Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.04.2013 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700411582B, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 87200,00 грн. зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на строк до 16.04.2017 року. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 18.11.2013 року загальна сума його боргу за кредитним договором становить 114027,98 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» вказану заборгованість та судові витрати пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.04.2013 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700411582B, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 87200,00 грн. зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на строк до 16.04.2017 року (а.с. 12-14). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання і як вбачається із розрахунку заборгованості, борг відповідача станом на 18.11.2013 року за кредитним договором становить 114027,98 грн., з яких: 86186,46 грн. - заборгованість за кредитом, 10360,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7368,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 10112,18 грн. - пеня (а.с. 9, 10). Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved