Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Бориспільської райдержадміністрації Київської області звернувся до суду із позовом і просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що відповідач, яка має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю. Батько записаний у свідоцтві про народження дітей відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач особисто звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської райдержадміністрації Київської області із заявою про відмову від своїх дітей в зв`язку з неможливістю їх матеріального утримання, небажанням займатися їх вихованням. Відповідач написала заяву про відмову від дітей і згоду на позбавлення її батьківських прав відносно них, яка була посвідчена нотаріально. Неповнолітні діти відповідача були взяті на облік Служби у справах сім`ї та молоді Бориспільської райдержадміністрації Київської області та відповідно до наказу № 76 від 25 вересня 2018 року тимчасово влаштовані у родину [PERSON] . Відповідач не вживає жодних дій, щоб відновити спілкування з дітьми, не цікавиться їх здоров`ям, участі у вихованні та матеріальному утриманні не приймає, свої батьківські обов`язки не виконує. Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Зазначає, що відповідач добровільно написала заяву про відмову від дітей, розуміючи всі наслідки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що коли її цивільний чоловік знайшов іншу жінку, залишила дітей у його матері, оскільки і самій не було куди йти. Вона майже не вміє читати та писати і коли свекруха попросила підписати у нотаріуса заяву щодо дітей, не зовсім розуміла її зміст. Коли влаштувалася жити у [PERSON] в с. Циблі, хотіла забрати дітей жити до себе. Донька [PERSON] залишилася проживати з нею, а син [PERSON] , побувши на канікулах, захотів повернутися до батька. На зараз вона намагається бачитися із сином, однак свекруха не допускає цього, їздить побачитися в школу. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської райдержадміністрації Київської області Костенко Л.В. вважає, що позов не підлягає до задоволення. Підписавши заяву у нотаріуса, [PERSON] в силу свого розвитку та освіти не зовсім розуміла наслідки цього. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації Київської області Бутник С.М. вважає, що позов не підлягає до задоволення. Вони обстежили місце проживання [PERSON] в с. Циблі. Вона має все необхідне для життя, навчання, нормально одягнута та нагодована. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2010 року Виконкомом Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7).. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] та [PERSON] запис про батька зроблений у відповідності до ст.135 К України (а.с.19, 20). Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Дударівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 889 від 14 листопада 2018 року за час проживання на території сільської ради [PERSON] скарг та компрометуючих матеріалів на її поведінку не надходило (а.с.12). Як вбачається із заяви [PERSON] від 25 липня 2018 року, посвідченої нотаріально, відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). З довідок Дударівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 54, 55 від 06 серпня 2018 року [PERSON] та [PERSON] є учнями відповідно 1 та 2 класу даного навчального закладу (а.с.13-14). Згідно довідки Дударівського закладу дошкільної освіти «Вербиченька» № 259 від 28 серпня 2018 року дитина [PERSON] відвідувала заклад з 04 жовтня 2017 року по 25 травня 2018 року (а.с.15). Відповідно до характеристики № 24 віл 10 серпня 2018 року, виданої Дударівською ЗОШ І-ІІ ступенів, дитина [PERSON] позитивно характеризується за місцем навчання (а.с.16). Згідно характеристики № 260 від 28 серпня 2018 року, виданої Дударівським закладом дошкільної освіти «Вербиченька», загальний розвиток Дитини [PERSON] є недостатнім для дитини шостого року життя: вона не володіє основними поняттями, має погану розвинену пам`ять, логіку та мовлення. Батьки неналежним чином виконували свої обов`язки: часто приводили дитину до закладу неохайною, передоручали свої обов`язки іншим дорослим, з`являлися у стані алкогольного сп`яніння (а.с/17). Згідно довідки Виконавчого комітету Дударівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 555 від 06 серпня 2018 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з [PERSON] , [INFO] (а.с.11). З акту обстеження умов проживання від 06 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із [PERSON] , умови, в яких проживають неповнолітні діти, є задовільними, діти відвідують дитячий садок і школу, діти чисті та охайні, розвинені за віком (а.с.18). Із довідки КНК Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» № 90 від 15 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] рідко зверталася з приводу захворювання своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На щеплення та профогляди дітей привода мати (а.с.22). Згідно довідки Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області № 19024 від 17 жовтня 2018 року протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст.184 КУпАП був направлений до суду (а.с.23). З висновку органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.24-25) Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської райдержадміністрації Київської області № 79 від 25 вересня 2018 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були взяті на облік, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Тимчасово їх було влаштовано в родину [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] (а.с.21). Згідно довідки Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 902 від 14 листопада 2018 року (а.с.30) [PERSON] проживає по [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: -чоловік - [PERSON] , [INFO] ; -син - [PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ТОВ «Пріма-Девіс» № 01/08/2018 від 01 серпня 2018 року [PERSON] працює прибиральницею та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 5387 грн. 33 коп. (а.с.28). Згідно характеристики Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 2-16-670 від 06 серпня 2018 року [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.27). Відповідно до довідки Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 826 від 25 вересня 2019 року (а.с.88) до складу сім`ї [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] , входять: -[PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] . З довідки Циблівської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 24 від 01 жовтня 2019 року вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 2 класі даного навчального закладу (а.с.87). Свідок [PERSON] показала суду, що вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу із їх сином [PERSON] в с.Дударківці. Вже після народження дітей вона самоусунулася від їх догляду, виховання та утримання. Жили однією сім`єю близько 10 років. Коли син розлучився із [PERSON] , діти залишилися проживати з ними, а відповідач добровільно написала заяву про відмову від дітей. На даний час дівчинка проживає з матір`ю (відповідачем), а син [PERSON] із нею (свідком). Мати навідується лише до школи, де син навчається і то в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] показав суду, що проживав із відповідачем понад десять років однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У них народилося двоє дітей. В їхніх свідоцтвах про народження він не зазначений батьком. Чому так сталося і чому протягом цих років він офіційно не визнав батьківство, свідок відповідь не надав, зазначивши, що не планує цього робити і надалі. Його цивільна дружина (відповідач) доглядала дітей, він працював, а його мати допомагала дружині. На зараз він знайшов іншу дружину, з якою спільно проживає. Донька [PERSON] проживає з матір`ю, де і як, не знає, оскільки не спілкується з ними. Син [PERSON] проживає з ним та його матір`ю. [PERSON] інколи приїздить до школи, де він навчається. Дозволяти спілкуватися із їй сином вдома в с. Дударківці він не бажає, оскільки між ними склалися неприязні відносини через її проживання з його бувшим вітчимом. Також підтвердив, що [PERSON] майже не вміє читати та писати. Суд приймає до уваги подані докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Сімейного кодексу України стосовно виконання батьками обов`язку щодо виховання, утримання та піклування про своїх неповнолітніх дітей, підстав позбавлення батьківських прав, Закону України «Про охорону дитинства», тому суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо негативної характеристики відповідача, оскільки вони не найшли своє підтвердження в судовому засіданні. Крім того, суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] , оскільки вони спростовуються показаннями свідка [PERSON] (її сина) та письмовими матеріалами справи. Суд також критично сприймає нотаріально завірену заяву [PERSON] щодо не заперечення позбавлення її батьківських прав відносно дітей, зважаючи на неможливість самостійно ознайомитися з нею ( майже не читає та не пише) та зважаючи на її поведінку після написання заяви, та не вважає це належним доказом свідомого нехтування нею своїм батьківськими обов`язками. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). ЄСПЛ у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2019 року по справі № 300/908/17 зазначено, що права батьків щодо дитини є похідними від прав дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, перш за все повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім - права батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що на час розгляду справи неповнолітня донька [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , має належні умови, навчається. Неповнолітній син [PERSON] добровільно повернувся жити до батька, а відповідач намагається спілкуватися з ним, в тому числі навідує в школі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , не забезпечуватиме інтересів самих дітей. Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення їх матері батьківських прав, та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, зважаючи на ті обставини, що неповнолітня донька проживає із матір`ю (відповідачем), а неповнолітній син проживає із особами, родинні відносини із якими офіційно не встановлено. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.150, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed