Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 27 серпня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 1721097, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 14\~300 грн. на строк дії платіжної картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних. Зазначив, що свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Натомість відповідач свої обовязки за вказаним договором не виконав і станом на 20 вересня 2017 року сума його заборгованості за кредитним договором становить 21 394 грн. 27 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14\~298 грн. 97 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7\~095 грн. 30 коп. В звязку з викладеним позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 14 298\~грн. 97 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 7\~095 грн. 30 коп., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 4 479 грн. 10 коп., три проценти річних від суми заборгованості 444 грн. 18 коп., а також судовий збір у сумі 1 600 грн. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 30 січня 2018 року, в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що 27 серпня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі заступника керуючого ТВБВ «10004/0498 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 1721097 та додатковий договір до вищевказаного договору, на підставі якого відповідач отримав від банку кредит у сумі 14\~300 грн. на строк дії платіжної картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання\~недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1721097 від 27 серпня 2013 року, укладеним позивачем з [PERSON], вбачається, що станом на 20 вересня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 14\~298 грн. 97 коп. Отже суд приходить до переконання, що в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у сумі 14\~298 грн. 97 коп. позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір проценті в за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1721097 від 27 серпня 2013 року, укладеним позивачем з [PERSON], вбачається, що станом на 20 вересня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за відсотками за користування кредитом становить 7 095 грн. 30 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат, то суд керується приписами ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд погоджується з розрахунками сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви, з яких вбачається, що станом на 20 вересня 2017 року загальна сума трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості за весь період становить 844 грн. 18 коп. Крім цього, з вказаних розрахунків вбачається, що загальна сума інфляційних втрат від суми простроченої кредитної заборгованості за весь період становить 4 479 грн. 10 коп. Таким чином з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 14 298 гривень 97 копійок, заборгованість за відсотками за користування кредитом в розімірі 7\~095 грн. 30 коп., інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості у розмірі 4 479 грн. 10 коп., а також три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 844 грн. 18 коп. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 600 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved