Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Згідно позову, 10.06.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-04518-100611 відповідно до якого позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок №26256904716169 в національній валюті Україні гривні, випустив та надав відповідачу платіжну картку з ПІН-кодом до неї, здійснював обслуговування рахунку відповідно до тарифного пакету Visa Класичний, що міститься в Додатку 1 до договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. За вказаним кредитним договором відповідачка [PERSON] отримала кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000,00 грн. з встановленням на день укладання договору ліміту кредитної лінії в сумі 7300,00 грн. При цьому сторони погодилися на те, що банк може самостійно один раз на місяць змінювати розмір ліміту кредитної лінії в її межах без укладання додаткової угоди. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованість за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів за користування кредитом та пеню за порушення строків сплати заборгованості. Відповідно до п.5.2 Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобовязань за цим договором. Відповідно до п.3.4 кредитного договору банк вправі здійснювати договірне списання грошових коштів в рахунку, відкритого для відповідача, з метою погашення виниклої заборгованості. Станом на 12.06.2015 року [PERSON] допустила виникнення простроченої заборгованості, яку не погашає, в розмірі 14366,15 грн., що складається з тіла кредиту 14366,09 грн., простроченого тіла кредиту-0,00 грн., заборгованості за відсотками -0,06 грн., заборгованості за комісіями 0,00 грн. На підставі ст.ст.526, 530, 631, 1049, 1054 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованості. Представник позивача [PERSON] надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, однак про причини неявки відповідачка суд не повідомила, заяв або заперечень на позов не надала. На підставі ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом постановлено ухвалу від 13.10.2015 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази (а.с.3-13), вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] допустила прострочення погашення кредитної заборгованості по кредитному договору №002-04518-100611 від 10.06.2011 року, укладеному з ПАТ «Дельта Банк». Станом на 12.06.2015 року заборгованість відповідачки складає 14366,15 грн. Вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в розмірі 14366,51 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення або відхиленої частини вимог. Однак, на підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03 березня 2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк», код СДРГІОУ 34047020, [PERSON]. З дня свого призначення уповноважена особа Фонду гарантування набула всі повноваження органів управління- та органів контролю банку і розпочала здійснювати заходи для забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку. Тобто, при предявлені ПАТ «Дельта Банк» позовної заяви до Краматорського міського суду, ним не був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Таким чином, з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved