Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 28.07.2016р. відповідач отримав кредит у розмірі 22\~404,08 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти. У відповідності до Договору, позичальник зобовязаний повернути кредитні кошти, зі сплатою відсотків за його користування. Відповідач станом на 12.03.17р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Уклавши з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір та отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушував свої договірні зобовязання, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Таким чином, станом на 12.03.17р. за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитному договору № б/н від 28.07.2016р. рахується заборгованість на загальну суму 45 387,17 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 21 205,98 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1741,08 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2974,96 грн., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 19\~465,15 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно погасити борг, то позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав і пояснив, що [PERSON] у 2016р. уклав з банком Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 14.10.2013р. Згідно даної угоди відповідач зобов»язався щомісячно вносити платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості. Однак до цього часу жодного платежу відповідачем не внесено, чим порушено умови Генеральної угоди. Загальна сума заборгованості станом на 12.03.17р. складає 45\~387,17 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що дійсно має заборгованість по виплаті кредитних зобов»язань, однак не має змоги добровільно погасити кредит. При укладенні угоди він пояснював працівникам банка, що сума щомісячного платежу є для нього непосильною, він таких коштів немає. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги слідуюче. Сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 28.07.2016р. згідно з якою відповідач отримав кредит у розмірі 22\~404,08 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] було порушено умови даного договору, у звязку з чим станом на 12.03.17р. за відповідачем по укладеному договору з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитному договору № б/н від 28.07.2016р. рахується заборгованість на загальну суму 45 387,17 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 21 205,98 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1741,08 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2974,96 грн., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 19\~465,15 грн. Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 28.07.2016р. та не спростовано у судовому засіданні відповідачем. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Ст. 1050 ч 2 ЦК України передбачає право позикодавця, в разі прострочення повернення чергової частини позики, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому відсотків. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved