Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» звернулось в суд із позовом до відповідачів про виключення майна з-під арешту. Вказує, що між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 68-Б від 21.08.2007 року, згідно якого останній було надано кредит в сумі 85000 дол.США, під 10,7% річних із кінцевим терміном повернення - 20.08.2037 року. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором позичальник передала банку в іпотеку трьохкімнатну квартиру, загальною площею 97,7 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. У зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором із відповідача [PERSON] рішенням суду було стягнуто заборгованість. Водночас, відповідач погодилась на добровільну реалізацію нерухомого майна з метою погашення заборгованості. Однак, постановою головного державного виконавця ДВ ДВС ЛМУЮ від 29.07.2014 року накладено арешт на все нерухоме майно, в т.ч. на вищевказану квартиру. Просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, на трьохкімнатну квартиру, загальною площею 97,7 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], яка належить [PERSON] і перебуває в іпотеці ПАТ «КБ «Надра». Представник позивача Борщ Н.М. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Другого відділу ДВС ЛМУЮ - головний державний виконавець Боярський Є.В. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши подані у сукупності докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.08.2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 68-Б, відповідно до умов якого остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 85000 дол.США, із відсотковою ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 10,7% відсотків річних та строком до 20.08.2037 року (а.с.4-5). У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором між банком та відповідачем [PERSON] 06.09.2007 року було укладено іпотечний договір, згідно умов якого позичальник передала в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру в [ADDRESS], який належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2007 року № 3928 (а.с.6-8). Цього ж дня приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] на вищевказану квартиру було внесено заборону відчуження (а.с.8-9). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет перед незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. За змістом ст. 572 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право, у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, та п. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, із відповідача [PERSON] в солідарному порядку в користь позивача стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № 68-Б від 21.08.2007 року в розмірі 93778,01 дол. США (а.с.10), а постановою заступника начальника Другого відділу ДВС ЛМУЮ Бондарука П.В. від 01.08.2013 року, за виконавчим листом виданим згідно рішення суду відкрито виконавче провадження (а.с.11). Із довідки про заборгованість від 17.09.2014 року № 02-01/1442 року вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] за вищевказаним кредитним договором станом на 17.09.2014 року становить 158981,57 дол.США, що не перевищує вартість предмета іпотеки визначену в договорі (а.с.6). Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2014 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Враховуючи, що обтяження нерухомого майна було зареєстровано позивачем 06.09.2007 року тобто раніше виникнення прав третіх осіб, щодо даного майна, і порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом, а тому в даному випадку позивач має першочергове право задовольнити свої вимоги за рахунок спірного заставленого майна. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення земельної ділянки, що перебуває в іпотеці банку з-під арешту, підлягають до задоволення, оскільки порушено право ПАТ «КБ «Надра», як іпотекодержателя спірного майна.

Outcome: approved