Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20.07.2007 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-22083-200707, відповідно до п. 1.1 якого [PERSON] отримала кредит у сумі 2914,00 грн. на придбання майна/послуг, на умовах, визначених договором зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік. Згідно п. 2.5 кредитного договору за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0,93 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав [PERSON] кредит у сумі 2914,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 25142863 від 20.07.2007 р. Станом на 19.03.2014 р. відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 19.03.2014 р. за відповідачем за укладеним з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитним договором № 003-22083-200707 від 20.07.2007 р. рахується заборгованість на загальну суму 1840,45 грн., яка складається із наступного: 1650,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 0,04 грн. - заборгованість за відсотками; 189,70 грн. - заборгованість за комісіями. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 003-22083-200707 від 20.07.2007 р. у сумі 1840,45 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.07.2007 р. публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-22083-200707. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредит у сумі 2914,00 грн. було надано на придбання майна (послуг) на умовах, визначених договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав [PERSON] кредит у сумі 2914,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 25142863 від 20.07.2007 р. Згідно із п. 1.2 кредитного договору кредит було надано на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 19 липня 2008 року на умовах, визначених договором. Станом 19.03.2014 р. заборгованість [PERSON] за тілом кредиту складає 1650,71 грн. Згідно із п. 2.3, 2.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік. Проценти за користування кредитом нараховуються кредитором щомісячно в день, який відповідає даті укладення договору на суму фактичної заборгованості за кредитом виходячи з кількості днів в періоді нарахування. Періодом нарахування вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення договору, в поточному місяці по день, який припадає на дату, відповідну даті укладення договору, в наступному місяці. Станом 19.03.2014 р. заборгованість [PERSON] за відсотками складає 0,04 грн. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору за ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 0,93 % в місяць. Станом 19.03.2014 р. заборгованість [PERSON] за комісіями складає 189,70 грн. Суд приходить до висновку, що права банку порушені та підлягають захисту, на користь позивача слід стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 003-22083-200707 від 20.07.2007 р. у сумі 1840,45 грн.

Outcome: approved