Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Описова частина 04.04.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , збільшивши позовну вимоги та залучивши другого відповідача [PERSON] , просила стягнути із відповідачів за завдану матеріальну шкоду по 62 762,00 грн із кожної із відповідачів, та у відшкодування моральної шкоди по 3500,00 грн із кожної із відповідачів. Короткий виклад позиції позивача, заперечень відповідача На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 квітня 2003 року вона являється власником 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідачам належить по 1/ 3 частки цього ж будинку. Відповідачі не здійснювали витрат на управління, утримання та збереження спільного майна. Частки будинку, які відповідачі отримали в спадщину, внаслідок бездіяльності останніх перетворилися у непридатний для проживання стан. Відповідачка [PERSON] мали борги за електроенергію, внаслідок чого Бердичівським РЕМ було примусово відключено світло до будинку за борги. Після цього відповідачка перестала проживати у вищевказаному будинку, а [PERSON] взагалі до будинку не навідувалася, не утримувала його. Відповідачі за будинком не доглядали, внаслідок чого будинок почав руйнуватися. При цьому, частина будинку, яка належить на праві власності позивачу внаслідок незадовільного та занедбаного стану частин будинку відповідачів також почала піддаватися руйнації, веранда будинку розвалилась, вікна та двері не підлягали ремонту, прогнили балки, провисла стеля та відійшла від стін, дошки на підлозі поточив короїд. З метою уникнення аварійного стану будинку та недопущення подальшої руйнації будинку позивачка вимушена була здійснити ремонтні роботи та капітальний ремонт всього будинку на що було нею витрачено 125 524 грн. Крім того, такими діями відповідачів їй спричинено моральну шкоду, завдану відповідачами шляхом руйнування будинку позивача, в результаті чого вона змушена протягом останніх років змінити свій звичний спосіб життя. Маючи малолітню онучку, вони боялися з великим острахом проживати у будинку, щоб будинок повністю не зруйнувався, не могли спокійно спати та хвилювалися. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює у 7000 грн. У позові посилається на вимоги ст. 162 ЖК України та ст.ст. 23, 319, 322, 360, 386, 391, 1167, 1191 ЦК України. У відзиві на позовну заяву (а.с. 176) [PERSON] проти позову заперечила. Вказала, що вона після смерті батька [PERSON] вона успадкувала 1/3 частку спірного будинку, проте свідоцтва про право на спадщину до цього часу не отримала. Частки у будинку в натурі нікому із спадкоємців не виділялися. З 2003 року [PERSON] фактично була єдиною власницею будинку, вона зареєстрована та проживає у вказаному будинку, експлуатує його одна та своїми діями призвела до руйнації будинку. Вважає, що долучені докази про вартість ремонту викликають сумнів у їх достовірності. Відповідачка [PERSON] у поданих до суду письмових запереченнях позовні вимоги не визнала, оскільки із позову не зрозуміло які саме збитки позивачці були заподіяні та в чому її ( відповідачки) вина. Позивачка у будинку проживала із 2010 року з мовчазної згоди інших співвласників. Позивачка жодного разу не зверталася до відповідачів щодо узгодження проведення капітального та поточного ремонтів. Всі ці дії вчинила самостійно. З незрозумілих причин витрати на проведення ремонту позивакою кваліфіковані як завдані їй збитки. Докази розміру збитків не долучені. Позивачка понесла витрати на покращення своїх умов проживання та намагається ці витрати покласти на відповідачку. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28.04.2017 у справі відкрито провадження ( а.с. 43). Ухвалою суду від 05.09.2017 до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] ( а.с. 60). Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справ, ухвалою суду від 06.03.2020 справу прийнято до свого провадження суддею Хуторною І.Ю. Протокольною ухвалою суду від 10.08.2020 закрито підготовче провадження у справі ( а.с. 211). У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила, що батько помер 20 років тому. Десять років у будинку ніхто не проживав, він став розвалюватися. Відповідачі як співвласники будинку не вчиняють ніяких дій щодо будинку, що призвело до його руйнації. З будинку [PERSON] виїхала у 2001 році, у будинку відімкнули світло, валилася веранда. Рішення про проведення ремонту вона прийняла самостійно. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Потапова Т.М. проти задоволення позову заперечили з тих підстав, що мати [PERSON] спільно з дітьми на прохання позивачки залишила будинок батька ще у 2001 році. [PERSON] на той час була неповнолітньою. [PERSON] з того часу робила у будинку, що вважала за потрібне. Те, що будинок був в аварійному стані не відповідає дійсності. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві. Доповнила, що після смерті батька вона просила [PERSON] продати будинок та розділити кошти, проте та відмовилася, стала проживати в будинку та робити без їх дозволу ремонтні роботи, а тепер з них хоче стягнути кошти за проведений нею ремонт. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, аналіз доказів На підставі наявних у справі доказах судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його сперті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] 1/3 частка будинку належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2003 року. [PERSON] 1/3 частку будинку належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2011 ( а.с. 15, 16, 17 ). Позивачка у позові вказує, що 1/3 частку будинку успадкована [PERSON] , проте свідоцтво про право на спадщину на її ім`я не видано. Даний факт [PERSON] підтвердила. У будинку [ADDRESS] на день смерті проживала неповнолітня [PERSON] спільно з матір`ю [PERSON] . Житло [PERSON] спільно з дітьми залишила у 2001 році, про що підтвердили свідки, та не заперечно позивачкою. Житловий будинок в натурі між сторонами не поділений, порядок користування будинком також не встановлено. Присадибна земельна ділянка, площею 0,67 га [ADDRESS] не приватизована, земельною ділянкою користується позивачка ( а.с. 22). У будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 22). Відповідно до акта комісії в складі сільського голови [PERSON] , секретаря сільської ради [PERSON] , сусідів [PERSON] та [PERSON] - від 31.03.2017 [PERSON] проживає у будинку [ADDRESS] із 2010 року. З 2010 року будинок знаходиться у занедбаному стані, вікна та двері не підлягають ремонту, у великі кімнаті прогнили балки провис «потолок» та відійшов від стін, дошки на підлозі поточив короїд, паркан відсутній. [PERSON] проводяться ремонтні роботи та капітальний ремонт будинку з метою уникнення аварійного стану ( а.с. 16). Відповідачка [PERSON] не проживає в будинку із 2001 року, а відповідачка [PERSON] у будинку не проживала взагалі. Позивачка у будинку проживає із 2010 року. Вказані факти доводяться показаннями сторін, свідків, довідкою Мирославської сільської ради від 27.03.2009, актом Мирославської сільської ради від 31.03.2017 ( а.с. 36). Відповідно до довідки сільського голови Мирославської сільської ради від 16.06.2005 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 35). Позивачка [PERSON] у будинку провела поточний та капітальний ремонт, замінила вікна та двері. На підтвердження розміру витрат та обсягу проведених ремонтних робіт позивачка надала локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 від 30.11.2016 року, акт приймання виконаних будівельних робіт від 30.12.2016, відповідно до якого вартість ремонту склала 60 258 грн. Згідно до договору на установку вікон та дверей, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] від 06.06.2014 вартість замовлення склала 15328 грн ( а.с. 33, 34). Відповідно до договору підряду, укладеного 10.10.2018 між ФОП [PERSON] та [PERSON] на виконання ремонту приміщення із матеріалів замовника та видаткової накладної від 11.02.2019, ФОП [PERSON] виконав ремонтні роботи [PERSON] на суму 49938 грн ( а.с .137- 146). Свідок [PERSON] , яка у 2010 році обіймала посаду сільського голови, пояснила, що 2010 чи у 2011 з комісією були у будинку [PERSON] , за її проханням та складали акт, оскільки там обвалилася веранда. У будинок не вони заходи. Виявили, що стовпом був підпертий шмат стіни. [PERSON] в будинку робила ремонт. [PERSON] приходила до сільської ради з тим, що б порозмовляти із [PERSON] про те, щоб вона їм купить хатину, в якій могла б проживати [PERSON] . [PERSON] ( мати [PERSON] ) сказала, що їй нічого не потрібно, лише хотіла, щоб там були діти прописані. У 2015 році [PERSON] зверталася до сільської ради із заявою про те, щоб допомогли їй роз`яснити як їй робити ремонт, оскільки було 3 власники. Свідок [PERSON] , сусід [PERSON] пояснив, що [PERSON] у 2009 чи 2010 році приїхала проживати у цей дім. Будинок був страшенно занедбаний, веранда там була завалена. Там ніхто не проживав. На наступний рік після смерті [PERSON] , який помер у 2000 році його дружина [PERSON] з дітьми виїхала із будинку та там відімкнули світло. У будинку були прогнуті балки та будинок був занедбаний. [PERSON] стала ремонтувати будинок. У будинку було небезпечно жити. У веранді був завалений дах. Свідок [PERSON] , яка проживала однією сім`єю з [PERSON] [PERSON] , пояснила, що чоловік помер у 2000 році. Вона з дітьми залишила будинок у 2001 року, оскільки з будинку їх вигнала [PERSON] . У неї було три дитини. Коли вона залишила будинок, світло не було відключене. Вона пішла проживати до своїх батьків. Коли залишала будинок, там ніхто не жив. Хто там проживав у подальшому їй не відомо. Ключів від будинку їй не дали. Стан будинку був нормальний. Там лише відходила веранда та була дещо просівша балка. Вважає, що там можна було жити. Була розмова про те, щоб продати будинок. З приводу ремонту розмов не було. Свідок [PERSON] - сусідка [PERSON] , пояснила, що після смерті [PERSON] , позивачка вигнала [PERSON] з її матір`ю з будинку. У будинку відійшла веранда, стеля не падала. Свідок [PERSON] , сусідка позивачки, пояснила, що після смерті [PERSON] [PERSON] з дітьми там ще зимувала. Потім вона вибралася у хату матері. Причина чому [PERSON] пішла з будинку їй не відомо. В будинок заходила після смерті [PERSON] та будинок був придатний для проживання. Дещо опустилася стеля та відійшла веранда від стіни. [PERSON] розвалила веранду та вхід зробила із іншої сторони. Норми права, які застосовані судом Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч. 1, п. п. 3 - 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлюють, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування шкоди. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). За положеннями статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За положеннями статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Висновки суду Суд відмовляє повністю в задоволенні позову, із таких підстав. Відповідачі факту проведення [PERSON] ремонту у будинку [ADDRESS] не заперечують, проте вказують, що згоди на такий ремонт від них, як співвласників будинку не було отримано та вони не розуміють чому зобов`язані відшкодовувати позивачці повністю вартість проведеного ремонту в будинку, при тому, що будинком володіє лише позивачка. Суд погоджується із доводами відповідачів та вважає, що позивакою не доведено правових підстав для відшкодування відповідачами вартості проведеного ремонту будинку та відшкодування моральної шкоди. Позивачка у позові не вказує які неправомірні дії відповідачами були вчинені щодо неї. Неправомірних дій відповідачів, що призвели до заподіяння шкоди позивачці, не встановлено і в судовому засіданні. Надані сторонами докази доводять, що відповідачка [PERSON] взагалі не проживала у будинку, а відповідачка [PERSON] , яка досягла повнолітня у 2017 році не проживала у будинку разом з її матір`ю, починаючи із 2001 року. Тобто, фактично, майже відразу після смерті [PERSON] будинком за мовчазної згоди відповідачів володіла лише позивачка та стала там проживати із 2010 року. Позивачка помилково трактує свої витрати на ремонт будинку, покращення стану будинку (заміна вікон та дверей, встановлення ванної кімнати, теплої підлоги, вирівнювання стін, заміна підлоги) як майнову шкоду, яку їй завдали відповідачі. Наявні у справі докази свідчать, що будинок хоч і потребував ремонту, оскільки відійшла стіна від веранди та були наявні проблеми зі стелею у кімнаті будинку, проте такі докази не свідчать, що будинок був у аварійному стані та не підлягав експлуатації, а також що до таких наслідків привела неправомірна поведінка відповідачів, а не дії самої позивачки, яка одноособово фактично володіла цим будинком після смерті [PERSON] . Вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними та, відповідно, також не підлягають задоволенню. Оскільки судом не встановлено факту порушення відповідачами прав позивачки, у позові належить відмовити за безпідставністю. Положення статті 162 ЖК України на яку посилається [PERSON] у позові та якою визначено порядок внесення плату за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі) не регулює спірних правовідносин. Позивачкою не пред`явлено вимоги про відшкодування із відповідачів вартості сплачених позивачкою комунальних послуг.

Outcome: dismissed