Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

ПАТ «Банк Форум» 29.04.2015 року звернулось в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 37 350,86 дол. США та пені в сумі 295 795,03грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 30.11.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0070/07/6.10-Z, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 35 000 дол. США із кінцевим терміном повернення до 29.11.2017р. Згідно п. 1.3 договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 % річних. Згідно п. 2.3 вказаного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно в сумі 292 дол. США. Несплата позичальником процентів є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, процентів та неустойки. Згідно п.4.1 договору за несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. Станом на 29.01.2015р. у відповідача заборгованість становить: прострочена заборгованість за кредитом - 24 820 дол. США, поточна заборгованість за кредитом 10 180 дол. США, прострочена заборгованість за процентами 2 350,86 дол. США та пеня 18 639,28 дол. США. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на мотиви, зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вважає, що погашення боргу повинно здійснюватися за рахунок реалізації предмету іпотеки, також вважає неправильним нарахування пені поза межами річного строку позовної давності. Заслухавши представників сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про частковое задоволення позову підлягає з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.11.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0070/07/6.10-Z, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 35 000 дол. США із кінцевим терміном повернення до 29.11.2017.р. Згідно п. 1.3 договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 % річних. Згідно п. 2.3 вказаного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно в сумі 292 дол. США. Несплата позичальником процентів є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, процентів та неустойки. Згідно п.4.1 договору за несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.ст.610,612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Крім цього боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, у разі відсутності домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобовязань, у встановлений договором строк не здійснювала погашення кредиту та сплату відсотків. З часу отримання кредиту жодних передбачених договором платежів не здійснила. В результаті цього утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку станом на 29.01.2015р. у відповідачки заборгованість становить: прострочена заборгованість за кредитом - 24 820 дол. США, поточна заборгованість за кредитом 10 180 дол. США, що в сумі складає 35000доларів США, а також прострочена заборгованість за процентами 2 350,86 дол. США та пеня 18 639,28 дол. США. Відтак, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] 35000 доларів США заборгованості за кредитом, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 24 820 дол. США, поточна заборгованість за кредитом 10 180 дол. США, та простроченої заборгованості за процентами 2 350,86 дол. підлягають до задоволення. При обчисленні суми заборгованості суд приймає до уваги встановлений НБУ курс долара по відношенню до гривні на день ухвалення рішення. Заборгованість за кредитом в розмірі 35 000 доларів США за курсом НБУ на 29.09.2015р. становить 755 580грн., заборгованість по відсотках 2 350,86 доларів США за курсом НБУ на 29.09.2015р. становить 50 750,37грн. Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 18 639,28 дол. США., то така підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно правової позиції, яка висловлена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-100 цс 14 від 03 вересня 2014 року, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність по вимогах стягнення пені за прострочення повернення чергових щомісячних платежів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи вищезазначені норми, суд вважає, що вимогу про стягнення пені слід часткового задовольнити за період з січня 2014 року по 06.01.2015р., тобто в сумі 1 575,63 дол. США ( що за курсом НБУ на 29.09.2015р. становить 34 014,70грн.). У задоволенні вимог про стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків, нарахованих з 30.11.2007р. по 02.06.2008р., суд відмовляє з тих же підстав. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 6 090 грн.

Outcome: partial