Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 07.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 432/07-С. Згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 40 000 доларів США для проведення розрахунків за договором купівлі продажу нерухомого майна, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 12,00% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 06.12.2012 року, згідно графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував позичальнику на поточний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США. Відповідач не усунув порушення умов кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, внаслідок чого, станом на 03.08.2015 року виникла заборгованість, яка складає 4533,47 грн. з них: заборгованість за кредитом - 0,00 доларів США, відсотки - 0,00 доларів США, комісія за РО - 137,20 гривень, плата за пропуск платежів - 4396,27 гривень, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи заяву, подану представником позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, виходячи з наступного. Як визначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 07.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 432/07-С. Згідно п.п. п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору Відповідачу було надано кредит у сумі 40 000 доларів США для проведення розрахунків за договором купівлі продажу нерухомого майна, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 12,00% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 06.12.2012р. згідно графіку який є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 2.1.2 кредитного договору кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позивальника № [NUMBER]. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував позичальнику на поточний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі сумі 40 000 доларів США. [PERSON] порушує зобов'язання за кредитним договором, а саме порушує строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п. 2.5.1. кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів, встановлених у графіку. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України) Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.526,629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач не усунув порушення умов кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 03.08.2015р. заборгованість по поверненню кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором складає 4533,47 грн. з них: заборгованість за кредитом - 0,00 доларів США, відсотки - 0,00 доларів США, комісія за РО - 137,20 гривень, плата за пропуск платежів - 4396,27 гривень, що підтверджується наданим розрахном. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Отже, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування ним, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджено матеріалами справи, суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved