Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію [PERSON] звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 21.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6/4/16/2008/840-К/128, відповідно до умов якого Банк надає Відповідачу-1 кредитні кошти в сумі 30 285,50 доларів США на строк до 10.02.2033 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,99% річних. Цільове використання коштів - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомості. Комісія за розрахунки за цим договором відповідно до п. 1.5 Договору складає 1,8% від суми виданих коштів. Свої зобов'язання за Договором Банк виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу-1 кредитні кошти на підставі заяви на видачу готівки №1 від 21.02.2008 року. Відповідач-1, в свою чергу, свої зобов'язання за Договором не виконав і не виконує по теперішній час, Так, відповідно до п.3.3 Договору Відповідач-1 зобов'язався проводити повернення кредиту шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 345,00 доларів США. У разі прострочення позичальником строку погашення кредиту та/або відсотків і у відповідності до п.5.2 Договору, позичальник повинен сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості з кожен день прострочення. Таким чином, станом на 09.01.2015 року заборгованість Відповідача-1 за кредитним договором №6/4/16/2008/840-К/128 від 21.02.2008 року складає: -заборгованість по кредиту - 29 958,98 дол. США; -заборгованість по відсоткам - 25 761,12 дол. США; -заборгованість по пені - 5 222,91 дол. США. Загальна сума заборгованості 60 943,01 дол. США. В забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між Банком та [PERSON] 21.02.2008 року укладено договір поруки №6/4/16/2008/840-П/130. Відповідно до п.1.4 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Непогашення [PERSON] заборгованості перед Банком по Договору №6/4/16/2008/840-К/128 від 21.02.2008 року свідчить про грубе порушення ст. 525 ЦК України, на підставі чого Банк і звернувся до суду із даним позовом. Крім того, Банк зазначає, що з 04.02.2011 року він здійснює свою фінансову діяльність як публічне акціонерне товариство. У зв'язку із приведенням статуту у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування ВАТ КБ «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». ПАТ «КБ «Надра» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ КБ «Надра». Також, на підставі постанови Правління НБУ України від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року №26 «Про Запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра». Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації. Представник ПАТ «КБ «Надра» надав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, однак у судове засідання повторно не з'явилися, причину неявки суду не доповіли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачами жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту Банку в новій редакції, внаслідок чого найменування ВАТ КБ «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». ПАТ «КБ «Надра» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ КБ «Надра» (а.с.20-22). Відповідно до укладеного договору №6/4/16/2008/840-К/128 від 21.02.2008 року Відповідач-1 отримав кредит у розмірі 30 285,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99% на рік та 1,8% комісії від суми виданих коштів за розрахунки за цим договором (а.с.5). Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір оформлений згідно вимог цивільного законодавства, скріплений підписами працівника Банку та печатками з однієї сторони і підписами Відповідачів з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення. Згідно п.3.3 Договору Відповідач-1 зобов'язався проводити повернення кредиту шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 345,00 доларів США, щомісячно до 10 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця (а.с.6). У відповідності до п.5.2 Договору у разі прострочення позичальником строку погашення кредиту та/або відсотків, позичальник повинен сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості з кожен день прострочення (а.с.8). В забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між Банком та [PERSON] 21.02.2008 року укладено договір поруки №6/4/16/2008/840-П/130. Відповідно до п.1.4 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Кредитор набуває право вимоги від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо у встановлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій її частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому або в тій чи іншій частині (а.с.10). Стаття 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі ст. 527 цього Кодексу слідує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частина 2 наголошує, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, Відповідач-1 станом на 09.01.2015 року має заборгованість у розмірі 60 943,01 дол. США, що еквівалентно 959 827,24 грн., і яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 29 958,98 дол. США, що еквівалентно 471 841,56 грн.; заборгованість по відсоткам - 25 761,12 дол. США, що еквівалентно 405 727,00 грн.; заборгованість по пені - 5 222,91 дол. США, що еквівалентно 82 258,68 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.4). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Таким чином, належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК - в разі солідарного обов'язку Відповідачів (солідарних Відповідачів) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх Відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, згідно абз. 2 ч. 2 тієї ж статті ЦК України - солідарні Відповідачі залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний повному обсязі. Ст. 554 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено Договором поруки. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи, обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідачів підлягає стягненню заборгованість в розмірі 60 943,01 дол. США, що еквівалентно 959 827,24 грн. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 243,60 грн., оскільки згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації від сплати судового збору звільняється. На підставі викладеного,

Outcome: approved