Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 6 198 грн. 35 коп. заборгованості за овердрафтом та 9 285 грн. 23 коп. відсотків за користування овердрафтом. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 1 378 грн. понесених судових витрат. В судове засідання представник позивача подав письмову заяву, відповідно до якої підтримує заявлені вимоги, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак, подав письмові заперечення щодо заявлених до нього позовних вимог, в яких не визнав позовні вимоги. Відповідач посилається на те, що платіжна картка, яка отримувалась позивачем в АБ «Укргазбанк» з метою отримання заробітної плати, була повернута в банк у жовтні 2011 року, а тому він не користувався вказаними у позові коштами. Також, відповідач посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із змісту додаткового договору №1 від 12 жовтня 2011 року вбачається, що овердрафт, передбачений цим договором це короткостроковий кредит, який надається банком понад залишок коштів на картковому рахунку клієнта в межах встановленого ліміту при проведенні держателем платіжної картки операцій по картковому рахунку. Таким чином, овердрафт це різновидність кредитних відносин. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту додаткового договору № 1 про встановлення ліміту дозволеного овердрафту до Договору №007968 від 12 травня 2005 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Укргазбанк» встановлено, що на підставі цього договору банк встановлює на картковому рахунку клієнта ліміт дозволеного овердрафту в сумі 6 200 грн., в межах якого клієнт має право здійснювати в порядку, передбаченому договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, зазначеним в п.1.4, видаткові операції зі свого карткового рахунку, визначеного в п.1.6 цього Договору, понад залишок коштів на ньому. За користування овердрафтом умовами додаткового договору №1 встановлено процентну ставку в розмірі 28% річних (п.2.2). Також, даним договором передбачено, що на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом, нараховуються проценти в розмірі 36 % річних (п.2.3). Верховним судом України у справі №6-845цс15 висловлено правову позицію, відповідно до якої якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент домовленості настав. Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору. Кредитний договір із додатком до нього підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виписка за договором № 007968 стосовно [PERSON] за кредитною лінією овердрафту та розрахунок заборгованості за даним кредитом, надані позивачем, доводять, що станом на 12 березня 2016 року загальна сума заборгованості за овердрафтом з боку відповідача становить 6 198 грн. 35 коп., сума відсотків за користування овердрафтом становить 9 285 грн. 23 коп. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача стосовно того, що платіжну картку, на яку було встановлено овердрафт, ним було здано у жовтня 2011 року, а тому вказаними коштами він не користувався, оскільки його пояснення спростовуються наданою позивачем копією заяви-анкети [PERSON] на встановлення ліміту на картковий рахунок від 10 жовтня 2011 року, підписаною останнім. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, вказаної у позові, є обгрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки відповідачем відповідно до вимог ст.60 ЦПК України належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог надано не було. Також, відповідач посилався на пропуск позивачем строків позовної давності, в звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Дійсно, правовідносини між сторонами за додатковим договором №1 виникли 12 жовтня 2011 року. Однак, відповідно до наданих доказів овердрафт встановлено на платіжну картку, строк дії якої наданими сторонами доказами не підтверджено. З огляду на наведене, суд за умови ненадання відповідачем безпосередньо платіжної картки із вказаним на ній терміном дії, не в змозі визначити чи є позовні вимоги позивача такими, що подані до суду із пропуском передбачених законом строків позовної давності. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Платіжне доручення № 4489-2060 від 18 березня 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1 378 гривень судових витрат (судового збору), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: approved