Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради, КП «Домоуправління № 18», [PERSON] про визнання недійсним укладеного між КП «Домоуправління № 18» Одеської міської ради та [PERSON] договору найму житлового приміщення від 14.04.2014 р. за № 30, визнання недійсним виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради розпорядження органу приватизації від 12.05.2014 р. за № 240509 щодо безоплатної передачі 296/1000 ч. квартири під № 4 у будинку № 1-А по вул. Артилерійській в м. Одесі у власність [PERSON], визнання недійсним виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради свідоцтва про право власності на житло від 12.05.2014 р. за р. № 3 29978 та його скасування, виселення [PERSON] з квартири під № 4 (кімнати 1, 2) у будинку № 1-А по вул. Артилерійській в м. Одесі, та зняття з реєстрації [PERSON]П . за адресою : [ADDRESS] (кімнати 1, 2). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що, по-перше, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.03.2009 р. № 207 «Про створення житла для тимчасового проживання» був затверджений перелік жилих приміщень комунальної власності фонду житла для тимчасового проживання, дозволено розглядати питання щодо видачі ордерів на вселення в жилі приміщення та укладати договори найму житлового приміщення з громадянами під час видачі ордера на житлове приміщення з фонду житла для тимчасового проживання, а також визначений балансоутримувач будинків (приміщень) фонду житла для тимчасового проживання КП «Домоуправління № 18»; по-друге, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.2013 р № 324 «Про впорядкування діяльності КП «Домоуправління № 18» було віднесено житлові будинку, в тому числі будинок № 1-А по вул. Артилерійській, до державного житлового фонду, в якому дозволяється проведення приватизації жилих приміщень у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», й доручено КП «Домоуправління № 8» в шестимісячний термін провести заходи з підготовки документів, які є підставою для оформлення приватизаційних документів, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; по-третє, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.02.2014 р. № 40 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.2013 року № 324 «Про впорядкування діяльності КП «Домоуправління № 18» було вирішено провести заходи з підготовки документів, які є підставою для оформлення приватизаційних документів, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме укладення договорів найму на жилі приміщення у житлових будинках, в тому числі у будинку № 1-А по вул. Артилерійській в м. Одесі, у строк до 15.08.2015 року. Також позивач вказує, що 14.04.2014 року між КП «Домоуправління № 18» та [PERSON] було укладено за № 306 договір найму житлового приміщення квартири № 4, кімнати № 1,2 будинку № 1-А по вул. Артилерійській в м. Одесі, без наявності ордеру, який є єдиною підставою для укладення договору житлового найму, та більш того, цей договір найму укладений всупереч вимог Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання та всупереч рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.2013 року № 324 та від 27.02.2014 року № 40, якими заселення нових осіб у період з 2013 по 2014 роки та укладення з ними договорів найму передбачено не було, в звязку з чим оспорювані розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на житло є правовими актами, які прийняті всупереч вимог житлового законодавства та з порушенням цивільних прав і інтересів Одеської міської ради. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, а представник КП «Домоуправління № 18» Одеської міської ради - [PERSON] визнав позов у повному обсязі. Департамент міського господарства Одеської міської ради та КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про одержання ними судових повісток. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеними для неї повідомленнями пошти. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників позивача та КП «Домоуправління № 18» Одеської міської ради, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.03.2009 р. № 207 «Про створення житла для тимчасового проживання» був затверджений перелік жилих приміщень комунальної власності фонду житла для тимчасового проживання, дозволено розглядати питання щодо видачі ордерів на вселення в жилі приміщення та укладати договори найму житлового приміщення з громадянами під час видачі ордера на житлове приміщення з фонду житла для тимчасового проживання, а також визначений балансоутримувач будинків (приміщень) фонду житла для тимчасового проживання КП «Домоуправління № 18»; Як вбачається з Статуту КП «Домоуправління № 18», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 р. № 1161-V : майно цього підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси та закріплюється за ним на праві господарського відання (п.5.2.); предметом діяльності цього підприємства, зокрема є організаційне забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою маневрено-відселенчеського житлового фонду, нежилих споруд, інженерного обладнання та їх прилеглих територій, організація надання різного виду послуг повязаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового фонду (п.2.2.1.), а також перевірка правильності оформлення документів на вселення в маневрено-відселенчеський житловий фонд, оформлення договорів найму на проживання в маневрено-відселенчеському житловому фонді, ведення обліку і контролю за своєчасними заходами з відселення громадян (п.2.2.4.). Відповідно до п. 3 Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 р. № 422, житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються за рішеннями виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, Київської і Севастопольської міськдержадміністрацій : громадянам, які втратили житло внаслідок звернення стягнення на житлові приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку або іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного приміщення ; біженцям, які набули цього статусу відповідно до Закону України «Про біженців» та громадянам, які вимушені залишити житлові приміщення внаслідок його аварійного стану, стихійного лиха або з інших підстав, які загрожують стану та безпеці відповідного приміщення. При цьому, у рішенні обовязково зазначається перелік осіб, яким надається житло, площа приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому, адреса, підстави для надання такого приміщення та інші дані. Згідно п.п. 15, 16 цього Порядку, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад Київська та Севастопольська міськдержадміністрації надають громадянинові ордер на вселення в житлове приміщення. Під час видачі ордера на житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання між власником житлового фонду або уповноваженою ним особою та громадянином, якому надається в користування зазначене житло, укладається договір найму житлового приміщення установленого зразка. Ордер та договір найму є підставою для вселення в житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання і для користування таким житлом на договірних умовах. У силу положень ч. 1 ст. 58 та і. 1, 2 ст. 61 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Користування жилими приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на імя якого видано ордер. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.2013 р № 324 «Про впорядкування діяльності КП «Домоуправління № 18» було віднесено деякі житлові будинку, в тому числі будинок № 1-А по вул. Артилерійській, до державного житлового фонду, в якому дозволяється проведення приватизації жилих приміщень у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», й доручено КП «Домоуправління № 8» в шестимісячний термін провести заходи з підготовки документів, які є підставою для оформлення приватизаційних документів, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.02.2014 р. № 40 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.2013 року № 324 «Про впорядкування діяльності КП «Домоуправління № 18» було вирішено провести заходи з підготовки документів, які є підставою для оформлення приватизаційних документів, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме укладення договорів найму на жилі приміщення у житлових будинках, в тому числі у будинку № 1-А по вул. Артилерійській в м. Одесі, у строк до 15.08.2015 року. Проте, 14.04.2014 року між КП «Домоуправління № 18» Одеської міської ради та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення за № 306, за умовами якого [PERSON] надано в користування жиле приміщення, а саме кімнати № 1, 2, що розташовані у квартирі під № 4 будинку № 1-А по вул. Артилерійській в м. Одеса, незважаючи на те, що [PERSON] у встановленому законом порядку на видавався на це жиле приміщення ордер, який є єдиною підставо для укладення договору найму житлового приміщення.. Крім того, вказаний договір найму житлового приміщення № 306 від 14.04.2014 р. укладений всупереч вимог Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання та всупереч рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.3013 р. № 324 та від 27.02.2014 р. № 40, якими дозволено проведення приватизації жилих приміщень відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду, але заселення нових осіб у період з 2013 року по 2014 рік та укладення з ними договорів найму житлового приміщення передбачено не було. За приписами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У силу положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Відтак, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що оспорюваний договір № 306 найму житлового приміщення від 14.04.2014 р. був укладений з порушенням діючого законодавства України, а отже підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Також судом установлено, що 12.05.2014 року департаментом міського господарства Одеської міської ради було видано розпорядження органу приватизації № 240509 про передачу 296/1000 частин квартири [ADDRESS] в приватну власність [PERSON], й на підставі цього розпорядження органу приватизації департаментом міського господарства Одеської міської ради на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло від 12.05.2014 р. за р. № 3-29978, яким посвідчується, що 296/1000 частин квартири [ADDRESS] належать на праві приватної власності [PERSON] З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що згадані розпорядження органу приватизації № 240509 від 12.05.2014 р. та свідоцтво про право власності на житло від 12.05.2014 р. за р. № 3-29978 є правовими актами, які прийняті всупереч діючого законодавства України та з порушенням прав і інтересів Одеської міської ради. Відповідно до ст.ст. 21, 393 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади [PERSON] Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси права власника. У силу положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині виселення [PERSON] з кімнат № 1,2 квартири [ADDRESS] також підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині зняття з реєстрації [PERSON] за адресою : [ADDRESS], кімнати 1, 2, суд бере до уваги, що за приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги позивача в цій частині передчасними та не підлягають задоволенню. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів в рівних частинах на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial