Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Орган опіки і піклування виконкому Кочетоцької селищної ради, Чугуївського району, Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відібрання малолітніх доньок від матері без позбавлення її батьківських прав строком на 1 рік та стягнення аліментів на їх утримання. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] має малолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої батьківські обов'язки по вихованню, утриманню малолітніх дітей, які покладені на батьків, [PERSON] не виконує, ухиляється від них. Вихованням доньок не займається, домашнього господарства не веде, часто залишає дітей без нагляду. Мати отримує соціальну допомогу як одинока мати на трьох дітей та допомогу при народженні, при цьому в будинку не прибрано, відсутні продукти харчування, мати не бажає лікувати дітей, у звязку з чим працівника органу опіки були вимушені постійно здійснювати соціальний патронаж цієї родини. Але бесіди про наведення порядку у будинку та влаштуванню дітей до дошкільного закладу позитивних зрушень не мали. Оскільки мати постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню, догляду та всебічному розвитку дітей, просить суд відібрати у [PERSON] її малолітніх доньок без позбавлення її батьківських прав строком на 1 рік та стягнути з неї аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів. В судовому засіданні представники органу опіки і піклування виконкому Кочетоцької селищної ради, Чугуївського району, Харківської області [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та уточнили в частині передачі дітей до Служби у справах дітей для подальшого влаштування до дитячих закладів. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала, пояснивши, що ремонт на даний час вона зробила, меблі та одяг для дітей є, вона дітей годує, документи на влаштування дітей до дитячого садочку оформила, але дітей поки що не влаштувала, заперечувала проти залишення дітей без догляду. Заслухавши сторони, пояснення завідувача сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації [PERSON], начальника Чугуївського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді [PERSON], лікаря Кочетоцької амбулаторії [PERSON], вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно наданих копії свідоцтв про народження малолітніх дітей серії 1-ВЛ № 229476, серії 1-ВЛ № 342662, серії 1-ВЛ № 187071 [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], матірю вказана відповідач [PERSON] (а.с. 8-10). Відповідач [PERSON] з малолітніми дітьми мешкає без реєстрації за адресою: вул. Леніна, буд. 13-б, смт. Кочеток, Чугуївського р-ну, Харківської обл., а зареєстрована в [INFO], гуртожиток, про що свідчить довідка Кочетоцької селищної ради, Чугуївського р-ну, Харківської обл. № 74 від 21.02.2015р. (а.с. 12). Батько малолітніх дітей [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що не заперечувалось відповідачем. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] проживає сумісно з біологічним батьком дітей [PERSON], який зловживає спиртними напоями, офіційно ніде не працює, родина живе за рахунок державної допомоги на наймолодшу доньку та допомогу як матері одиначки, домашнього господарства не веде, присадибна ділянка не обробляється, в будинку і біля нього антисанітарія. Продуктами харчування сім'я не забезпечена. Ремонт у будинку не проводиться. Умови проживання жахливі. Свої материнські обов'язки по вихованню та утриманню своїх малолітніх доньок не виконує, ухиляється від них. Рішенням органу опіки та піклування Кочетоцької селищної ради від 04 березня 2015 року вважається доцільним відібрання у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Кочетоцької селищної ради № 19 від 04 березня 2015 року затверджено рішення органу опіки та піклування від 03.03.2015р. «Про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав» та прийнято доцільним звернутися до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав (а.с. 5, 6). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав (а отже і для відібрання дітей) можуть бути: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Надані суду і досліджені у судовому засіданні акти обстеження умов проживання малолітніх дітей від 09.08.2013р., згідно яких умови проживання жахливі, у будинку брудно, холодно, порушені санітарно-гігієнічні норми проживання, для виховання та розвитку дітей не створено ніяких умов, меблі відсутні, немає продуктів харчування, речі неохайно звалені на підлозі, опалення пічне, газ відключено (а.с. 71); акти соціального інспектування № 11/13 від 11.02.2013р., № 67/13 від 09.08.2013р., № 74/13 від 23.08.2013р., згідно яких родина потребує сторонньої допомоги у подоланні складних життєвих обставин (а.с. 68, 72-75); план соціального супроводу на період з 15.02.2013р. по 15.08.2014р., згідно якого встановлені потреби родини та визначені фахівець та термін виконання (а.с. 70, 71); звернення директора Чугуївського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 09.08.2013р. до головного лікаря КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка» про проведення медичного обстеження малолітніх дітей, до начальника Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області від 09.08.2013р. для проведення профілактичної бесіди з біологічним батьком малолітніх дітей [PERSON] щодо перебування в родині сторонніх людей в стані алкогольного спяніння, що несе загрозу для життя та здоровя дітей (а.с. 80, 81); власноручні письмові розписки [PERSON] з попередженням про відповідальне ставлення до виконання батьківських обовязків від 28.06.2013р. та 05.08.2014р. (а.с. 86, 87) є доказами того, що службою у справах дітей була надана належна допомога [PERSON] у вихованні та належному виконанню своїх батьківських обовязків. Селищним головою за власні кошти придбавалися ліки для лікування дітей за призначенням лікаря, адже мати лікуванням дітей не займалася. Наданий звіт про роботу із соціальної роботи центру з родиною [PERSON] від 19.09.2013р. свідчить про те, що після проведеного супроводу фахівцем із соціальної роботи біологічний батько дітей знайшов тимчасовий заробіток, в будинку наведено порядок, випрані речі, матір навчено навичок виховання та догляду за дітьми, діти доглянуті та чисті, мати з дітьми пройшла медичне обстеження для зарахування до дитячого садочка. Родина знята з соціального супроводу з позитивним результатом як така, що подолала складні життєві обставини (а.с. 76). Однак, після зняття родини з соціального супроводу [PERSON] допустила свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов'язків. Винна поведінка відповідача підтверджується письмовими доказами зміни ставлення щодо виховання і утримання дітей: акти обстеження умов проживання малолітніх дітей від 09.12.2014р., 21.11.2014р., 18.12.2014р., 15.01.2015р., 01.04.2015р. (а.с. 17, 18, 19, 20, 77, 78); характеристика лікаря Кочетоцької амбулаторії ОПСМ на малолітніх дітей від 04.03.2015р., в якій вказано, що малолітні діти проживають в антисанітарних умовах, відсутні меблі, продукти харчування, в приміщенні холодно (а.с. 14); повідомлення начальника Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області від 14.02.2015р. направлене начальнику служби у справах дітей Чугуївської райдержадміністрації та Кочетоцькому селищному голові про виїзд співробітників СКМСД за місцем мешкання малолітніх дітей для перевірки умов проживання, в ході якої відносно матері складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки раніш 19.08.2014р. відносно неї вже був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 14); звернення Кочетоцького селищного голови до начальника служби у справах дітей Чугуївської райдержадміністрації від 09.12.2014р. та повторне від 26.02.2015р. щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с. 15, 16); акт перевірки цільового використання державної допомоги при народженні дитини № 36 від 01.04.2015р., згідно якого мати [PERSON] не належним чином використовує гроші, діти не забезпечені повноцінними умовами виховання та розвитку, речами та продуктами харчування, гігієнічні умови не задовільні (а.с. 79); звернення директора Чугуївського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді до начальника сектору кримінальної міліції у справах дітей Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області від 22.10.2013р. щодо проведення роботи з батьками, оскільки їх дії несуть загрозу для життя та здоровя дітей та негативно відображається на психоемоційному стані дітей; звернення від 08.10.2014р. та 10.02.2015р. щодо вжиття заходів відповідно до чинного законодавства до матері [PERSON] з приводу виконання нею батьківських обовязків (а.с. 82, 84, 85), до начальника Служби у справах дітей Чугуївської райдержадміністрації від 04.08.2014р. щодо вжиття заходів відповідно до чинного законодавства до матері [PERSON], оскільки мати неналежним чином не виконує свої обовязки, діти не відвідують дитячий садок, ходять брудні та голодні, будинок не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, на зауваження фахівця з соціальної роботи мати не зважає та не виконує жодних рекомендацій (а.с. 83), власноручні письмові розписки [PERSON] про попередження про відповідальне ставлення до виконання батьківських обовязків від 01.10.2014р. та 25.04.2014р. (а.с. 86, 87) Таким чином, профілактична робота, яка проводилася із [PERSON], бажаних результатів не дала. Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, що буде заходом впливу на матір та слугуватиме інтересам дітей на сімейне виховання. При останньому обстеженні родини [PERSON] діти знаходились вдома без матері, в неохайному стані, голодні, при цьому приміщення опалювалося пічним опаленням і діти майже намагалися розпалювати багаття по серед кімнати, а мати знаходилась у сусідньому будинку в гостях. Тому службою було прийняте рішення про влаштування дітей до лікарні для подальшого відібрання дітей від матері та влаштування їх до дитячого закладу, оскільки їх залишення з матірю є небезпечним для їх життя та здоров'я. На підтвердження чого суду надати фотографії із зображенням стану дітей та приміщення будинку (а.с. 57). Малолітні діти [PERSON] передані до педіатричного відділення КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ» за клопотання Служби у справах дітей Чугуївської районної держадміністрації на обстеження у звязку з неналежним доглядом за дітьми з боку матері. За повідомленням головного лікаря лікарні від 15.04.2015р. при надходженні діти були неохайно одягнені, одежа брудна, діти невмиті, під нігтями повно землі, в голові сухі гниди, діти голодні, у всіх дітей ознаки вірусної інфекції. У відділені мати веде себе агресивно, за дітьми у відділенні не приглядає, весь час вештається по місту під вигаданими приводами (а.с.58). Відповідачка допустила свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов'язків. Винна поведінка відповідача підтверджується письмовими доказами при відсутності інших способів впливу на неї для зміни ставлення щодо виховання і утримання дітей. При встановлених обставинах позовні вимоги в частині про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, так як суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Під час розгляду справи, 04.06.2015р., органом опіки та піклування проведене обстеження умов проживання [PERSON], в ході якого встановлено, що умови проживання на момент обстеження задовільні, для виховання та розвитку дітей умови створені: підготовлені дві кімнати, виконаний ремонт, прибране сміття, замінені меблі, однак газ відключено (а.с. 59). На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність відібрання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від [PERSON] не позбавляючи її батьківських прав, строком на 1 рік, надавши матері можливість виправитися та створити всі умови для повернення дітей у родину. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти будуть влаштовані до дитячих закладів відповідно до їх віку та стану здоровя, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, відомостей про наявність інших осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача або на яких би сплачувалися аліменти, суду не надано. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у неї інших осіб, які знаходяться на її утриманні та на яких сплачує аліменти, матеріальне становище дітей, а також те, що відповідач жодних заперечень щодо позову не надала, хоча мала таку можливість, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved