Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця за Графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку». У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань заборгованість за кредитом станом на 30.06.2015 року складає: заборгованість за кредитом 2017,49 грн., проценти за користування кредитом в сумі 2955,66 грн., заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом в розмірі 1570,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 327,16 грн., а всього 7370,31 грн., позивач просить стягнути вказану заборгованість з [PERSON], а також понесені судові витрати. Представник позивача Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв або заперечень на позов не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 04.08.2015 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] був ознайомлений та погодився з Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку», які були укладені між ним та Банком та складають договір, про що свідчить власний підпис відповідача у заяві (а.с.5). Погашення тіла кредиту та процентів повинно було відбуватися відповідно до умов договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично легується на той самий строк. Однак, відповідач в порушення умов договору, допустив прострочення погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 року складає: заборгованість за кредитом 2017,49 грн., проценти за користування кредитом в сумі 2955,66 грн., заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом в розмірі 1570,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 327,16 грн., а всього 7370,31 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.08.2012 року в сумі 7370,31 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved