Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Начальник Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] стягнути кошти в розмірі 1708 грн. 34 коп., виплачені надміру, у вигляді компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно заяви від 25.01.2017 [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , призначено допомогу «компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги». Допомогу було призначено з 25.01.2017 по догляду за інвалідом 2 групи [PERSON] , [INFO] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги». При наданні заяви про призначення вище зазначеної допомоги [PERSON] була попереджена під особистий підпис про надання достовірної інформації щодо складу сім`ї, доходу сім`ї, а також про необхідність повідомляти про всі зміни, що можуть вплинути на призначення компенсаційної виплати. З`ясовано, що [PERSON] працевлаштувалася 16.01.2018, управління праці не повідомила і відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. №558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» (зі змінами) втратила право на отримання допомоги. Виплату припинено з 16.01.2018. Після проведеного перерахунку допомоги за нововиявленими обставинами сума переплати державних коштів склала 1708,34 грн. 25.02.2019 [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернути переотриману соціальну допомогу (вих. № 1514/10 від 25.02.2019р.). Проте суму коштів [PERSON] не повернула. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно заяви від 25.01.2017 [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , призначено допомогу «компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги». Допомогу було призначено з 25.01.2017 по догляду за інвалідом 2 групи [PERSON] , [INFO] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги». При наданні заяви про призначення вище зазначеної допомоги [PERSON] була попереджена під особистий підпис про надання достовірної інформації щодо складу сім`ї, доходу сім`ї, а також про необхідність повідомляти про всі зміни, що можуть вплинути на призначення компенсаційної виплати. В подальшому з`ясовано, що [PERSON] працевлаштувалася 16.01.2018, управління праці не повідомила і відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. №558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» (зі змінами) втратила право на отримання допомоги. Виплату припинено з 16.01.2018. Після проведеного перерахунку допомоги за нововиявленими обставинами сума переплати державних коштів склала 1708,34 грн. 25.02.2019 [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернути переотриману соціальну допомогу (вих. № 1514/10 від 25.02.2019р.). Проте суму коштів [PERSON] не повернула. Згідно п. 1 «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, яка надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 щомісячна компенсаційна виплата призначається лише непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, яка не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги. П.15 Порядку передбачено, що фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть виплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. П. 16 Порядку передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги. П. 15 Порядку передбачено, що якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що призначив компенсацію. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved