Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - «Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 16674,28 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № SIXRFL16130338, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 3857,63 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка у порушення умов кредитного договору та положень Цивільного кодексу України, належним чином не виконала умови договору по виниклим зобов'язанням, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 16674,28 гривень. У зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала та просила зменшити суму пені до 2000 грн. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 07 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач у відповідності до п. 1.1 Статуту, та [PERSON] був укладений договір № SIXRFL16130338, за яким відповідачка отримала 07.01.2008р. кредит у розмірі 3857,63 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 07.01.2008 року вбачається, що станом на 25.11.2013 року відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у сумі 16674,28 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 1497,61 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 13906,47 грн; а також штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу у сумі 500,00 грн (фіксована частина), штрафу у сумі 770,20 грн (процентна складова). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі частиною 2 статті 1050, частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Але, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. З матеріалів справи вбачається, що пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором більш ніж у 9 разів перевищує суму стягнутого кредиту, відповідачем сплачено банку дві третини вартості кредиту та наявність інших платежів у якості відповідальності за неналежне виконання зобов'язань, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 2000 грн. Враховуючи, доведеність обставин, на яки позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно зі частиною 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі статей 526, 549, 551, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial