Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачів по справі заборгованість за кредитним договором № АССVRX27750156 від 26.08.2008 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначив наступне: відповідно до укладеного договору № АССVRX27750156 від 26.08.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 1488 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами складає між ним і Банком кредитно-заставний договір. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позивач, посилаючись на ст. ст. 599, 526, 527, 530, 1054 ЦК України зазначив, що [PERSON] належним чином умови договору не виконував. [INFO] року [PERSON] помер. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на [INFO] року склалась заборгованість у розмірі 15768 грн. 59 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів, які є спадкоємцями [PERSON], та подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Так, представник відповідача зазначив, що відповідачі не отримували письмову претензію або повідомлення від банку про необхідність сплати кредиту, а тільки їм про це було повідомлено у телефонних розмовах та у особистих бесідах. При цьому представник відповідачів зазначив, що вимога про повернення суми боргу була значно вище, ніж у позовній заяві і тому вона було бух підставною. Крім того, представник відповідача вказав, що оскільки відповідачі відмовляються від сплати одноразового платежу у рахунок погашення заборгованості, то відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, Банк повинен був пред'являти позов про звернення стягнення на майно. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. 26 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] був договору № АССVRX27750156 від 26.08.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 1488 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено у судовому засіданні, та не заперечується сторонами по справі, [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим склалась заборгованість за вищезазначеним Договором. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 жовтня 2014 року. На час смерті [PERSON] заборгованість склала суму у розмірі 15768, 59 грн., яка складається:1181 грн. 57 коп., заборгованість за кредитом; 60,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 33,48 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 13265,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1227,08 грн. - штрафні санкції. Сума заборгованості, стороною відповідача не оспорювалась. За життя [PERSON] залишив заповіт від 22 лютого 2012 року, відповідно якого все своє майно заповідав своєї доньці, [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися діти спадкодавця з заявами про прийняття спадщини. Так, донька [PERSON] - [PERSON] звернулась 11 квітня 2013 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, при цьому зазначивши, що вона відмовляється від права на спадщину за заповітом після смерті батька, та приймає спадщину за законом. Також, 11 квітня 2013 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлого, [PERSON] Таким чином, виходячи з положень ст. 1268 ЦК України, відповідачі по справі прийняли спадщину. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Посилання представника відповідачів на те, що позивач не направляв їм повідомлення про необхідність сплати боргу, спростовується матеріалами справи, з яких вбачається , що позивачем направлялись відповідачам претензії кредитора в порядку ст.. 1281 ЦК України заказною кореспонденцією з повідомленням про вручення, а також спростовується поясненнями представника відповідачів, який у судовому засіданні зазначив, що представники Банку неодноразово телефонували відповідачам, а також зустрічались з приводу погашення заборгованості за кредитом. Також, твердження представника відповідачів про те що, оскільки відповідачі відмовляються від сплати одноразового платежу у рахунок погашення заборгованості, то відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, Банк повинен був пред'являти позов про звернення стягнення на майно, є безпідставними, оскільки Банк, після відмови від спалити суми боргу відповідачами звернувся до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що представникам позивача стало відомо про смерть [PERSON] у серпні 2013 року, після звернення до суду, та у січні 2014 року, відповідно до ст. 1281 ЦК України, Банк звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора, в якій повідомив нотаріуса про наявність боргових зобов'язань померлого. З матеріалів справи встановлено, що вартість майна, яке складає спадщину, а саме, квартири [ADDRESS], відповідно до Висновку про визначення ринкової вартості зазначеної квартири, складає 279259 грн. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved