Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Національний юридичний університет імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) стягнення суми 40\~986 грн. 22 коп. за угодою № 3 від 26.12.2003 року та угодою № 28 від 13.12.2006 року. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що на підставі «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916 між Національним юридичним університетом ім. Я. Мудрого (на той час Національною юридичною академією України ім. Я. Мудрого) та громадянином [PERSON] було укладено дві угоди про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти за № 3 від 26.12.2003 року та № 28 від 13.12.2006 року. За вказаними угодами навчальний заклад надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство за денною формою навчання у загальному розмірі 16 500 грн. Освітню послугу позивачем надано відповідачу в повному обсязі. Відповідач своїх зобовязань по поверненню кредиту не виконав. Заборгованість відповідача за угодою № 3 від 26.12.2003 року складає: 5 500 грн. тіло кредиту, 1\~292 грн. 50 коп. відсотки за користування кредитом станом на 01.03.2016 року, 2\~625 грн. 41 коп. пеня по кредиту станом на 01.03.2016 року, 1\~183 грн. 16 коп. пеня по відсоткам станом на 01.03.2016 року, 3\~072 грн. 25 коп. інфляційні витрати станом на 01.03.2016 року, а всього 13\~673 грн. 32 коп. Заборгованість відповідача за угодою № 28 від 13.12.2006 року складає: 11 000 грн. тіло кредиту, 2 585 грн. відсотки за користування кредитом станом на 01.03.2016 року, 5\~249 грн. 33 коп. пеня по кредиту станом на 01.03.2016 року, 2\~366 грн. 21 коп. пеня по відсоткам станом на 01.03.2016 року, 6\~112 грн. 36 коп. інфляційні витрати станом на 01.03.2016 року, а всього 27\~312 грн. 90 грн. Відповідач [PERSON] надав письмові заперечення, у яких проти позову заперечив. Зазначає, що пунктом 6.4 угод № 3 від 26.12.2003 року та № 28 від 13.12.2006 року передбачено звільнення одержувача від повернення кредиту та відсотків у разі відпрацювання одержувачем не менше 5 років після закінчення Навчального закладу в державному або комунальному закладі чи установі. Відповідач з квітня 2007 року до теперішнього часу безперервно працює в державному закладі, а саме, в органах прокуратури Запорізької області, і це є більше 5 років, передбачених вищевказаними угодами. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, свої інтереси довірив представляти представнику адвокату [PERSON], яка у судове засідання не зявилася, будучи своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У минулому судовому засіданні 26.05.2016 року представник відповідача підтримала доводи [PERSON], викладені в запереченнях на позов, проти задоволення позову заперечувала. Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача, пояснення, надані представником відповідача під час розгляду справи, суд встановив наступне. Між національною юридичною академією України імені [PERSON], правонаступником якого є Національний юридичний університет імені [PERSON] (навчальний заклад) і [PERSON] (одержувач кредиту) були укладені дві угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, а саме: 1) угода № 3 від 26.12.2003 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до якої навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямком підготовки (спеціальністю) правознавство за денною формою навчання у розмірі 5 500 грн. на 4 семестр 2003 - 2004 навчального року 2) угода № 28 від 13.12.2006 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до якої навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямком підготовки (спеціальністю) правознавство за денною формою навчання у розмірі 11 000 грн. на 2004 - 2005 навчальний рік. Відповідно до пунктів 3.3 обох угод (№ 3 від 26.12.2003 року, № 28 від 13.12.2006 року) одержувач кредиту зобов'язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу - починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до пунктів 6.1 обох угод одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит та три відсотки за користування кредитом на банківський рахунок Національної юридичної академії України імені [PERSON] до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. Згідно з угодою № 3 від 26.12.2003 року одержувач повертає кредит, починаючи з травня 2007 року до травня 2022 року, згідно з угодою № 28 від 13.12.2006 року - починаючи з травня 2008 року до травня 2023 року. Наказом Національної юридичної академії України імені [PERSON] від 2106.2007 року № 261-С на підставі рішення Державних екзаменаційних комісій № 10, № 11, № 12, № 19 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста-спеціаліста з врученням диплому та відраховано з академії у зв'язку з закінченням навчання з 21.06.2007 року. 22.06.2007 року [PERSON] видано диплом спеціаліста ХА №32157132 про закінчення Національної юридичної академії України імені [PERSON] та отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуття кваліфікації юриста. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року № 2213-р Національна юридична академія України імені [PERSON] реорганізована в Національний університет «Юридична академія України імені [PERSON]». Наказом Міністерства освіти і науки України від 04.12.2013 року № 1697 Національний університет «Юридична академія України імені [PERSON]» перейменовано в Національний юридичний університет імені [PERSON]. Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України від 17.01.2002 року № 2984-III «Про вищу освіту», Законом України від 05.02.1993 року № 2998-XII «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні». Відповідно до ст. 3 Закону України від 17.01.2002 року № 2984-III «Про вищу освіту», який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, реалізація державної політики у галузі вищої освіти забезпечується, зокрема, шляхом надання цільових, пільгових державних кредитів особам для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 3 ст. 11 Закону України від 05.02.1993 року № 2998-XII «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні» молоді громадяни можуть одержувати за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів пільгові довгострокові кредити для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання, незалежно від форм власності, що діють на території України. Зазначені кошти передбачаються у відповідних бюджетах окремим рядком. Порядок надання зазначених кредитів визначає Кабінет Міністрів України. Такий Порядок надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916. З матеріалів справи встановлено та визнається відповідачем, що між Національною юридичною академією України імені [PERSON] та [PERSON] було укладено дві угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (№ 3 від 26.12.2003 року та № 28 від 13.12.2006 року). Відповідно до пунктів 6.1 обох угод одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит та три відсотки за користування кредитом до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. Строк, з якого відповідач зобов'язаний повертати обидва кредити, настав (відносно щорічних платежів). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач визнає, що одержані ним кредити для здобуття вищої освіти він не повертав, відсотки за користування кредитами не сплачував. Вважає, що відповідно до пунктів 6.4 обох угод він від повернення обох кредитів звільнений, оскільки після закінчення навчання відпрацював більше 5 років в державному закладі, а саме, в органах прокуратури, де працює і по теперішній час. Відповідно до п. 26 «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає, що підтверджується щороку на момент оплати довідкою з місця роботи. Такі ж самі підстави для неповернення кредиту передбачені і пунктами 6.4 укладених з відповідачем угод (№ 3 від 26.12.2003 року та № 28 від 13.12.2006 року), згідно з якими кредит та відсотки за користування кредитом не повертаються у разі відпрацювання одержувачем кредиту не менше 5 років після закінчення навчального закладу в державному або комунальному закладі чи установі в сільській місцевості. Вказуючи про те, що за умовами укладених угод відповідач звільняється від повернення кредиту та відсотків за користування ним у разі відпрацювання не менше 5 років в державній чи комунальній установі у будь-якій місцевості або в будь-якій установі, відповідач невірно тлумачить п. 26 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти та пункти 6.4 угод № 3 від 26.12.2003 року та № 28 від 13.12.2006 року, через що їх зміст і сутність сприйнято неправильно. Згідно з п. 26 Порядку та пунктів 6.4 угод № 3 від 26.12.2003 року та № 28 від 13.12.2006 року підставою для звільнення одержувача кредиту від повернення кредиту та відсотків за користування ним є його робота після закінчення вищого навчального закладу за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі саме у сільській місцевості. Ні постанова Кабінету Міністрів, ні укладені з відповідачем угоди не містять посилання на відпрацювання одержувачем кредиту не менше 5 років «в державній чи комунальній установі у будь-якій місцевості». Єдиною підставою звільнення відповідача від повернення кредиту та відсотків за користування ним є його робота за фахом за двох умов: по-перше, у сільській місцевості, а по-друге, у державному чи комунальному закладі чи установі. Як встановлено з матеріалів справи, після закінчення в червні 2007 року вищого навчального закладу відповідач в сільській місцевості не працював. Згідно з трудовою книжкою відповідача, останній працював в органах прокуратури на території м. Запоріжжя (прокуратура Запорізької області, прокуратура Хортицького району м. Запоріжжя, прокуратура Комунарського району м. Запоріжжя, прокуратура м. Запоріжжя, прокуратура Шевченківського району м. Запоріжжя, Запорізька місцева прокуратура № 1). Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що відповідач не звільнений від повернення кредиту та відсотків за користування ним. Та обставина, що відповідач був направлений на роботу до органів прокуратури в міській місцевості саме за направленням учбового закладу, де він навчався, не є підставою для звільнення його від оплати кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені ст. 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з п. 22 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі, до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї п'ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки Міністерства освіти і науки, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням коштів до Державного бюджету України. Пунктом 6.1 угод передбачено, що кредит та відсотки повертаються до 31 грудня кожного року у розмірі 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, пеню та інфляційній витрати станом на 01.03.2016 року. Враховуючи, що згідно угоди № 3 від 26.12.2003 року відповідач зобов'язаний повертати кредит з травня 2007 року, станом на 01.03.2016 року, на яке позивачем зроблено розрахунок заборгованості, відповідач був зобов'язаний: - повернути кредит: в 2008 році 244 грн. 48 коп., в 2009 році 366 грн. 72 коп., в 2010 році 366 грн. 72 коп., в 2011 році 366 грн. 72 коп., в 2012 році 366 грн. 72 коп., в 2013 році 366 грн. 72 коп., в 2014 році 366 грн. 72 коп., в 2015 році 366 грн. 72 коп., тобто всього станом на 01.01.2016 року 2\~811 грн. 52 коп.; - сплатити відсотки за користування кредитом: в 2008 році 110 грн., в 2009 році 165 грн., в 2010 році 165 грн., в 2011 році 165 грн., в 2012 році 165 грн., в 2013 році 165 грн., в 2014 році 165 грн., в 2015 році 165 грн., в 2016 році 26 грн. 50 коп., тобто всього станом на 01.03.2016 року 1\~292 грн. 50 коп. Пунктом 22-1 «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» передбачено, що одержувач кредиту, який має одну дитину, звільняється від сплати відсотків за користування кредитом. У разі народження дитини під час повернення кредиту одержувач кредиту звільняється від сплати відсотків за користування кредитом з дати народження першої дитини; з дати народження другої дитини - за рахунок бюджетних коштів погашається 25 відсотків суми зобов'язань за кредитом, а з дати народження третьої дитини - 50 відсотків зазначеної суми. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 258342 від 01.07.2014 року, відповідач має сина [PERSON], який народився 03.06.2014 року. Таким чином, з 2014 року відповідач звільняється від сплати відсотків за кредит. Отже, згідно з угодою № 3 від 26.12.2003 року на відповідача покладається обовязок по сплаті відсотків за кредит за період з 2008 року по 2013 рік включно, що становить суму 936 грн. Враховуючи, що згідно з угодою № 28 від 13.12.2006 року відповідач зобов'язаний повертати кредит з травня 2008 року, станом на 01.03.2016 року, на яке позивачем зроблено розрахунок заборгованості, відповідач був зобов'язаний: - повернути кредит: в 2008 році 488 грн. 88 коп., в 2009 році 733 грн. 32 коп., в 2010 році 733 грн. 32 коп., в 2011 році 733 грн. 32 коп., в 2012 році 733 грн. 32 коп., в 2013 році 733 грн. 32 коп., в 2014 році 733 грн. 32 коп.., в 2015 році 733 грн. 32 коп., тобто всього станом на 01.01.2016 року 5\~622 грн. 12 коп.; - сплатити відсотки за користування кредитом: в 2008 році 220 грн., в 2009 році 330 грн., в 2010 році 330 грн., в 2011 році 330 грн., в 2012 році 330 грн., в 2013 році 330 грн., в 2014 році 330 грн., в 2015 році 330 грн., в 2016 році 55 грн., тобто всього станом на 01.03.2016 року 2 585 грн. Як вказувалось вище, згідно зі свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 258342 від 01.07.2014 року, відповідач має сина [PERSON], який народився 03.06.2014 року. Таким чином, в силу п. 22-1 «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», з 2014 року відповідач звільняється від сплати відсотків за кредит. Отже, згідно з угодою № 28 від 13.12.2006 року на відповідача покладається обовязок по сплаті відсотків за кредит за період з 2008 року по 2013 рік включно, що становить суму 1 870 грн. Та обставина, що відповідач відповідно до п. 22-1 Порядку не надавав позивачу довідку про склад сім'ї, засвідчену в установленому порядку копію свідоцтва про народження дитини, не впливає на висновок суду, оскільки передбачений п. 22-1 Порядку строк надання документів не є присічним. Несвоєчасне надання відповідачем документів, на підставі яких він відповідно до п. 22-11 Порядку звільняється від сплати відсотків за користування кредитом, не позбавляє його права з дати народження дитини не сплачувати відсотки за користування кредитом. Зазначений висновок суду ґрунтується і на положеннях частин 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», згідно з якими молоді громадяни, які не мають дітей, сплачують кредит з відсотковою ставкою у розмірі три відсотки річних суми заборгованості за кредитом. Молоді громадяни, які мають одну дитину, звільняються від сплати відсотків за користування кредитом. Відповідач визнає, що протягом дії угод він одержані кредити не повертав, відсотки за користування кредитами не сплачував. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту і відсотками підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути: - за угодою № 3 від 26.12.2003 року 2\~811 грн. 52 коп. заборгованість за тілом кредиту, яка утворилась за станом на 01.01.2016 року. В іншій частині позову про стягнення тіла кредиту слід відмовити, оскільки згідно зі ст. 530 ЦК України у відповідача ще не настав строк повернення кредиту. Також, підлягає стягненню сума 936 грн. відсотків за користування кредитом за період з 2008 року по 2013 рік; - за угодою № 28 від 13.12.2006 року 5\~622 грн. 12 коп. заборгованість за тілом кредиту, яка утворилась за станом на 01.01.2016 року. В іншій частині позову про стягнення тіла кредиту слід відмовити, оскільки згідно зі ст. 530 ЦК України у відповідача ще не настав строк повернення кредиту. Також, підлягає стягненню сума 1 870 грн. відсотків за користування кредитом за період з 2008 року по 2013 рік. Згідно зі ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пунктів 7.2 обох угод у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування кредитом одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Згідно з розрахунками пені за угодою № 3 від 26.12.2003 року позивач просить стягнути з відповідача пеню за своєчасно не повернуті суми кредиту за період з 01.01.2009 року по 31.01.2016 року в розмірі 2\~625 грн. 41 коп. та пеню за несплачені відсотки за користування кредитом за цей же період в розмірі 1\~183 грн. 16 коп. Разом з тим, з урахуванням тієї обставини, що в силу п. 22-1 Порядку відповідач з 2014 року звільнений від сплати відсотків, то нарахування пені з цього періоду часу є незаконним. За перерахунком суду, розмір пені за угодою № 3 від 26.12.2003 року за несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.01.2009 року 31.12.2013 року становить суму 342 грн. 18 коп. Згідно з розрахунками пені за угодою № 28 від 13.12.2006 року позивач просить стягнути з відповідача пеню за своєчасно не повернуті суми кредиту за період з 01.01.2009 року по 31.01.2016 року в розмірі 5\~249 грн. 33 коп. та пеню за несплачені відсотки за користування кредитом за цей же період в розмірі 2\~366 грн. 21 коп. Разом з тим, з урахуванням тієї обставини, що в силу п. 22-1 Порядку відповідач з 2014 року звільнений від сплати відсотків, то нарахування пені з цього періоду часу є незаконним. За перерахунком суду, розмір пені за угодою № 28 від 13.12.2006 року за несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.01.2009 року 31.12.2013 року становить суму 684 грн. 22 коп. Отже, позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути: - за угодою № 3 від 26.12.2003 року 2\~625 грн. 41 коп. пені за неповернуту суму кредиту та суму 342 грн. 18 коп. пені за несплачені відсотки за користування кредитом; - за угодою № 28 від 13.12.2006 року 5\~249 грн. 33 коп. пені за неповернуту суму кредиту та суму 684 грн. 22 коп. пені за несплачені відсотки за користування кредитом. В іншій частині позовні вимоги про стягнення пені є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На суму заборгованості по тілу кредиту і заборгованості по відсоткам позивачем нараховані інфляційні витрати, а саме, за угодою № 3 від 26.12.2003 року 2\~117 грн. 07 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату тіла кредиту та 955 грн. 18 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату відсотків за користування кредитом; за угодою № 28 від 13.12.2006 року 4\~206 грн. 99 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату тіла кредиту та 1\~905 грн. 37 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату відсотків за користування кредитом. Перевіривши надані розрахунки інфляційних втрат за несвоєчасну оплату тіла кредиту за угодою № 3 від 26.12.2003 року та угодою № 28 від 13.12.2006 року, суд вважає їх вірними. Перевіривши надані розрахунки інфляційних втрат за несвоєчасну оплату відсотків за користування кредитом, суд вважає їх частково невірними, оскільки позивачем необґрунтованими до періоду нарахування включений період часу з 2014 року по 2016 рік. Як вказувалось вище, в силу п. 22-1 Порядку відповідач з 2014 року звільнений від сплати відсотків, у звязку з чим нарахування інфляційних втрат за період з 2014 року по 2016 рік є незаконним. За перерахунком суду, інфляційні втрати за несвоєчасну оплату відсотків за користування кредитом за угодою № 3 від 26.12.2003 року становлять суму 290 грн. 93 коп. за період з 2008 року по 2013 рік; інфляційні втрати за несвоєчасну оплату відсотків за користування кредитом за угодою № 28 від 13.12.2006 року становлять суму 581 грн. 76 коп. за період з 2008 року по 2013 рік. Таким чином, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме, за угодою № 3 від 26.12.2003 року - в сумі 2 408 грн. (розрахунок: 2\~117 грн. 07 коп. + 290 грн. 93 коп. = 2 408 грн.); за угодою № 28 від 13.12.2006 року в сумі 4\~788 грн. 75 коп. (розрахунок: 4\~206 грн. 99 коп. + 581 грн. 76 коп. = 4\~788 грн. 75 коп.). В іншій частині позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути суму 27\~337 грн. 53 коп. заборгованості, яка складається з: - за угодою № 3 від 26.12.2003 року: 2\~811 грн. 52 коп. заборгованість за тілом кредиту, 936 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2\~625 грн. 41 коп. пені по кредиту, 342 грн. 18 коп. пені по відсоткам, 2 408 грн. інфляційних втрат; - за угодою № 28 від 13.12.2006 року: 5\~622 грн. 12 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 870 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5\~249 грн. 33 коп. пені по кредиту, 684 грн. 22 коп. пені по відсоткам, 4\~788 грн. 75 коп. інфляційних втрат. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial