Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Обласна психіатрична лікарня №1 звернулася до суду з заявою, в якій просить примусово госпіталізувати [PERSON], [INFO], до Обласної психіатричної лікарні №1 до покращення її психічного стану, без її згоди у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу. В обґрунтування заяви посилається на те, що громадянка [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], госпіталізована 22 січня 2016 року о 23 годині 25 хвилин в Обласну психіатричну лікарню №1. Направлення на госпіталізацію видане фельдшером Ольховським, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює: її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її матері [PERSON], яка проживає разом з нею. [PERSON] оглянута лікарями-психіатрами Обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] та [PERSON] у приймальному відділенні Обласної психіатричної лікарні №1 22 січня 2016 року о 23 годині 25 хвилин, які підтвердили висновок про необхідність госпіталізації. Також, [PERSON] була оглянута завідуючим відділення [PERSON], комісією лікарів-психіатрів Обласної психіатричної лікарні №1 у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили висновок про необхідність госпіталізації [PERSON], в зв'язку з тим, що остання потребує медичної допомоги, яка можлива тільки в умовах психіатричного стаціонару. В зв'язку з тим, що згода [PERSON] на медичну допомогу відсутня, лікар-психіатр [PERSON] просить суд, на підставі викладеного та згідно ЗУ «Про психіатричну допомогу» вирішити питання про подальше перебування [PERSON] в Обласній психіатричній лікарні №1. У судовому засіданні представник Обласної психіатричної лікарні №1 - Поляничка В.В. підтримала клопотання, просила його задовольнити та пояснила про обставини, викладені вище. Прокурор Харківської міжрайонної прокуратури Калашніков П.В. у судовому засіданні клопотання Обласної психіатричної лікарні №1 підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку - [PERSON] в судовому засіданні проти примусової госпіталізації заперечувала та зазначала, що вона здорова людина та не потребує медичної допомоги. У судовому засіданні лікар-психіатр Обласної психіатричної лікарні №1 - [PERSON] підтримав клопотання, просив його задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. [PERSON] мати [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи заяви підтримала у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, прокурора Калашнікова П.В., лікаря-психіатра [PERSON], представника психіатричного закладу Полянички В.В., дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] госпіталізована 22 січня 2016 року о 23 годині 25 хвилин в Обласну психіатричну лікарню №1 у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, яка оглянута комісією лікарів-психіатрів, відповідно до висновків зазначеної комісії [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним розладом у формі шизофренії, параноїдна форма, непереривний перебіг, з частими загостреннями. В даний час рецидив захворювання. Представляє безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих. Період розвитку і стабілізація психопатоподібного типа дефекту. [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару /а.с. 4-6/. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 ЗУ «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром. Крім того, суд зазначає, що [PERSON] не є спеціалістом в області психіатрії та не наділена правом встановлення діагнозу психіатричного захворювання особи в порядку, визначеному ЗУ «Про психіатричну допомогу», та визначення ступеня небезпеки хворого для себе та оточуючих. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що хвора становить суспільну небезпеку і має потребу в примусовій госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved