Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором бн від 04.02.2008 року в сумі 26 856 грн. 80 коп., а також судовий збір у розмірі 268 грн. 57 коп. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, пояснив, що Відповідач, був ознайомлений з умовами кредитного договору, однак порушив взяті на себе зобов'язання. Відповідач, проти задоволення позову, заперечує, пояснює, що дійсно між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», був укладений кредитний договір, однак не має можливості сплачувати кредит, оскільки має скрутне становище. Крім того, просила застосувати строки позовної давності, оскільки вважає, що термін дії договору сплив. Суд вивчивши докази приходить до наступних висновків. Так дійсно між сторонами 04.02.2008 року було укладено договір бн на суму 6 000 грн. у вигляді встановленого платіжного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг та правил користування платіжною картою. П. 3.1. зазначених умов передбачено, строк дії картки. Згідно інформації про картку № [NUMBER] термін дії картки лютий 2012 року. Що стосується клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає його не обґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи термін дії картки сплив у лютому 2012 року. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом строку жодна із сторін не проінформує другу про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Тобто пролонгація договору полягає у продовжені цього строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили проте, що хоча б одна з сторін виявила намір припинити його. Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Ст.549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що умови Договору між сторонами відповідачем не виконано - порушено в частині своєчасності сплати боргу. Станом на 30.09.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 26 856 грн. 80 коп., яка розрахована наступним чином: - заборгованість за кредитом - 6 999 грн. 95 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 13 691 грн. 76 коп.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 410 грн. 00 коп.; - штраф (фіксована частина)- 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 1 255 грн. 09 коп.; Тим самим ця сума підлягає стягненню в повному обсязі. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, та Договору з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. В зв'язку з задоволенням основної вимоги, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову у сумі 268 грн. 57 коп..

Outcome: approved