Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.07.2012 в сумі 10600 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1600 гривень. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2012 відповідач у ПАТ КБ Приват Банк отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.10.2017 виникла заборгованість по кредиту, відсоткам з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 10600 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 22.01.2018 провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву ( а.с. 52-54), відповідно до якого вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Просить застосувати строки позовної давності. Вказує, що позивач мав право звернутись з вимогою дострокового повернення грошей, або з вимогою про розірвання договору, однак умисно цього не зробив. На Умовах та правилах надання банківських послуг не міститься його підпис, надана позивачем довідка про умови кредитування без ідентифікуючої інформації щодо якого саме кредитного договору вони складені, а з наданих розрахунків, не зрозуміло, яким чином були нараховані відсотки. Також просив врахувати, що він є інвалідом 2 ї групи, практично не може рухатись, а його мати пенсіонер з хронічними хворобами. Вважає наявними підстави до зменшення штрафних санкцій ( неустойки, пені), оскільки він значно перевищує завдані збитки. 27.03.2018 до суду надійшла відповідь на відзив з випискою по рахунку відповідача, фото клієнта з карткою, наказом банку ( а.с. 76-88 ). 16.04.2018 на адресу суду надійшли заперечення позивача на відповідь на відзив. Під час судового розгляду суд дійшов висновку, що за наявності заяви представника позивача про судовий розгляд справи за його відсутністю, з урахуванням доводів, викладених у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, запереченні позивача на відповідь на відзив, не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі доказами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, 10.07.2012 [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку згідно з якою ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку виявив бажання оформити на своє ім»я платіжну картку кредитку «Універсальну», що підтверджується відповідною анкетою-заявою і Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 9, 10, 11-34). Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент зменшити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, 15.05.2013 кредитний ліміт становив 1000 грн., станом на 27.11.2013 кредитний ліміт було збільшено до 9000 грн ( а.с. 8). Як вбачається з відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив відповідач визнає, що кредитну картку отримував та протягом 2012 року нею користувався, хоча не памятає в якому розмірі та коли саме знімав гроші. З виписки по картрахунку, відкритого на [PERSON] за період з 01.07.2012 по 27.03.2018 встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами (розраховувався кредитною картою за поповнення мобільного звязку, знімав гроші в банкоматі, поповнював картку) (а.с. 89 94). Згідно доданих до справи Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» за кредитною картою «Універсальна. 55 днів пільгового періоду» передбачені наступні умови кредитування: пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) UAН 2,5%, обовязковий щомісячний платіж 7,0% від заборгованості, але не менш 50 грн. та не більше залишку заборгованості ( а.с. 10). Таким чином, між сторонами в силу статей 634, 1046, 1047, 1048, 1054 ЦК України 10.07.2012 було укладено кредитний договір (без номеру), відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Форма договору складається із заяви позичальника від 10.07.2012, довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка універсальна», умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9, 10, 11-34). Договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Банку та особисто відповідачем, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обовязковим для виконання. На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписом на документах, але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач взяті на себе обов'язки за цим договором - забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків порушив. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором від б/н від 10.07.2012 станом на 31.10.2017 складає: заборгованість за кредитом 9000,00 грн., заборгованість за процентами 97 000,00 грн. (а.с. 6-8). Враховуючи, що з 09.02.2015 відповідач не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, Банк обґрунтовано відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов звернувся до суду з позовом про стягненням заборгованості в примусовому порядку. Відповідач 09.02.2018 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 68). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно з п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.2.11 Умов карта діє до останнього дня місяця зазначеного на лицьовій стороні Карти, включно. Як вбачається з виписки з карткового рахунку, відкритого на [PERSON], а також довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, банківську картку було перевипущено. Термін дії перевипущеної картки встановлено до останнього дня 03.2017 , тобто до 30.03.2017 ( а.с.89-94, 8). Як зазначено в правових позиціях Верховного Суду України, які викладені в постановах від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс14, від 18.06.2014 року у справі №6-61цс14, від 1.10.2014 року у справі № 134 цс14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). З виписок розрахунку заборгованості за договором б/н від 10.07.2012 (а.с. 6-8) вбачається, що останній платіж на погашення суми заборгованості по рахунку відповідачем було здійснено 09.02.2015. Оскільки за умовами договору погашення кредиту позичальник [PERSON] мав здійснювати частинами до 25 числа кожного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки, яким є 30.03.2017. З урахуванням вищевикладеного, вимоги банка про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору 10.07.2012 заявлені в межах строку позовної давності. Щодо нарахування відсотків, суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву ( а.с. 76-88) позивач детально навів підстави, передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг, для нарахування відсотків, та формули, які були застосовані при розрахунку даних відсотків. Так, згідно п. 2.1.1.5.5 Умов Клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3, п. 2.1.1.12.7.3 Умов проценти за користування Кредитом (кредитним лімітом) та/або Овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4. та п. 2.1.1.12.5., при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) та/або Овердрафт стають Простроченим кредитом . Нарахування процентів на поточну заборгованість здійснюється за формулою: N*M/365*(2 або 1)*Y = Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці); М - процентна ставка; 360/365 кількість днів у році; 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобовязань; 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості); Y кількість днів, за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів. Нарахування процентів на прострочену заборгованість здійснюється за формулою: N*M/365*2*Y = Z, де N заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені відсотки та санкції на перше число попереднього місяця; М - процентна ставка; 360/365 кількість днів у році; 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; Y кількість днів, за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів. До квітня 2014 року нарахування процентів здійснювалося за формулою: N*M/365*Y = Z, де N - поточне або прострочене тіло кредиту, М - процентна ставка; 360/365 кількість днів у році; Y кількість днів, за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів (а.с. 76-88). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості позивача по кредитному договору від 10.07.2012 ( а.с. 6-8), контррозрахунку або висновку економічної експертизи щодо неправомірності або невірності розрахунку позивача не надано, у суду відсутні підстави брати під сумнів вказаний розрахунок. У відзиві на позовну заяву, відповідач звертається до суду з проханням врахувати те, що розмір штрафних санкцій (неустойки) є значно вищим за суму боргу, а також ту обставину, що він є інвалідом та проживає з матірю, яка має хронічні захворювання та потребує постійного лікування ( а.с. 52-53). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 10.07.2012 заборгованість у відповідача у звязку з його невиконанням умов договору станом на 31.10.2017 виникла по тілу кредиту та по відсоткам ( а.с. 6-8). Оскільки, законом не передбачено можливості зменшення заборгованості по відсоткам по кредитному договору, а тому у суду відсутні підстави до задоволення вимоги відповідача про зменшення заборгованості по відсоткам по кредитному договору від 10.07.2012. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором б/н від 10.07.2012 в сумі 106000 грн. 0 коп., з них: заборгованість за кредитом в сумі 9000 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 97000 грн.(а.с.6-7 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved