Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №004-01036-090408, згідно з яким останньому було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт на рахунку в сумі 3 000,00 грн. Відповідач порушив умови договору щодо погашення сум заборгованості, тому станом на 16.09.2013 року сума заборгованості складає 3 208,51 грн. та складається з: тіла кредиту - 765,75 грн.; заборгованості за відсотками - 945,81 грн.; заборгованості за комісіями - 1 496,95 грн. Дану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглянути справу у його відсутність. Вимоги позову підтримав повністю. Не заперечив щодо винесення судом заочного рішення суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, направленими за адресою його місця реєстрації, згідно адресної довідки та телефонограмою про виклик до суду №15. Відповідно до поштових повідомлень судові повістки не вручені з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином про дату та час слухання справи (а.с.25-26, 29-37). Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечив щодо такого вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №004-01036-090408, згідно якого банк зобов`язався надати кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. Банк виконав своє зобов'язання, відкрив держателю відновлювальну відкличну кредитну лінію та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 ,00грн. (а.с.5-9). Відповідно до розділу 2 кредитного договору [PERSON] зобов`язався використати кредит в межах ліміту, здійснити щомісячно в строки погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованість за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати гроші кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання. Станом на 16.09.2013 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 3 208,51 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.13) складається із: тіла кредиту - 765,75 грн., заборгованості за відсотками - 945,81 грн., заборгованості за комісіями - 1 496,95 грн. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, сума заборгованості підлягає стягненню з нього на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved