Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Хмельницької райдержадміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , [PERSON] до відповідачки та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Позов мотивується тим, що відповідачка, яка є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , не цікавиться життям своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток. Вказується, що діти, відповідно до рішення суду відібрані від відповідачки без позбавлення батьківських прав та на даний час влаштовані до дитячого будинку сімейного типу. В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримала та просять їх задовольнити. Відповідачка та її повноважний представник в поданому відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечували, вказували на бажання, можливість матері спілкуватися з дітьми та надавати необхідну допомогу та забезпечення. Просять в позові відмовити. Суд заслухавши пояснення представників сторін, заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідності відмови в його задоволення. Як встановлено судом, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Орган опіки та піклування Хмельницької райдержадміністрації, вказуючи, що відповідачка, яка є матір`ю малолітніх дітей, зовсім не цікавитися життям своїх доньок, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, звернувся з відповідним позовом до суду. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відмовляючи в позові, судом враховується те, що відповідачка заперечувала проти задоволення позову, стороною відповідачки надано докази про належні фінансові умови для утримання своїх дітей. Враховується твердження відповідачки про її бажання змінити поведінку щодо дітей в кращу сторону. Відмова в позові на думку суду, сприятиме захисту інтересів дітей щодо їх права на батьківське піклування. Окрім того враховується те, що що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки.

Outcome: dismissed