Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Відділ ДВС), про звільнення заставного майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2008 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R521/04-117 на суму 44\~859,31 доларів США зі строком користування кредитом до 06.08.2015 та сплатою 13,5% річних. 02.11.2011 між ВАТ «ВТБ Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про переведення боргу № 1, за яким замінено боржника у зобовязанні на [PERSON] На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 02.01.2011 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Mercedes-Benz ML 280 CDI, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя віл 07.04.2016 позов ПАТ «ВБР Банк» задоволено, внаслідок чого з [PERSON] стягнуто 64\~956,72 доларів США та судові витрати 24\~506,65 грн. Постановою Відділу ДВС від 28.12.2015 було накладено арешт на майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження в межах виконавчого провадження № 49722869, що перешкоджає позивачеві здійснити реалізацію заставного майна автомобіля Mercedes-Benz ML 280 CDI, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], чим порушуються права позивача як заставодержателя. Посилаючись на вимоги Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закон України «Про заставу» позивач просив звільнити з-під арешту вищезазначений транспортний засіб, накладеного вказаною постановою Відділу ДВС (арк. справи 1922). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання повторно не прибули, про час і місце судового засідання повідомлялись судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причину неявки не повідомили. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову відповідачів від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 02.11.2011 між ПАТ «ВТБ Банк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір про переведення боргу № 1, за умовами якого Первісний боржник ([PERSON]В.) переводить на Нового боржника ([PERSON]М.) виконання зобовязання за Кредитним договором № R521/04-117 від 07.08.2008, а саме погашення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом, комісій та/або інших всіх можливих платежів, а також всіх зобовязань, що передбачені Кредитним договором (арк. справи 4). 02.11.2011 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено договір застави № № R521/04-117 (арк. справи 5). Предметом застави є автомобіль Mercedes-Benz ML 280 CDI, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 226513, виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 02.11.2011. Пунктом 4 договору застави передбачено, що за домовленістю сторін вартість предмету застави складає 379\~849,42 гривень. Застава зареєстрована 03.11.2011 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним Витягом з цього Реєстру № 50565014 від 21.10.2016 (арк. справи 89). Обтяжувачем майна зазначений ПАТ «ВТБ Банк». Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2016 задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № R521/04-117 від 07.08.2008 у розмірі 64\~956,72 доларів США та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 24\~506,65 грн. (арк. справи 67). Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50565014 від 21.10.2016 у цьому Реєстрі, крім застави транспортного засобу, зареєстроване ще й інше обтяження майна [PERSON], зокрема, арешт рухомого майна на підставі постанови Відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.12.2015 ВП № 49722869, зареєстровано 28.12.2015 (арк. справи 89). Згідно з листом Відділу ДВС від 08.12.2016 № 8405 на виконання ухвали суду, станом на 08.12.2016 виконавчі документи, боржником за яким є [PERSON], на виконанні у Відділі ДВС не знаходяться. На підставі акту опису та арешту майна від 15.05.2015 в межах іншого виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса, вищезазначений транспортний засіб було передано на відповідальне зберігання [PERSON] (арк. справи 8287). При цьому, судом також встановлено, що Вінницьким міським судом Вінницької області 13.01.2015 було прийнято ухвалу про забезпечення позову та накладено арешт та все рухоме та нерухоме майно [PERSON] ПАТ «ВТБ Банк» звертався до вказаного суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, але ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2016 у задоволенні заяви ПАТ «ВТБ Банк» було відмовлено із розясненням права звернутися до суду в порядку позовного провадження про звільнення майна з-під арешту. Копії вказаних ухвал наявні в матеріалах даної справи. Згідно з листом Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, в межах якої вживались заходи забезпечення позову за ухвалою від 13.01.2015, не розглянута, а заходи забезпечення позову не скасовані. Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до частин першої та шостої статті 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Як передбачено частиною третьою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів. Як встановлено судом, заставне майно автомобіль, на який накладено арешт, на даний час належить відповідачу [PERSON], а заставодержателем є позивач ПАТ «ВТБ Банк». Арешт, накладений державними виконавцем на майно, заставодержателем якого є позивач, перешкоджає йому в реалізації його права на задоволення вимог кредитора шляхом продажу переданого йому заставного майна. Таким чином, оскільки право застави виникло 03.11.2011, тобто до прийняття судом відповідної ухвали про забезпечення позову та накладення арешту в межах виконавчого провадження, та на даний час у Відділі ДВС відсутні виконавчі провадження, боржником за якими є [PERSON], суд дійшов висновку що вимоги заставодержателя в частині звільнення з-під арешту заставного майна та заборони на його відчуження є законними та обґрунтованими. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved