Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500505043, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 28\~612,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 Кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 17,99% річних за весь строк фактичного користування кредитом з жатою повернення - 01.08.2016 року. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 01 червня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 13 577,84 грн., з яких: заборгованість за кредитом 9\~382,47 грн., заборгованість по відсотках 137,99 грн., заборгованість по комісії 1\~657,38 грн., штраф 2\~400,00 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 13\~577,84 грн. та понесені судові витрати по справі. Представником позивача в судове засідання подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. У звязку з усуненням заборгованості за кредитним договором № 500505043 від 31.07.2014 року, представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 1\~378,00 грн. Також просив розгляд справи проводити у відсутності представника банку та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500505043, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 28\~612,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 Кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 17,99% річних за весь строк фактичного користування кредитом з жатою повернення - 01.08.2016 року (а.с. 4-8). Згідно кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що після предявлення позову до суду [PERSON] 08.08.2016 року зувернулася до ПАТ «Альфа-Банк» з клопотанням про розгляд можливості оформлення нового кредиту в сумі 31\~700,74 грн. для погашення заборгованості за Акцептом/Офертою № 500505043 строком на 12 місяців. 08.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін № б/н до кредитного договору № 500505043 від 31.07.2014 року. 09.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 500505043 від 31.07.2014 року. Таким чином, заборгованість за кредитним договором № 500505043 укладеним 31.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON], була усунута [PERSON] Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції № 2 від 12.06.2009 року, визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після предявлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. Питання відшкодування понесених Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» судових витрат в розмірі 1\~378,00 грн. при предявленні позовної заяви до суду у даній справі станом на 21.09.2016 року залишається не вирішеним. Судові витрати [PERSON] ПАТ «Альфа-Банк» не відшкодовані. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до \~задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved