Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, заінтересована особа: Ананьївська міська рада (Кохівська сільська рада Ананьївського району Одеської області). Згідно заяви, [INFO] померла [PERSON] , 1914 року народження, яка була зареєстрована та фактично проживала разом заявником у с.Великобоярка Ананьївського району Одеської області. Як зазначено в заяві, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120282800:01:002:0003, яка розташована на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №096227 від 09 липня 2004 року. Заявник вказує, що відповідно до складеного заповіту №294 від 05 травня 2000 року, [PERSON] усе своє майно заповіла своєму сину [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини шляхом подання нотаріусу відповідної заяви, тому право на спадкування переходить до спадкоємців за законом. Згідно заяви, заявник вважає себе спадкоємцем померлої за законом 4 черги, оскільки проживав разом з нею однією сім`єю з січня 1998 року по день її смерті [INFO] . Проте, як зазначено в заяві, звернувшись до Ананьївської районної державної нотаріальної контори за оформленням спадщини - нотаріус листом №91/01-16 від 21 січня 2020 року повідомив заявника про необхідність звернення до суду з метою встановлення відповідного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. В заяві [PERSON] зазначає, що надавав [PERSON] посильну допомогу, купував ліки, продукти харчування, сплачував за неї комунальні платежі, наглядав за останньою. Коли її стан здоров`я погіршився, вона попросила його надавати їй більш суттєву допомогу. Починаючи з січня 1998 року заявник з [PERSON] почали проживати спільно в одному домоволодінні, однією сім`єю. Як вказано в заяві, джерелом доходу [PERSON] на той час була пенсія, яку вона віддавала заявнику, тому у нього з [PERSON] був спільний бюджет, заявник виконував її прохання щодо придбання ліків, необхідних продуктів, тощо. [PERSON] в свою чергу, наглядала за домашнім господарством. Заявник зазначає, що факт його спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю можуть підтвердити в судовому засіданні свідки. При цьому, як зазначено в заяві, заявник єдиний претендує на спадок [PERSON] . Інші спадкоємці, які претендують на спадщину - відсутні. Встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше ніж п`ять років до моменту відкриття спадщини - необхідне заявнику для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Заявник вказує, що усунути вказані недоліки та отримати необхідні документи в позасудовому або адміністративному порядку не можливо. Крім того, встановленням даного факту не порушуються права, свободи та інтереси жодних осіб. Враховуючи викладене заявник звернувся до суду з даною заявою та просив суд встановити той факт, що постійно проживав однією сім`єю у с.Великобоярка Ананьївського району Одеської області з 01 січня 1998 року по 12 грудня 2004 року із [PERSON] , 1914 року народження, яка померла [INFO] , тобто більше ніж п`ять років до моменту відкриття спадщини. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року у справі було відкрито провадження та роз`яснено заінтересованій особі її право подати пояснення щодо заяви. Слід звернути увагу на те, що при подачі заяви заявником в якості заінтересованої особи у справі було зазначено Кохівську сільську раду Ананьївського району Одеської області, як орган місцевого самоврядування, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташовано спірну земельну ділянку. Проте, у зв`язку з тим, що на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» Кохівська сільська рада Ананьївського району Одеської області була ліквідована як юридична особа публічного права, протокольною ухвалою від 12 травня 2021 року (а.с.31), її було замінено правонаступником - Ананьївською міською радою. При цьому, відповідно до частини 2 статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Копію ухвали суду від 15 лютого 2021 року з копією заяви та додатків до неї 15 травня 2021 року було отримано заінтересованою особою - Ананьївською міською радою, про що свідчить відповідна розписка (а.с.37). У судовому засіданні 17 червня 2021 року за клопотанням заявника (а.с.3), без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про допит свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що з [PERSON] та [PERSON] проживала [PERSON] , проживали вони разом більше 10 років. Крім того, свідок повідомила, що [PERSON] проводив поховання та поминальні обіди після смерті [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що спочатку Уточкіни їздили до [PERSON] , а потім забрали її до себе проживати, проживали вони разом більше 10 років. [PERSON] та його дружина [PERSON] возили [PERSON] до лікарні, а потім проводили поховання та поминальні обіди. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є дружиною заявника та повідомила, що вони доглядали за [PERSON] . Свідок повідомила, що [PERSON] проживала разом з ними у їхньому домоволодінні приблизно 10 років. В останньої був свій будинок, спочатку вони її навідували, допомагали, а коли [PERSON] захворіла забрали до себе проживати. Померла [PERSON] у 2004 році. Свідок зазначила, що вона разом з чоловіком [PERSON] проводили поховання та робили поминальні обіди. При цьому, 17 червня 2021 року було задоволено клопотання представника заявника [PERSON] про оголошення перерви у справі для надання суду додаткових доказів, яке судом було задоволено та постановлено на місці без видаленні в нарадчу кімнату відповідну ухвалу. У судове засідання 06 вересня 2021 року сторони по справі не з`явилися. Проте, 06 вересня 2021 року від заявника [PERSON] надійшла письмова заява (а.с.62)., в якій він просить справу розглядати без його участі, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ананьївської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення був повідомлений належним чином (а.с.56). Проте, в матеріалах справи міститься клопотання голови Ананьївської міської ради за вихідним №1604 від 12 травня 2021 року (а.с.30), в якому голова міської ради просив суд розглядати справу за відсутності представників міської ради, питання щодо задоволення вимог заявника залишив на розсуд суду. При цьому, у відповідності до положень частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи, їх листів та клопотань, в яких вони висловлюють свої позиції по суті справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та представник заінтересованої особи. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень заявника та показань свідків, приходить до висновку, що вимоги заяви [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, при розгляді справи встановлено: Заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець села Великобоярка Ананьївського району Одеської області, зареєстрований в с.Великобоярка Ананьївського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що в матеріалах справи підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 3 грудня 2001 року (а.с.4-5), довідкою Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 18 грудня 2020 року №5123-630/5123.1-20 (а.с.17), довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Ананьївською міською радою за №151 від 9 лютого 2021 року (а.с.20), а також зазначеними безпосередньо в заяві. Заінтересованою особою є Ананьївська міська рада, розташована за адресою: 66400, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вул.Незалежності, будинок 51, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 04056807, керівник - [PERSON] з 17 листопада 2020 року (повноваження щодо представництва юридичної особи без обмежень), що підтверджується відомостями, які відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» містяться у вільному доступі за адресою в мережі Інтернет https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search, а також клопотанням Ананьївської міської ради від 12 травня 2021 року №1304 (а.с.30). Заявник звернувся до суду з даною заявою та просив суд становити той факт, що постійно проживав однією сім`єю у с.Великобоярка Ананьївського району Одеської області з 01 січня 1998 року по 12 грудня 2004 року із [PERSON] , 1914 року народження, яка померла [INFO] , тобто більше ніж п`ять років до моменту відкриття спадщини. Як вбачається з заяви та інших матеріалів справи правовідносини, які мають в даному випадку стосуються, зокрема саме здійснення заявником права на спадкування, а отже врегульовані серед іншого Книгою шостою «Спадкове право» Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною1 статті 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , 1914 року народження. Матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 грудня 2004 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.12), з якого вбачається, що [INFO] в селі Велика Боярка Ананьївського району Одеської області у віці 90 років померла [PERSON] , про що було складено актовий запис №40 від 14 грудня 2004 року. Тобто, з урахуванням положень статей 1220-1221 ЦК України, в даному випадку датою відкриття спадщини є [INFO] , а місцем відкриття спадщини є село Велика Боярка Ананьївського району Одеської області. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з заяви, [PERSON] за життя склала заповіт №294 від 05 травня 2000 року, згідно якого все своє майно заповіла своєму сину - [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Вказане підтверджується доданою до заяви копією листа Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 21 січня 2020 року №91/01-16 (а.с.8), в якому нотаріуса, зокрема зазначила, що при житті [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений Сагала Н.П., секретарем виконавчого комітету Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області 5 травня 2000 року за реєстровим №294, яким все своє майно заповідала своєму синові - [PERSON] . Факт того, що [PERSON] за життя склала зазначений заповіт підтверджується також доданою до заяви інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові договори/заповіти) від 23 вересня 2011 року №28164024 (а.с.10). Крім того, в листі від 21 січня 2020 року №91/01-16 (а.с.8) нотаріус також зазначила, що 23 вересня 2011 року в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа на майно [PERSON] за №254/2011 на підставі заяви сина спадкодавця - [PERSON] про неприйняття спадщини матері - [PERSON] і небажання звертатися до суду з питання продовження терміну для прийняття спадщини спадкодавця. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 2 статті 1268 ЦК України визначено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до частини 1 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. З наведеного вбачається, що в даному випадку має місце спадкування за законом. Згідно частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У заяві зазначено, що заявник вважає себе спадкоємцем 4 черги після смерті [PERSON] , оскільки проживав однією сім`єю з спадкодавицею більше п`яти років, а саме з січня 1998 року по день її смерті [INFO] . Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проте, як зазначено в заяві, при зверненні заявника до Ананьївської районної державної нотаріальної контори за оформленням спадщини - нотаріус листом №91/01-16 від 21 січня 2020 року повідомив заявника про необхідність звернення до суду з метою встановлення відповідного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Дійсно, в матеріалах справи міститься копія листа Ананьївської районної державної нотаріальної контори від 21 січня 2020 року №91/01-16 (а.с.8), в якому нотаріус повідомляє заявника, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] , [PERSON] та [PERSON] . Частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. У відповідності до положень зазначеної норми Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595) затверджено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» пунктом 4.4 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» якого визначено, що непрацездатність утриманця за віком може бути підтверджена паспортом, свідоцтвом про народження; непрацездатність за станом здоров`я - за пенсійною книжкою або довідкою, виданою відповідним органом медико-соціальної експертизи. Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Таким чином, встановлення зазначеного факту можливе лише за рішенням суду та має важливе юридичне значення заявника, а саме дозволить йому реалізувати право на спадкування після смерті [PERSON] . Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано судам, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно частин 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частинами 1 та 2 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно статей 78-80 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зі змісту частини 2 статті 3 СК України вбачається, що для визнання відносин між особами сімейними мають існувати певні обставини, а саме спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15 зазначив, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. 31 серпня 2021 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання заявника [PERSON] про залучення додаткових доказів, а саме копію акту підтвердження спільного проживання від 19 липня 2021 року (а.с.57-58). В копії акту підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства складеного 19 липня 2021 року депутатом Ананьївської міської ради Приступою М.О., старостою Кохівського старостинського округу [PERSON] та діловодом [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , зазначено, що складено дійсний акт про те, що [PERSON] дійсно спільно проживав та вів спільне господарство разом із померлою [PERSON] по [ADDRESS] з січня 1998 року по день смерті останньої, тобто по [INFO] . Зокрема, заявником додано до заяви копію довідки Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 16 жовтня 2020 року №633 (а.с.6), скріплену підписами голови та секретаря сільської ради, відповідно до якої [PERSON] дійсно постійно проживав сумісно та вів спільне господарство з січня 1998 року разом з [PERSON] в с.Великобоярка Ананьївського району Одеської області, по день смерті останньої, тобто по [INFO] . Вказаний доказ жодним з учасників справи не оспорювався, підтверджує обставини, які підлягають доказуванню у справі, у зв`язку з чим може бути визнаний належним та допустимим. Вказане опосередковано підтверджується також показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні 17 червня 2021 року. Суд зауважує, що показання зазначених свідків самі по собі не можуть бути достовірним доказом, оскільки є суб`єктивним сприйняттям свідками певних подій, в певних випадках відомості викладені свідками отримані ними від інших осіб та не сприймалися ними безпосередньо. Проте, в сукупності з іншими доказами у справі, показання зазначених свідків також підтверджують той факт, який просить встановити заявник. За наведених обставин вимоги заявника про встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років її разом з спадкодавцем - [PERSON] , а саме з 1 січня 1998 року по день її смерті - [INFO] , підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved