Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Орган опіки та піклування Буської районної державної адміністрації Львівської області звернувся в суд із указаним позовом. Просить стягувати із відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також накласти заборону на відчуження майна та житла, яким користуються малолітні діти по [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог орган опіки та піклування покликається на те, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно яких відповідачі були позбавлені батьківських прав згідно рішення Буського районного суду від 19.07.2017 року. Відповідно до розпорядження голови Буської РДА №155 від 30.05.2017 року опікуном малолітніх дітей призначено - [PERSON] , а малолітнім надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування на підставі розпорядження голови Буської РДА № 154 від 29.03.2017, які перебувають на обліку служби у справах дітей Буської РДА. Крім того, малолітні діти зареєстровані по [ADDRESS] та проживають в сім`ї прабабці-опікуна по [ADDRESS] . Представник позивача за довіреністю Яцків Б.М. в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, а позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду (засобами поштового зв`язку та оголошенням на сайті суду), про причини своєї неявки суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву не надіслали, а позовних вимог по суті не оспорили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, а позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із таких мотивів. Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК). Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 19 травня 2017 року, яке набрало законної сили 29.05.2017, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, вищевказаним судовим рішенням було визначено місце проживання дітей разом із [PERSON] по [ADDRESS] . Розпорядженням голови Буської РДА Львівської області №155 від 30.05.2017 року встановлено опіку та призначено [PERSON] опікуном над правнуками [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н., а також над їх житлом по [ADDRESS] . Малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у житловому будинку по [ADDRESS] , про що вбачається із довідки Буської міської ради №241 від 26.01.2017. Як випливає із вищевказаного судового рішення, яке набрало законної сили, що відповідачі не цікавляться життям малолітніх дітей, не займаються їх вихованням та не забезпечують їх матеріально, що вони самі визнали, а тому були позбавлені батьківських прав. Згідно вимог статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При цьому вищевказаним судовим рішенням питання щодо стягнення із відповідачів аліментів на утримання дітей не було предметом судового розгляду та на даний час не вирішене. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок не припиняється у зв`язку з відібранням дитини у батьків, позбавленням останніх батьківських прав щодо дитини, перебуванням дитини у державному або комунальному заклад охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі. Таким чином, ураховуючи наведене щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей через невиконання ними своїх обов`язків по утриманню дітей, що не звільняє відповідачів від виконання батьківських зобов`язань у цій частині, а тому вимога про стягнення з відповідачів на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття підлягає також до задоволення. Крім того, згідно вимог статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріальну контору за місцем знаходження майна та житла, а тому заявлена вимога щодо збереження за малолітніми [PERSON] та [PERSON] права на проживання в житловому будинку по [ADDRESS] шляхом накладення заборони на його відчуження підлягає до задоволення. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що проявляється у відсутності піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, виховання, утримання, що було встановлено в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved