Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.06.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490917009, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 23931,23 грн. та зобовязалася повернути його, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Вказує, що відповідач свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 06.11.2015 року загальна сума її боргу становить 42451,68 грн. У звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» вказану заборгованість та судові витрати, повязані з розглядом справи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.06.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490917009, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 23931,23 грн. та зобовязалася повернути його, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання і як вбачається із розрахунку заборгованості, її борг станом на 06.11.2015 року за кредитним договором становить 42451,68 грн., з яких: заборгованість за кредитом 23796,94 грн., по відсотками 12654,74 грн., штраф 6000,00 грн. (а.с. 10). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved