.11.2019 року, а також вищенаведені накази [PERSON] , як голови правління, щодо визначення штатного розпису та розміру матеріального заохочення голови правління не оспорювались і не скасовувалися загальними зборами ОСББ «Яровиця», а відрахування із матеріального заохочення голови правління скеровувалися позивачем до відповідних страхових фондів (а.с.27). Відтак, позивач ОССБ «Яровиця», вчинив дії, що свідчать про схвалення рішення свого виконавчого органу щодо визначення розміру заробітної плати голови правління, а відтак, суд вважає, що спірні кошти у розмірах, що відповідало штатному розпису, правомірно виплачувалося [PERSON] . До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц. Таким чином, якщо підприємство добровільно перерахувало заробітну плату, і при цьому не було рахункової помилки та не було недобросовісності з боку набувача, така заробітна плата поверненню не підлягає. Надані позивачем розрахункові листи за період: лютий 2019 - грудень 2020 також не можуть бути доказом наявності рахункової помилки, чи недобросовісності з боку [PERSON] . Тому такі кошти не можуть вважатися безпідставно набутим майном у розмінні ст.1212 ЦК України, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 309 591,38 грн. до задоволення не підлягають. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] понесено витрати за правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн., на підтвердження розміру якої відповідачем надано договір та ордер про надання правової допомоги від 22.10.2021 року, квитанція до прибуткового касового ордеру 26 від 26.11.2021 року (а.с. 102, 111-113). Однак, на думку суду, з позивача в користь відповідача слід стягнути суму в розмірі 4 000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, суд враховує принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвоката та визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом Місюком Р.П. документів, значення справи для сторони, а також враховує те, що представником позивача була подана вмотивоване заперечення про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Outcome: approved