Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначила, що з відповідачем, [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 10 грудня 2009 року було розірвано. Від спільного подружнього життя з відповідачем, [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Лисичанського міського суду Луганської обл. від 26 серпня 2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] , в розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2011 року і до повноліття дитини. Спільна дитина проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні, фактично вона займається його вихованням. Відповідач, матеріально позивачу та їх неповнолітньому сину не допомагає, участі в його вихованні не приймає, внаслідок чого, станом на 25.05.2021 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 15 400 грн.. На даний час визначеного Лисичанським міським судом Луганської області розміру аліментів, стягнутих з відповідача у розмірі 550 грн. на місяць для забезпечення гармонійного розвитку дитини - недостатньо. Розмір аліментів 550 грн. є меншим ніж визначені законом 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вимушена витрачати додаткові кошти на утримання спільного сина, але самостійно і в повному обсязі вона не в змозі виконувати обов`язки відповідача, щодо утримання неповнолітнього сина. Неповнолітній син потребує постійного фізичного, культурного та інтелектуального розвитку, забезпечення достатніх умов проживання тощо. На підставі викладеного, просила суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] з 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що аліменти, які раніше присуджені не можуть у повній мірі забезпечити належне утримання дитини. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 01.07.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/4159/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.19). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, в прохальній частині позову просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.2007 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганська область Україна, [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 472. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.12.2009 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганська область Україна, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.12.2009 року, про що зроблено актовий запис №393. Згідно з виконавчим листом №2-1635 від 26.08.2011 року, виданого Лисичанським міським судом, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Рівне, Ровенської області, аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2011 року і до повноліття дитини. Згідно з довідкою про склад сім`ї № 5840 від 28.04.2021 року, наданою Управлінням адміністративних послу Лисичанської міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 25.05.2021 року, виданою Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), станом на 25.05.2021 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 15400, 00 грн., стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом №2-1635 від 26.08.2011 року. Згідно з довідкою №28 від 27.04.2021 року, виданою КЗ «ЛЗОШ І-ІІІ ст.. №30», [PERSON] [INFO] навчається у 8 класі, за період навчання батько школу не відвідував, на батьківські збори не приходив, участі у вихованні сина не приймає. Згідно з довідкою про доходи №2 від 08.06.2021 року, виданою ФОП [PERSON] , [PERSON] займає посаду продавець продовольчих товарів, загальна сума доходу за період з грудня 2020 року по травень 2021 року становить 12 000,00 грн. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміненням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суд враховує, що відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» - з 01 січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років - 1921, 00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто розмір аліментів, який відповідач сплачує на даний час, вже є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму. Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved