Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 29.03.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач свої зобов'язання не виконала, кредитні кошти не повернула, тому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12195,13 грн., а також судові витрати. Ухвалою від 13.08.2018 року провадження у справі відкрито, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 02.10.2018 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила. За згодою представника позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 29.03.2011 року між сторонами укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та плюс 5% від суми позову. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12195,13 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 770,55 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 7977,67 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2390,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 556,91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не виконала свої зобовязання, не повернула кредитні кошти, заборгваність підлягає стягненню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved