Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, в інтересах дітей-сиріт [PERSON], [PERSON], звернувся в суд з позовом в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім»я відповідача [PERSON] Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 30.05.2017 року та зареєстроване за реєстровим № 1-477; скасувати в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно відомості про право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на ім»я відповідача [PERSON] Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 30.05.2017 року та зареєстроване за реєстровим № 1-477 на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]; визнати недійсними договори купівлі-продажу від 31.05.2017 року, укладені між відповідачами [PERSON] та [PERSON], посвідчені приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровані за реєстровими № 240 та № 241; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], яке зареєстроване на ім»я відповідача [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 26.04.2011 року № 394 «Про надання статусу», дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], надано статус дітей-сиріт. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO], батько дитини - [PERSON], мати - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відомості про батька [PERSON], [INFO], записані зі слів матері дитини, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народженя із зазначеням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 21.09.2007 році [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до довідки квартального комітету № 2 Ленінського району м. Кіровограда від 25.05.2011 року № 206, за адресою [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], 1994 року народження, [PERSON], 1997 року народження, [PERSON], 2001 року народження, та [PERSON], 2002 року народження. Мати дітей [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина об'єктом якої є житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно з письмовими поясненнями відповідача [PERSON], вона одноособово вступила в спадщину на будинок за адресою: [ADDRESS], та 30.05.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину, її брати [PERSON], 1987 року народження, та [PERSON], 1997 року народження, відмовились від вступу в спадщину. Про своїх сестер [PERSON], та [PERSON] вона не повідомила нотаріусу. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідоцтво про право на спадщину вбачається, що [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], отримала свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-477, видане 30.05.2017 року Кропивницькою державною нотаріальною конторою № 1, а 31.05.2017 року вона здійснила відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS], шляхом укладення договору купівлі-продажу з покупцем [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON], Кропивницький міський нотаріальний округ, Кіровоградська обл.). Посилаючись на норми статей, 1241, 1268, 1301Цивільного кодексу України, зазначає, що відповідач [PERSON] обманним шляхом, одноосібно прийняла спадщину на житловий будинок, повідомивши нотаріусу неправдиві відомості щодо наявності інших спадкоємців - малолітніх сестер [PERSON] та [PERSON], які мають обов'язкову частку у спадщині, і вважаються такими, що прийняли спадщину, необхідно відновити їх майнові права шляхом визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, яке було видане на ім'я [PERSON] та просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що продаж будинку здійснила за пропозицією старшого брата, який проживав у даному будинку [PERSON]. Продажем будинку займалась ріелтор [PERSON], яка готувала всі документи, вона лише їх підписувала. З продажу будинку отримала лише 1 700 доларів США. Не розуміла, що порушує не тільки права сестер, а й своїх трьох дітей, згоди органу опіки і піклування не вимагалось. На момент смерті матері в будинку проживав лише брат [PERSON]. Покупець знав про неповнолітніх дітей, приїздив до опікунів та пропонував купити дівчатам будинок в селі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що її довіритель є добросовісним набувачем, для купівлі будинку були надані всі необхідні документи і у нотаріуса, який посвідчував договір ніяких питань не було. Представник Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 в судовому засіданні пояснив, що в матеріалах спадкової справи містяться технічні помилки, оформлення свідоцтва про право на спадщину здійснювалось при наявності всіх необхідних документів, він не знав про наявність інших неповнолітніх спадкоємців і в такому разі свідоцтво ним не могло бути видане. Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що договір купівлі-продажу нею був посвідчений на підставі наявних довідок. Про неповнолітніх дітей вона не знала, ніхто її не повідомив, вона також не посвідчила б такий договір без згоди органу опіки та піклування. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов органу опіки та піклування і просили його задовольнити. Пояснили, що про договір купівлі-продажу їм стало відомо під час оформлення документів на дитину, яка мала намір навчатись і вони звернулись до органів опіки за роз»ясненням і тоді було виявлено ці дві угоди. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» однією з основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа є захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей. Вказане кореспондується і ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 12 вищезазначеного Закону «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимим є зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів, а частиною 4 вказаної статті передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 26.04.2011 року № 394 «Про надання статусу», дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], надано статус дітей-сиріт. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] народилась [INFO], батько дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька [PERSON], [INFO], записані зі слів матері дитини, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народженя із зазначеням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 21.09.2007 році [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні відповідними свідоцтвами, не оспорюють ся сторонами і справі та вважаються судом доведеними. Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» № 33203 від 27.03.2017 року власником будинку [ADDRESS] значиться [PERSON] (а.с.81), яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.11.2007 року (а.с. 66). Спадкоємцем померлої першої черги була її донька - [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем відповідно до ст. 1268 ЦК України. [PERSON] записана матір»ю [PERSON], 1987 року народження, [PERSON], 1997 року народження, [PERSON] 1994 року народження, [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2002 року народження. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Після смерті матері до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 298/2017 року, яка зведена 30.03.2017 року, заява надійшла 30.03.2017 року, дата подачі заяви 30.05.2017 року. Із вказаної заяви вбачається, що інших спадкоємців, передбачених статтями 1261, 1266 ЦК України, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. Заявник прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що на момент смерті мати проживала по провулку Лелеківському і з нею проживали вона, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. По вулиці Багратіона (зараз Сергія Хрипунова) проживав лише брат [PERSON]. По вулиці Багратіона вона не проживала, була лише прописана та виписана 30.05.2017 року. Відповідно до довідки квартального комітету № 2 Ленінського району м. Кіровограда від 25.05.2011 року № 206, виданої на ім»я [PERSON], який проживає [ADDRESS] разом з ним зареєстровані: сестра [PERSON], 1994 року народження, брат [PERSON], 1997 року народження, сестри [PERSON], 2001 року народження, та [PERSON], 2002 року народження. Господарем будинку залишається померла бабуся - [PERSON]. Мати дітей [PERSON] померла, [PERSON] помер. Відповідно до довідки квартального комітету № 2 Подільського району м. Кропивницький від 24.03.2017 року № 174, виданої на ім»я [PERSON], вбачається, що за адресою: [ADDRESS] він зареєстрований, але на момент смерті матері [PERSON] за цією адресою не проживав. Відповідно до довідки квартального комітету № 2 Подільського району м. Кропивницький від 30.05.2017 року № 314, виданої на ім»я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] м. Кропивницький ніхто не зареєстрований та не проживає. Суд критично оцінює надані довідки квартального комітету. [PERSON] в заяві від 27.03.2017 року, поданої до Кропивницької міської державної нотаріальної контори зазначив, що спадщину після смерті матері не прийняв та не бажає звертатись до суду із заявою про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. Щодо відмови від прийняття спадщини ним зазначено не було (а.с. 67). [PERSON] не був прописаний за адресою вулиця Багратіона (зараз Сергія Хрипунова) і його думку щодо прийняття спадщини після смерті матері нотаріус не з»ясовував. Згідно з письмовими поясненнями відповідача [PERSON], вона одноособово вступила в спадщину на будинок за адресою: [ADDRESS], та 30.05.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину, її брати [PERSON], 1987 року народження, та [PERSON], 1997 року народження, відмовились від вступу в спадщину. Про своїх сестер [PERSON], та [PERSON] вона не повідомила нотаріусу. Вказані обставини підтверджені нею і в судових засіданнях. 31.05.2017 року відповідач [PERSON] здійснила відчуження житлового будинку [ADDRESS] та уклала договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] з відповідачем [PERSON], який зареєстровано за № 240 та № 241. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 [PERSON] на підставі статті 1261 ЦК України прийняла майно після смерті матері [PERSON], яке складається з будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 99). Відповідно до вимог ст. 1301 ЦК України, якщо свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину, видане на ім»я [PERSON] підлягає визнанню недійсним в повному обсязі, так як видане без врахування часток неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], без врахування частки [PERSON] та невизначеності позиції [PERSON]. Відповідно до вимог ч.1 ст. 215 ЦК України та згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України п.7 постанови № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинен мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно з пунктом 3.9 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року № 296/5, малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та задоволення позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно відомосте про право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на ім»я [PERSON] Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 30 травня 2017 року та зареєстроване за реєстровим № 1-477 на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та скасування права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], яке зареєстроване на ім»я [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати по даній справі з відповідачів [PERSON] та [PERSON] відповідно до заявлених чотирьох вимог за даним позовом.

Outcome: approved