Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 19 квітня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб. Від шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося, подружні відносини між сторонами фактично припинено з 01 липня 2019 року. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя сторони на час розгляду справи не мають. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сім`ю. Заходи спрямовані для збереження сім`ї, зокрема строк на примирення сторонам по справі не потрібен, оскільки не дасть позитивного результату. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в його відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України заяву про визнання позовної заяви, відсутності заперечень проти розірвання шлюбу та розгляд справи за її відсутності, що узгоджується з ч. 3 ст. 211 ЦПК України. З огляду на вказане, в розумінні ч. 1 ст. 200 ЦПК України, наявні умови для ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 19 квітня 1987 року сторонами по справі укладено шлюб, зареєстрований Мухавецькою сільрадою Брестського району Брестської області (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] - а.с. 6). Від шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Правовідносини сторін регулюються статтями 24, 104, 105, 110-112 СК України. Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду сім`ї це - відсутність взаєморозуміння, різні погляди на устрій сімейного життя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач надала на це згоду. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 112 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved