Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 11.09.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (правонаступником якого є позивач ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-06005-110909 відповідно до якого кредитор надав відповідачеві кредит у сумі 3500 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою 12 % річних за користування кредитом, а також 2,80 % щомісячно за ведення кредитної справи. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач неналежним чином виконував умови договору, внаслідок чого станом на 26.06.2013 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 1248,95 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 559,92 грн., заборгованості за відсотками 3,03 грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 686,00 грн. Позивач просив стягнути вказану суму боргу, а також судовий збір. У прохальній частині позовної заяви заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подана заява про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи (зокрема із розрахунку позовних вимог та додатку №1 до договору - «графіку платежів») та не заперечується сторонами спору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 3' 500,00 грн., сторони узгодили, що до кінця дії договору (тобто до 11.09.2010р.) [PERSON] повинен повернути банку суму у розмірі 4' 907,00 грн. Матеріалами позовної заяви (зокрема розрахунком позовних вимог) підтверджено, що відповідач за період із 10.10.2009р. по 26.07.2010р. вніс на кредитний рахунок, передбачений умовами договору (п.2.11) загальну суму в розмірі 5045,92 грн., з яких ПАТ «Дельта Банк» спрямовано: 2' 940,08 грн. в рахунок погашення тіла кредиту; 227,92 грн. в рахунок погашення відсотків за користування кредитом; 1' 078,00 грн. в рахунок оплати обслуговування кредитної заборгованості; 800,00 грн. в рахунок сплати штрафних санкцій за прострочення сплати чергових платежів за кредитом. Разом з тим, позивачем, при розподілі сплачених [PERSON] коштів, помилково не взято до уваги умови укладеного між сторонами спору договору (п.4.3.,4.3.1.,4.5.), якими передбачено наступне: 4.3.Позичальник доручає Кредитору здійснювати договірне списання коштів: 4.3.1. які складають суми заборгованості (суми кредитів, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій тощо); 4.5. Вимоги п.4.3. цього Договору не відносяться до погашення заборгованості по сплаті штрафних санкцій (неустойки) за умови наявності простроченої суми заборгованості за кредитом, по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості за цим договором. При цьому, зазначене погашення здійснюється у день надходження коштів на рахунок Кредитора зазначений у п.2.11 цього договору. Як вбачається із розрахунку ціни позову, ПАТ «Дельта Банк» всупереч умовам укладеного між сторонами правочину (п.4.5.) здійснив списання сплачених відповідачем коштів в загальній сумі 800,00 грн. на сплату нарахованих позивачем штрафних санкцій (100,00 грн - 06.01.2010р.; 100,00 грн - 05.02.2010р.; 165,00 грн - 21.06.2010р.; 435,00 грн - 26.07.2010р.), за наявності простроченої заборгованост відповідача за іншими платежами, передбаченими кредитним договором (наприклад 05.02.2010р. у відповідача була заборгованість по тілу кредиту в сумі 100,00 грн 06.01.2010р. ця ж заборгованість становила 281,95 грн., 21.06.2010р. - 778,13 грн.). Таким чином, вищенаведеним доводиться, що сплачена відповідачем у період із 10.10.2009р. по 26.07.2010р. сума у розмірі 5045,92 грн. є більш ніж достатньою для нанежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним із ПАТ «Дельта Банк» кредитним договором №002-06005-110909, а виникнення заборгованості, яка є предметом цього судового спору стало можливим виключно унаслідок помилкового зарахування сплачених [PERSON] коштів в рахунок погашення нарахованих позивачем штрафних санкцій. Матеріалами справи, зокрема розрахунком ціни позову, достеменно підтверджується той факт, що у разі належного виконання позивачем умов кредитного договору та спрямування сплачених відповідачем коштів за належним призначенням, заборгованості, що є предметом цього судового спору - не виникло б. Зокрема, відповідачем 26.07.2010р., за попередньою усною телефонною консультацією з банком (що передбачено п.3.3. договору), з метою остаточного розрахунку за кредитом, сплачено платіж в сумі 1' 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №902_42_К. Однак, позивач, всупереч умовам кредитного договору (пп. 4.3., 4.5.) спрямував (здійснив договірне списання) коштів не в рахунок оплати тіла кредиту та плати за його обслуговування, а розподілив цю суму (1000,00 грн.) наступним чином: 301,99 грн. - в рахунок тіла кредиту; 9,01 грн. - в рахунок погашення відсотків за користування кредитом; 98,00 грн. - в рахунок плати за обслуговування кредиту; 435,00 грн. - в рахунок сплати штрафних санкцій; Аналогічні неправильні дії позивач вчинив і в січні, лютому та червні 2010р. В подальшому, саме цієї суми у розмірі 435,00 грн. (яка позивачем помилково спрямована на сплату штрафу) не вистачило для повного розрахунку із ПАТ «Дельта Банк» за договором кредиту, у разі спрямування зазначених коштів банком в рахунок погашення основних платежів (тіло кредиту, відсотки, плати за обслуговування) заборгованості у розмірі 306,92 грн. за станом на платіжний період із 12.08.2010р. по 10.09.2010р. не виникло б, так як і відпала б підстава для нарахування інших платежів, що згодом стали підставою для утворення заборгованості в сумі 559,92 грн. за тілом кредиту, в сумі 3,03 грн. за відсотками, та в сумі 686,00 грн. за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. За змістом ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування. Із викладеного чітко вбачається, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволенню не підлягають, оскільки заборгованість, яка є предметом цього судового спору виникла виключно завдяки неналежному виконанню умов укладеного між сторонами спору договору (п.4.3., п.4.5.) та неправильного спрямування коштів сплачених відповідачем за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed