Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] та [PERSON] до Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, №6 [PERSON] . Згідно позовної заяви, [INFO] померла бабуся позивачів - [PERSON] . Позивачі зазначають, що на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем цілої частки її майна стала її донька та мати позивачів - [PERSON] . Все спадкове майно складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, розміром 5,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного покійній на підставі сертифікату серії РН №759341, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 17 жовтня 2002 року на підставі рішення №245 від 06 серпня 1996 року та зареєстрованого 17 жовтня 2002 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №854. Вартість земельної частки (паю) становить 43160,37 (сорок три тисячі сто шістдесят) гривень 37 коп. - згідно довідки Ананьївського районного відділу земельних ресурсів Одеської області від 16 серпня 2006 року за № 972. Крім того, як зазначено в позовній заяві спадкове майно також, складається з права на земельну частку і пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, розміром 5,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного покійній на підставі сертифікату серії ОД №0055122 виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 09 липня 1996 року на підставі рішення №245 від 06 серпня 1996 року та зареєстрованого 21 квітня 2004 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №120. Вартість земельної частки (паю) становить 43160,37 (сорок три тисячі сто шістдесят) гривень 37 коп., згідно довідки Ананьївського районного відділу земельних ресурсі в Одеської області від 16 серпня 2006 року за №971. Дана спадкова справа зареєстрована в реєстрі №3595 від 16 серпня 2006 року та посвідчена державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. Позивачі зазначають, що документом, який посвідчує право власності [PERSON] є державний акт від 30 грудня 2010 року ЯГ 924011. Згідно позовної, після смерті [PERSON] , а саме [INFO] відкрилась спадщина на вищеперераховане майно. 20 січня 2009 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №14/2009 на майно [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Проте, як зазначають позивачі, вони, як діти померлої одразу не прийняли спадщину. Їх не було жодним чином повідомлено про існування у власності матері зазначених земельних ділянок, фактично вони дізнались про майно, яке належало їх покійній матері лише безпосередньо перед зверненням до суду з позовною заявою. Позивачі зазначають, що вони є спадкоємцями за законом земельної ділянки, площею 7,3662 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада, кадастровий номер 5120280400:01:002:0193. Згідно позовної заяви, 20 лютого 2019 року позивачі звернулися з заявою про прийняття спадщини до Суворовської Державної нотаріальної контори у місті Одеса, однак постановами від 20 червня 2019 року нотаріус В.В.Данкогло відмовив їм у видачі свідоцтва про право па спадщину з причини відсутності документу, який посвідчував право власності на нерухоме майно. Позивачі зазначають, що при поданні позовної заяви у якості третьої особи зазначається нотаріус Суворовської Державної нотаріальної контори у місті Одеса, так як раніше спадкову справу щодо [PERSON] відкривав саме нотаріус Четвертої одеської державної нотаріальної контори, яку було ліквідовано та відповідно до наказу Міністерства юстиції України №4336/5 від 28 грудня 2017 року «Про утворення деяких державних нотаріальних контор»,- на її місці утворено Суворовську державну нотаріальну контору у місті Одеса. У зв`язку з ліквідацією Четвертої Одеської нотаріальної контори всі справи було передано до Одеського державного нотаріального архіву. Враховуючи викладене позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою та просили визнати за ними право власності на земельну частку (пай) загальною площею 7,3662 га, кадастровий номер - 5120280400:01:002:0193, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] солідарно по 1/2 частці земельної ділянки. Ухвалою суду від 12 липня 2019 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження, як справи у спорі щодо спадкування, роз`яснено відповідачу, що у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали він має право подати відзив на позовну заяву, порядок подання відзиву, а також право пред`явлення зустрічного позову. Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено відповідачу рекомендованим листом з супровідним листом від 12 липня 2019 року за вихідним №491/662/19/6022/2019 (а.с.32), а також третій особі - Державному нотаріусу Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одеса Данкогло Вікторії Вікторівні з супровідним листом від 12 липня 2019 року за вихідним №491/662/19/6023/2019 (а.с.33). Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано 13 липня 2019 року, про що свідчить «Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення…» (а.с.35) з розпискою представника відповідача про отримання рекомендованого листа суду за вихідним №491/662/19/6022/2019. Проте, відповідач відзив на позовну заяву, в установлений в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний термін з моменту отримання ухвали, не подав. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року, після виконання завдань підготовчого провадження, визначених статтею 189 ЦПК України, у справі було закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті. 16 листопада 2020 року позивачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань від них на адресу суду не надходило. Проте, у судове засідання з розгляду справи з`явився представник позивачів - адвокат Радулов Валерій Володимирович, повноваження якого підтверджені доданими до позовної заяви ордерами від 8 липня 2019 року серії ОД №382407 (а.с.24) та серії ОД №382408 (а.с.25). Представник відповідача - Ананьївської першої сільської ради Ананьївського району Одеської області 16 листопада 2020 року у судове засідання з розгляду справи не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. При цьому, в матеріалах справи містяться заяви виконувача обов`язків голови Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 10 липня 2020 року №460 (а.с.130), від 12 лютого 2020 року №138 (а.с.93) та від 26 листопада 2019 року №786 (а.с.79), в яких в.о. сільського голови зазначила, що Ананьївська перша сільська рада не заперечує проти позовних вимог та просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа - державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, №6 [PERSON] 16 листопада 2020 року у судове засідання з розгляду справи не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. При цьому, в матеріалах справи містяться листи державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Данкогло В.В. від 20 серпня 2019 року №2231/01-16 (а.с.49) та від 4 листопада 2019 року №3081/01-16 (а.с.72), в яких нотаріус просила суд розглядати справу за її відсутності. Присутній у судовому засіданні представник позивачів проти розгляду справи за відсутності інших учасників справи не заперечував. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Частиною 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Слід звернути увагу на те, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачу та третій особі достеменно відомо про існування судової справи, в якій вони є учасниками, що вбачається з їх заяв та листів. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Ананьївського районного суду Одеської області за адресою в мережі Інтернет https://an.od.court.gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz/. При цьому, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Враховуючи викладене суд вважає, що відповідача та третю особу, можливо вважати такими, що повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим відсутні, передбачені частиною 2 статті 223 ЦПК України, підстави для відкладення розгляду справи, що в поєднанні з положеннями ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивачів, заяв відповідача та третьої особи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за їх відсутності. У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Радулов В.В. доводи викладені в позовній заяві підтримав та просив позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі, визнавши за ними право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В подальшому судом було досліджено наявні в справі письмові докази, доповнень до них у учасників засідання не було. В судових дебатах представник позивачів наполягав на задоволенні позовної заяви. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки позивача за зустрічним позовом та її представника, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надаючи оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Позивачами є: [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Одеси, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що в матеріалах справи підтверджується копіями: паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12 вересня 2005 року (а.с.7-8) та картки фізичної особи - платника податків, виданої ДПІ в Сувороському районі 3 квітня 2009 року (а.с.9). [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Одеси, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що в матеріалах справи підтверджується копією довіреності від 28 вересня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русский С.Б. (а.с.22). Також, позивачами до позовної заяви додано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 22 січня 2011 року (а.с.12), з якого вбачається, що дошлюбним прізвищем [PERSON] є « [PERSON] », прізвище було змінено у зв`язку з укладенням 22 січня 2011 року шлюбу з [PERSON] . Позивачі звернулися до суду з даною позовною та просять визнати за ними право власності на земельну частку (пай) загальною площею 7,3662 га, кадастровий номер - 5120280400:01:002:0193, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] солідарно по 1/2 частці земельної ділянки. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1 та 2 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З доданої до позовної заяви копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси 26 вересня 2008 року (а.с.14) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 41 року в місті Одеса, про що складено актовий запис №7659 від 26 вересня 2008 року. З наведеного вбачається, що спадщина [PERSON] , відповідно до положень ч.2 ст.1220 ЦК України, відкрилася [INFO] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Будь-яких відомосте про те, що [PERSON] за життя склала заповіт матеріали справи не містять, що свідчить про те, що в даному випадку має місце спадкування за законом. Частинами 1 та 2 статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 1989 року Відділом РАЦС Київського районного виконавчого комітету міста Одеси (а.с.10), відповідно до якого [INFO] в місті Одеса народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Також, до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 17 березня 1987 року Відділом РАЦС Київського районного виконавчого комітету міста Одеси (а.с.11), відповідно до якого [INFO] в місті Одеса народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. З наведеного вбачається, що відповідно до статті 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги на спадщину [PERSON] , як її діти. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачі виявили бажання прийняти спадщину після смерті, що підтверджується зокрема копіями постанов державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21 червня 2019 року №1395/02-31 (а.с.21) та від 20 червня 2019 року №/02-31 (а.с.20), в яких міститься інформація про те, що 20 січня 2009 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №14/2009 на майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, в зазначених постановах міститься інформація про те, що згідно матеріалів спадкової справи №14/2009 спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] та син - [PERSON] . Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на земельну частку (пай) загальною площею 7,3662 га, кадастровий номер - 5120280400:01:002:0193, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] набула право власності на вказану земельну ділянку за життя, в якості спадщини після смерті [PERSON] , яка була її матір`ю. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому, відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачами до позовної заяви додано копію свідоцтва про спадщину серії ВЕА №730431, виданого державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. 16 серпня 2006 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , успадкувала після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкове майно, яке складалося з : 1) права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Ананїва Першого, Ананьївського району, Одеської області, розміром 5,60 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного покійній на підставі сертифікату серії РН №759341, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 17 жовтня 2002 року на підставі рішення №245 від 6 серпня 1996 року та зареєстрованого 17 жовтня 2002 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №854; 2) права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Ананїва Першого, Ананьївського району, Одеської області, розміром 5,60 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного покійній на підставі сертифікату серії ОД №0055122, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 9 липня 1996 року на підставі рішення №245 від 6 серпня 1996 року та зареєстрованого 21 квітня 2004 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №120. З наведеного вбачається, що [PERSON] за життя набула право на дві окремі земельні частки (паї). При цьому, позивачі просять суд визнати їх право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) загальною площею 7,3662 га, кадастровий номер - 5120280400:01:002:0193, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада. З приводу зазначеної земельної ділянки в матеріалах справи міститься витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5109083412019 від 3 травня 2019 року (а.с.15-19), з якого вбачається, що земельною ділянкою, на яку позивачі просять визнати їх право власності, є земельна ділянка: кадастровий номер - 5120280400:01:002:0193, місце розташування: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельної ділянки - 7,3662 гектара. Також, в зазначеному витязі вказано, що земельна ділянка належить на праві приватної власності громадянці України [PERSON] , підставою виникнення права власності зазначено рішення Ананьївської районної державної адміністрації від 18 січня 2007 року №15. Крім того, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5109083412019 від 3 травня 2019 року (а.с.15-19) містить відомості про те, що право власності на земельну ділянку посвідчене державним актом ЯГ 924011 від 30 грудня 2010 року, державна реєстрація земельної ділянки 30 грудня 2010 року. У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5109083412019 від 3 травня 2019 року вістуні будь-які інші відомості про власника земельної ділянки, окрім прізвища, ім`я, по батькові та громадянства. При цьому, слід зауважити, що сама форма витягу містить таку графи, як «Реквізити документа, що посвідчує особу номер та серія паспорта фізичної особи», «Місце проживання» (а.с.16). Проте, у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5109083412019 від 3 травня 2019 року зазначені графи не заповнені. В розділі першому Рекомендації № R (2005) 7 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про документи, що посвідчують особу, та документи для поїздок за кордон, та боротьбу з тероризмом» визначено, що «ідентифікація особи» - означає унікальну комбінацію характеристик, що відносяться до кожної фізичної особи, таких як прізвище, ім`я, дата та час народження, стать та фізичні характеристики, які у відповідності внутрішньодержавним правом або міжнародним правом, де це може бути застосовано, дозволяє компетентним органам встановити особу. Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено, що ідентифікація особи - це встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Відповідно до статті 7 «Інформація Єдиного державного демографічного реєстру» Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» до інформації про особу, яка підлягає внесенню до Реєстру, зокрема, відноситься інформація про дату та місце народження особи. З наведеного вбачається, що за нормами, як Українського, так міжнародного права, для ідентифікації/встановлення особи необхідна інформація про дату народження особи. При цьому, відсутність у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5109083412019 від 3 травня 2019 року (а.с.15-19), будь-яких інших відомостей про фізичну особу, окрім прізвища, ім`я, по батькові та громадянства, унеможливлює для суду однозначну ідентифікацію та ототожнення [PERSON] , яка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 5120280400:01:002:0193, з [PERSON] спадкоємцями якої є позивачі. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 7,3662 га, кадастровий номер - 5120280400:01:002:0193, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада, суду не надано. Слід також зауважити, що в постановах від 21 червня 2019 року №1395/02-31 (а.с.21) та від 20 червня 2019 року №/02-31 (а.с.20) державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області зазначив, що згідно з отриманою інформацією, у вигляді довідки від 20 лютого 2019 року за №11-2/101-19, наданої Відділом в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області було з`ясовано, що на підставі Розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 січня 2017 року №15 «Про передачу в натурі земельної частки (паю) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Перемога» громадянці [PERSON] , було виділено в натурі земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 5120280400:01:002:0193, але згідно наявних у Відділі в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31 грудня 2012 року не зареєстровано державні акти, договори оренди землі на земельні ділянки за вказаним громадянином. При цьому, як зазначалося, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5109083412019 від 3 травня 2019 року (а.с.15-19) містить відомості про те, що право власності на земельну ділянку посвідчене державним актом ЯГ 924011 від 30 грудня 2010 року. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена 30 грудня 2010 року Відділом Держкомзему в Ананьївському районі Одеської області. На підставі наказу Держгеокадастру від 03 лютого 2017 року №43 «Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру в Одеській області» відділ Держгеокадастру в Ананьївському районі ліквідовано і його функції і повноваження передано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, місцевим відділом якого є Відділ в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Тобто, інформацію нотаріусу було надано саме тим органом, який здійснював реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5120280400:01:002:0193 та зазначив, що право власності на вказану земельну ділянку посвідчене державним актом ЯГ 924011 від 30 грудня 2010 року. При цьому, згідно статті 202 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент реєстрації земельної ділянки) було визначено , що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Тобто при реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5120280400:01:002:0193 30 грудня 2010 року та внесенні відомостей про неї до державного реєстру земель мали бути внесені також відомості про державний акт до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Зазначене, з урахуванням інформації, наведеної в постановах державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21 червня 2019 року №1395/02-31 (а.с.21) та від 20 червня 2019 року №/02-31 (а.с.20) також ставить під сумнів тотожність [PERSON] , яка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 5120280400:01:002:0193, з [PERSON] спадкоємцями якої є позивачі, а отже і право власності спадкодавця на земельну ділянку. При цьому, у відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наведеного вбачається, що позивачами не доведено поза сумніву факт того, що до складу спадщини [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Одеса, входила загальною площею 7,3662 га, кадастровий номер - 5120280400:01:002:0193, розташовану за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, Ананьївська Перша сільська рада, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed