Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позові зазначається, що 07.10.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 298-011/ФКВ-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 17\~000, 00 дол. США з розрахунку 14,3% річних за користування кредитом та комісія за управління кредитом у розмірі 0,1% від суми кредиту щомісячно на строк до 04.10.2023 року. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON], [PERSON] за договором іпотеки № 298-011/Zфквіп-08 від 07.10.2008 року передали у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 68,38 кв.м. житловою площею 35,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. 30.06.2010 році між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступає) право вимоги (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані , у звязку з чим, станом на 31.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 372650, 79 грн. На підставі викладеного позивач просить суд в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 372650, 79 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки а саме - квартиру, загальною площею 68,38 кв.м. житловою площею 35,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького МНО [PERSON] та визнати за позивачем право власності на вказану квартиру. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] своєчасно повідомлені про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не зявились, про причину неявки суд не повідомили, заперечень не надали. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідачів на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 07.10.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 298-011/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав останній кредитні кошти у розмірі 17\~000, 00 дол. США з розрахунку 14,3% річних за користування кредитом та комісія за управління кредитом у розмірі 0,1% від суми кредиту щомісячно на строк до 04.10.2023 року. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки № 298-011/Zфквіп-08 від 07.10.2008. Відповідно до умов іпотечного договору відповідачі передали у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 68,38 кв.м. житловою площею 35,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить їм на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 09.04.2008, за реєстровим № 2655, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.04.2008 року за р. № 22469109. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «ДельтаБанк» договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року, ПАТ «ДельтаБанк» набув право вимоги за кредитним договором № 298-011/ФКВ-08 від 07.10.2008 року. Свої зобовязання за кредитним договором № 298-011/ФКВ-08 від 07.10.2008 року відповідачка [PERSON] належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.07.2015 р. має заборгованість на загальну суму 372650,79 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 238307,52 грн., заборгованості за відсотками 129265,62 грн. комісії за ведення кредиту 5077, 65 грн.. Також встановлено, що позивач до звернення із позовом до суду, надсилав на адресу відповідачів листи-вимоги з пропозицією сплатити наявну заборгованість, а також повідомляв, що в разі її несплати позивач буде звертатися до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вищевикладене підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, наданими позивачем. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника.\~Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання .Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджено матеріалами справи, суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідачів в дохід держави.

Outcome: approved