Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення дітей, не створює їм умови для нормального розвитку та навчання. Мати дітей за рішенням суду позбавлена батьківських прав. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на користь законних представників дітей, а також передати дітей органу опіки та піклування. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів не заперечує. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та Центру соціальних служб для сім'ї, у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе позов задовольнити з огляду на наступні обставини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.14,15/. Матір дітей - [PERSON] рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2009 року, позбавлено батьківських прав /а.с.11/. Як вбачається з актів обстеження умов проживання сім'ї від 24.09.2013 р., 01.10.2013 р. [PERSON] дуже мало приділяє уваги дітям, зловживає алкогольними напоями /а.с.34/. Згідно характеристики сім'ї [PERSON], сім'я проживає в двокімнатній квартирі, в якій має місце безлад, постільна білизна відсутня, одяг розкиданий. Ситуація в сім'ї є кризовою, діти часто брудні, голодні, без догляду /а.с.12/. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, мало уваги приділяє вихованню дітей /а.с.18/. Як вбачається з повідомлення амбулаторії ЗПСМ №5 [PERSON] вихованням дітей не займається, діти голодні, іноді харчуються у сусідів /а.с.20/. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем батьківських обов'язків, працівниками ЗОСШ №7 м.Павлограда неодноразово здійснювалось відвідування сім'ї [PERSON], проводилися виховні бесіди /а.с. 25-32/. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них від повільності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, суд прийшов до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання, утримання та розвитку своїх неповнолітніх дітей, не проявляє до неї батьківської турботи та піклування, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав та передання дітей органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ч. 2 ст. 183 СКУ, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, з урахуванням вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved