Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27.12.2011 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідачка в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 35\~113,12 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позов визнає частково, просить застосувати строки позовної давності, передбачені ст. 258 ЦК України та розглянути справу за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача та відповідачки. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2011 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та плюс 5% від суми позову. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 04.04.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 35\~113,12 грн., з яких: заборгованість за кредитом 14\~433,76 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5172,21 грн., пеня 13\~358,91 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1648,24грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК Україи встановлено, що загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимог право на яку має позивач. Як вбачається з розрахунку заборгованості, який було надано позивачем, останній платіж відповідачкою [PERSON] був здійснений 21 лютого 2016 року (а.с.8 зворотня сторона). ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом 14 червня 2017 року, що підтверджується штампом суду (а.с.5). Тому, суд вважає за необхідне застосувати правила позовної давності в частині стягнення штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, пені у відповідності до положень пункту 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України яким передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 19\~605 грн. 97 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial