Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 07 червня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] згідно якої до 12 травня 2009 року перебувала в шлюбі з [PERSON] , від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім і навчається на 1 курсі Чернівецького національного університету ім. Юрія Федьковича на факультеті 181 «Харчові технології» стаціонарної форми навчання на бюджетній основі. Враховуючи необхідність забезпечувати сина, який проживає на орендованій квартирі і перебуває на її утриманні, позивач продовжує працювати, хоча з 2017 року хворіє на онкологічну хворобу і перебуває на диспансерному обліку, мала 21 курс хіміотерапії, 2 операційних втручання, щоденно їй необхідно приймати дороговартісні гормонопрепарати, тому більша частина отриманого доходу витрачається саме на ліки. Син бажає отримати освіту, реалізувати себе, але має проблеми із зором, кожних пів року лікується, через протипоказання медиків щодо рівня навантаження на очі не може влаштуватись на роботу у вільний від навчання час, потребує матеріальної допомоги. Матеріальне становище позивача є скрутним, їй важко самостійно утримувати сина, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має можливість її надавати, адже є працездатним, працює на ТОВ «Головчинецький гранітний кар`єр». У зв`язку із цим позивач просить стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання - до 01 липня 2024 року, допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. 2. 08 листопада 2021 року [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 3. 10 листопада 2021 року [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. ІIІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ 4. [PERSON] до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 5. В ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2). У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2). За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 6. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року судам роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. Із копії паспорта позивача, свідоцтва про розірвання шлюбу, вбачається, що з 20 червня 2000 року по 12 травня 2009 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] . 8. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] . 9. Відповідно до довідки від 11 травня 2021 року [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання спеціальності «Харчові технології» (державне замовлення) Інституту біології, хімії та біоресурсів Чернівецького національного університету ім. Юрія Федьковича за ступенем бакалавр, навчальний рік триває з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року. 10. У довідці про доходи від 02 червня 2021 року вказано, що [PERSON] займає посаду начальника навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Хмельницької області, відображено розмір її доходу. 11. Відповідно до довідки поліклініки №3 КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр» від 08 червня 2021 року [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-онколога з 25 вересня 2017 року. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 12. Син сторін [PERSON] є повнолітнім, на даний час навчається на денній формі навчання Чернівецького національного університету ім. Юрія Федьковича, його навчання триває з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року. 13. [PERSON] у позовній заяві просить стягувати аліменти з відповідача до закінчення навчання - до 01 липня 2024 року. Однак, доказів того, що навчання сина триватиме до 01 липня 2024 року, позивач суду не надала. 14. Отже, суд, у відповідності до вимог ст. 199 СК України, може стягнути аліменти лише по 30 червня 2021 року, а не як просить позивач - по 01 липня 2024 року. 15. У зв`язку із тим, що визнання позову відповідачем частково суперечить закону (ст. 199 СК України), суд не може його прийняти як безумовну підставу для задоволення позову. 16. Позивач у позовній заяві посилається на те, що їх син проживає в орендованій квартирі, має проблеми зі здоров`ям і кожних пів року лікується, однак будь-яких доказів, які підтверджують ці обставини, суду не надано. 17. За вказаних обставин наявні підстави для часткового задоволення позову. При цьому, суд виходить із того, що відповідач фактично погоджується з тим, що їх повнолітній син навчається, тому потребує матеріальної допомоги. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 18. У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір, який підлягав сплаті позивачем при поданні позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2270 гривні. Отже, в разі, якби позивач не була звільнена від сплати судового збору, вона при поданні позовної заяви до суду мала б сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. У зв`язку з цим судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. VІ. ЩОДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ 19. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Законодавець визначив, що у цій категорії справ дійсно допускається негайне виконання рішення суду, однак у цій справі позов задовольняється частково і стягнення буде проводитись за період з 17 червня 2021 року по 30 червня 2021 року, тобто сума платежу буде становити менше за один місяць. За вказаних обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування ч. 1 ст. 430 ЦПК України у даній справі.

Outcome: partial