Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на користь особи або закладу, де буде виховуватися малолітня [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що [PERSON] народила 28 липня 2015 року доньку, [PERSON]. Відомості про батька дитини були записані зі слів матері. Відповідач разом з дитиною проживає в [INFO], але не працює, веде бродяжницький спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Через це [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що [PERSON] проживала разом з дитиною на території Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в с. Коробочкине, без реєстрації. Від мешканців селища почали надходили звернення, що [PERSON] залишає дитину без нагляду. З цього приводу працівники селищної ради виїжджали за адресою місця проживання [PERSON] з перевірками та з'ясували, що житлові і побутові умови в будинку не придатні для виховання дитини. Згодом, стало відомо, що [PERSON] часто залишала дитину з бабусею, та наприкінці 2016 року взагалі поїхала у невідомому напрямку та покинула дитину. Через відсутність належного догляду дитина захворіла, через була госпіталізована у лікарню. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена шляхом публікації в пресі оголошення про її виклик. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Представник Служби у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В якості доповнення до виступу представника позивача представник [PERSON] пояснила суду, що в січні 2017 року дитину, [PERSON], було госпіталізовано до Чугуївської районної лікарні, а через десять днів її перевели для подальшого стаціонарного лікування до Харківської обласної інфекційної дитячої лікарні. Представник Чугуївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила наступне. Відповідач [PERSON] народила доньку в Чугуївській районній лікарні, але вона не мала житла, куди б могла повернутися з дитиною. За сприяння соціального центру [PERSON] влаштували на тимчасове проживання до Харківського обласного центру матері та дитини, аби вона змогла в подальшому знайти собі житло. Але невдовзі [PERSON] пішла з центу та повернулася на територію Чугуївського району Харківської області. Попри це, співробітники Чугуївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді посприяли [PERSON] в оформленні документів на отримання державної допомоги по народженню дитини та по догляду за дитиною, постановці її на облік разом з дитиною до медичного закладу, а також в отриманні навичок по догляду за дитиною. Але до такої допомоги [PERSON] поставила байдуже та не бажала виконувати рекомендації соціального центру. Це призвело до того, до дитина, яку вона покинула на бабусю, через неналежний догляд потрапила на початку 2017 року до лікарні з тяжким захворюванням підозра на туберкульоз. Лікування дитини триватиме до літа 2018 року, як пояснили лікарі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановив наступне. [PERSON] народилася 28 липня 2015 року в м. Чугуїв Харківської області. Відповідно до свідоцтва про народження І-ВЛ № 419789, виданого 06 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайнного управління юстиції у Харківській області, батьками дитини є [PERSON] і [PERSON], відповідач у справі. Відомості про батька записані дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 06 серпня 2015 року № 00015667781. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані приймати участь у вихованні дитини, зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Після народження доньки [PERSON] звернулася до Чугуївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з заявою від 05 серпня 2015 року з проханням сприяти у влаштуванні її до центру матері і дитини, так як вона мати-одинак і у неї немає умов для проживання з дитиною. На той час відповідач [PERSON] проживала без реєстрації у родичів за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Велика Бабка, вул. Колгоспна, 3, житлово-побутові умови в якому були непридатними для проживання дитини, що підтверджується відповідним актом від 29 липня 2015 року. Невдовзі після влаштування до центу матері та дитини [PERSON] полишили його та повернулася до Чугуївського району Харківської області, про що вона повідомила директору Чугуївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в своїх письмових поясненнях від 01 липня 2016 року. З таких пояснень [PERSON] також вбачається, що вона протягом року не оформила державну допомогу на дитину, не звернулася до медичного закладу для постановки на амбулаторний облік. З матеріалів справи також вбачається, що працівниками Чугуївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді при виїзді до с. Коробочкине Чугуївського району була виявлена [PERSON] разом з дитиною, та з нею була проведена профілактична бесіда щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов'язків. Але свого ставлення до дитини [PERSON] не змінила. Як вбачається з листа директора Чугуївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 15 лютого 2017 року, направленого на адресу Служби у справах дітей Чугуївської райдержадміністрації Харківської області, працівниками центру було встановлено, що [PERSON] порушує умови плану соціального супроводу. Це полягає в тому, що [PERSON] часто залишає доньку без нагляду, зникає на кілька днів та зловживає спиртними напоями. 20 січня 2017 року [PERSON] покинула дитину на співмешканця та зникла. Це призвело до того, що 27 січня 2017 року малолітню [PERSON] каретою швидкої допомоги доставлено до Чугуївської центральної районної лікарні, а згодом і до Обласної дитячої інфекційної клінічної лікарні у м. Харків З повідомлення адміністрації КЗОЗ Обласнаї дитяча інфекційна клінічна лікарня від 17 липня 2017 року вбачається, що за час перебування дитини, [PERSON], на лікуванні мати лише тричі приносила передачу, востаннє 22 квітня 2017 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки, не піклувалася про стан її здоровя та фізичний розвиток, що призвело до розвитку у дитини тяжкого захворювання. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Органом опіки та піклування надано висновок від 04 серпня 2017 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її доньки, [PERSON], [INFO] Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON]батьківські обовязки, передбачені ст. 150 СК України, не виконує, тому задовольняє позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне ухвалити рішення з цього питання з власної ініціативи, оскільки позовні вимоги позивачем заявлені до невизначеного кола осіб, а приймати під своє опікування дитину позивач не виявив бажання. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд вважає за можливе визначити їх у мінімальному розмірі, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Одночасно з цим, суд стягує з відповідача на користь держави витрати по оплаті судового збору, оскільки позивач звільнений від їх сплати при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: partial