Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

ПАТ «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою суду від 15 травня 2014 року до участі в справі третьою особою залучений [PERSON] В обґрунтування вимог посилається на те, що 31.03.2011 року [PERSON] уклала з ПАТ « Акцент Банк» договір № А32ВСС9РСР0055, згідно якого отримала кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем виникла заборгованість в розмірі 51902,18 грн., яка складається з 7005,02 грн. - заборгованості за кредитом; 7,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3542,96 гри. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 38399,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 2447,72 грн. - (процентна складова); Просить стягнути заборгованість та судові витрати. [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «Акцент Банк» про визнання пунктів договору недійсним. В обґрунтування вимог посилається на те, що отримала кредит в розмірі 12000 грн. На даний час банк просить стягнути заборгованість у 51902,18 грн. з яких тільки 7005,02 грн. заборгованість за кредитом, а інші це комісії, супровідні платежі, штрафи, пеня. Умови договору є несправедливі, наслідком чого є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків споживача. Зазначені платежі є комісією, а відповідно до позиції ВСУ є несправедливими умовами споживчого кредиту і мають бути визнані недійсними. Крім того, несправедливим є положення договору, які містять умови зміни у витратах, щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення. В зв'язку з цим просить визнати недійсним положення кредитного договору в яких встановлена єдиноразова, щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту та комісія за користування кредитом. В судовому засіданні представник позивача вимоги первісного позову підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просила задовольнити. Вимоги зустрічного позову не визнала, суду пояснила, що при укладенні договору відповідач була ознайомлена з умовами договору, погодилась з ними та підписала. Вважає посилання відповідача на несправедливість умов є безпідставними, оскільки умовами договору передбачено фіксований розмір винагороди за надання фінансового інструменту, а саме єдиноразової винагороди у розмірі 120 грн. та щомісячної винагороди у розмірі 240 грн. Умовами договору не передбачено можливості зміни встановлених розмірів винагороди, або сплати інших винагород. Просила у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач та її представник [PERSON] вимоги первісного позову визнала частково, визнали що є певна заборгованість, але не в такому розмірі як просить стягнути банку. Вважають, що нараховані пеня та штрафи є різновидами неустойки, тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це призведе до застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання. Просила у стягненні пені штрафів та комісії відмовити. Зустрічний позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у зустрічному позові. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 31.03.2011 року [PERSON] уклала з ПАТ « Акцент Банк» договір № А32ВСС9РСР0055, згідно якого отримала кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж в розмірі 537,96 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат. З датою останнього погашення заборгованості не пізніше 30.03.2014 року. В зв'язку з неналежним виконанням обов'язків за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 51902,18 грн., яка складається з 7005,02 грн. - заборгованості за кредитом; 7,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3542,96 гри. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 38399,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 2447,72 грн. - (процентна складова). Розділом 5 договору передбачена відповідальність сторін, так п. 5.1 визначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п. 3.2.2., 3.2.3, умов надання споживчого кредиту фізичним особам, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менш 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Пунктами 3.2.2, 3.2.3. договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. 4.1, 4.2 умов та тарифів. Пунктом 5.3 договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пеня та штраф є різновидами неустойки, тобто одним і тим самим видом відповідальності, тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить ст. 61 Конституції України. Враховуючи вищевикладене суд у стягненні пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 38399,18 грн. відмовляє. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зобов'язання за договором відповідачем належним чином не виконувались, тому з неї на користь банку підлягає стягненню 7005,02 грн. - заборгованості за кредитом; 7,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3542,96 гри. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 2447,72 грн. - (процентна складова), а всього 13503 грн. У зустрічному позові [PERSON] просить визнати недійсним положення кредитного договору в яких встановлена єдиноразова, щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту та комісія за користування кредитом, оскільки це є несправедливими умовами споживчого кредиту. Відповідач при укладенні договору ознайомилась з його умовами, підписала договір, чим підтвердила свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Умовами договору передбачено фіксований розмір винагороди за надання фінансового інструменту, а саме єдиноразової винагороди у розмірі 120 грн. та щомісячної винагороди у розмірі 240 грн. Умовами договору не передбачено можливості зміни встановлених розмірів винагороди, або сплати інших винагород, що не є порушенням ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». За таких обставин зустрічний позов задоволенню не підлягає. Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 215, 216, 267 ЦК України,

Outcome: partial