Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що [PERSON] не виконує обов»язки по утриманню, вихованню своєї малолітньої доньки [PERSON], не цікавиться її життям та розвитком. Посилаючись на ст.ст.150, 164, 181-183, 191 СК України позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та не доведеними. Прокурор прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя в судовому засіданні просила задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та прокурора прокуратури, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що малолітню [PERSON] було знайдено 24.08.2014 р. без супроводу дорослих у дворах будинків по вулиці Полякова на території Шевченківського району м.Запоріжжя. Дівчинку було доставлено 24.08.2014 р. до дитячої лікарні № 1 Запорізької міської Ради за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 24.08.2014 р., складеного оперуповноваженим СКМСД Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. З 04.09.2014 р. малолітня [PERSON] тимчасово перебуває в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» (а.с.10). За адресою: [ADDRESS] незадовільні умови проживання, квартира знаходиться в антисанітарному стані. [PERSON] не створила належних житлово-побутових умов для утримання, виховання та розвитку малолітньої доньки. У дитини нема окремого місця для відпочинку, ігор, відсутні особисті речі, необхідна література, речі та предмети для розвитку дитини (а.с.11, 13, 25-26). Згідно характеристик МКП «Основаніє» від 11.09.2014 р. та від 26.11.2014 р. [PERSON] не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, у квартирі за адресою проживання постійно збираються сторонні громадяни. Серед мешканців будинку [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони (а.с.12 зв, 24). [PERSON] має статус матері-одиначки. Відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] вказані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9 зв.). Спеціалістами відділу неодноразово проводилась профілактична бесіда з відповідачем щодо неналежного ставлення до виконання батьківських обов»язків по відношенню до малолітньої доньки. [PERSON] була ознайомлена з можливістю притягнення до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов»язків (а.с.14). Вищевикладене підтверджується наданими письмовими доказами. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], складеного районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Шевченківському району, мати дитини без поважних причин не виконує свої обов»язки по відношенню до дитини, тому на підставі ст.164 СК України, доцільно позбавити її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с.6). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. З досліджених судом письмових доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що мати ухилилась від виконання своїх обов'язків, оскільки відповідач не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечила медичного догляду, не організувала навчання дівчинки. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення від виховання доньки, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Пояснення в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] належним чином виконує батьківські обов»язки по відношенню до доньки, не спростовують висновків суду про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав з наведених вище підстав. На підставі ст.88 ЦПК Украйни, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved