Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказав, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У належному йому житловому будинку зареєстрована донька [PERSON] [INFO] , яка в ньому не проживає з 2007 року. Реєстрація відповідача у його житловому будинку створює йому проблеми із призначенням субсидії на сплату житлово-комунальних послуг та користуванням житлом. Відповідач не може прибути до смт. Станиця Луганська, тому що проживає в Італії, наміру повертатися до України вона не має, з цих підстав позивач був вимушений звернутись з цією позовною заявою до суду. Також в своєму позові позивач просив розглянути справу за його відсутності. Таку ж саму заяву він направив повторно до початку судового розгляду. Відповідач про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином, причин неявки не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Третя особа- Станично-Луганська селищна військово-цивільна адміністрація Щастинського району Луганської області, також надала клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності їхнього представника. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ., належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серії АВМ № 214096 від 13.06.2000. Також, наведені вище обставини підтверджуються: копією паспорту позивача [PERSON] , де вказане місце його реєстрації та проживання; копією технічного паспорту на житловий будинок за вказаною адресою; копією довідки виданою виконавчим комітетом Станично-Луганської селищної ради № 3973 від 07.11.2019 в якій вказано, що за даною адресою зареєстровані позивач та відповідач. Згідно акту від 07.11.2019, складеним депутатом селищної ради та завіреним секретарем селищної ради, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2007 року. Частина 1 ст. 401 ЦК України передбачає, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] дійсно зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS] , але вже більше 14 років в ньому не проживає. За таких обставин позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved