Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом\~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОDS0F224011826 від 24.11.2012 року у розмірі 12\~357 гривень 27 копійок. Обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № ОDS0F224011826 від 24.11.2012 року, [PERSON] 24.11.2012 року отримала\~\~кредит у розмірі 4\~982 гривень 85 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання кредиту, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. \~Однак відповідачка [PERSON] належним чином не виконала свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим, станом на 16.01.2016 року виникла заборгованість у сумі 12\~357 гривень 27 копійок. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 12\~357 гривень 27 копійок та судовий збір у сумі 1 378 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.4). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомила. Судова повістка про виклик відповідача повернулася до суду з відміткою про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до абз.5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що вона була повідомлена належним чином. У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до укладеного договору № ОDS0F224011826 від 24.11.2012 року, [PERSON] 24.11.2012 року отримала\~\~кредит у розмірі 4\~982 гривень 85 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості, строком до 23.11.2015 року (а.с.9,10,11-20); Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання кредиту, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконала свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим, станом на 16.01.2016 року виникла заборгованість у сумі 12\~357 гривень 27 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом 4 586 гривень 86 копійки; заборгованість по процентам за користування кредитом 4 гривень 21 копійок; заборгованість за комісією 478 гривень 38 копійок; заборгованість за пенею 6 223 гривень 19 копійок; штраф (фіксована частина) 500 гривень; штраф (процентна складова) 564 гривень 63 копійок (а.с.8). \~Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. \~Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті,\~\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за договором кредиту, тому у неї виник обовязок перед позивачем по виплаті суми заборгованості у розмірі 12 357 гривень 27 копійок. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 378 гривень (а.с.26). На підставі викладеного, та

Outcome: approved