Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 29.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №490066493. Відповідно до умов договору, кредитор надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 18458,33 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 29.04.2020 року згідно графіку погашення кредиту та щомісячно сплачувати за користування кредитом відсотки в розмірі 14,5 % річних. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі, визначеній договором. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку відповідач належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №490066496-П від 29.04.2008 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №490066493 від 29.04.2008 року у розмірі 289608,71 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередьно надіславши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 29.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №490066493. Відповідно до умов договору, кредитор надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 18458,33 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 29.04.2020 року згідно графіку погашення кредиту та щомісячно сплачувати за користування кредитом відсотки в розмірі 14,5 % річних. Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту, як додаток № 1 до кредитного договору від 29.04.2008 року, із встановленням строку погашення кожного місяця, до 29.04.2020 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі, визначеній договором. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку відповідач належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість. Відповідно до п.3.4 Умов кредитування фізичних осіб, в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №490066496-П від 29.04.2008 року. Відповідно до п. 3.1 ст. 3 договору поруки, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору, утворилась прострочена заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 17.06.2015 року становить 289608,71 грн., з яких: ●заборгованість по кредиту - 11973,15 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.06.2015 року становить 265178,20 грн.; ●заборгованість за відсотками - 551,76 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.06.2015 року становить 12220,24 грн.; ●пеня - 551,31 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.06.2015 року становить 12210,27 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачами банку не сплачена. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідо до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідачі не виконли своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 1448,05 грн., з кожного.

Outcome: approved