Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ КБ «Дельта» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-07976-111007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 11.10.2007р., згідно якого, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. із встановленим лімітом 504 гр., зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 29,90%, річних на умовах передбачених тарифами на обслуговування платіжних карток. Відповідачем умови договору не виконані, у звязку з чим, за ним утворилася заборгованість, яка станом на 22.06.2015р. становить 19431,45 гр., яка складається з тіла кредиту 9813,82 грн., простроченого тіла кредиту - 3486,18 грн. та заборгованості по відсоткам 6131,45 грн. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника, суми заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу за його відсутності, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог банку в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечував проти позовних вимог банку, вважаючи їх необґрунтованими та немотивованими, пояснивши, що ПАТ «Дельта банк» в порушення вимог ст. 57-59 ЦПК України надав суду в якості підтвердження його заборгованості за кредитним договором розрахунок, який не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки операції руху коштів на картковому рахунку за допомогою платіжної картки здійснюються у формі виписки банку яка формується у відповідності до «Положення про організацію операційної діяльності в банках України» затвердженого Постановою правління НБУ від 18.06.2006р. за №254, згідно якого інформація що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов'язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції;дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку, чого, всупереч вимогам вищезазначеної Постанови, банком зроблено не було. У звязку з тим, що позивачем не було дотримано процедури формування виписки на картковому рахунку, та з урахуванням того що розрахунок який знаходиться в матеріалах справи не містить в собі вище перелічені реквізити, відповідач вважає що, банком не було доведено наявність заборгованості за кредитним договором, тому, просить суд у задоволенні позовних вимог банку до нього відмовити у повному обсязі. Заслухавши відповідача [PERSON], та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне: відповідно договору №003-07976-111007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 11.10.2007р., позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 гр. з встановленим лімітом на рахунку до 504 гр., зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 29,90%, річних на умовах передбачених тарифами на обслуговування платіжних карток /а.с.3-4/. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 22.06.2015р. заборгованість відповідача [PERSON] становить 19431,45 гр., яка складається з тіла кредиту 9813,82 грн., простроченого тіла кредиту - 3486,18 грн. та заборгованості по відсоткам 6131,45 грн. /а.с.6/. Згідно ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. за N 2346-III електронний платіжний засіб - це платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ; переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою, яке здійснюється за допомогою платіжної картки та платіжного пристрою. Згідно п. 1.7. «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 за N 22, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Крім того, «Положенням про організацію операційної діяльності в банках України» затвердженим Постановою правління НБУ 18.06.2006р. за №254, та яка містить у собі інформацію що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов'язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком;код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 59 ЦПК передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично отримав від банку 465 грн. в період часу з 03.01.2008р. по 31.01.2008р., тобто, протягом одного місяця. Погашення заборгованості по кредитній картці відповідач здійснював до грудня 2008р., повністю погасивши заборгованість. Потім, не яких платежів ним не здійснювалось і відповідач категорично заперечує отримання від банку в травні 2014 року 3415 грн. 66 коп. Відповідач наполягав в судовому засіданні на тому, щоб банк надав суду відео підтвердження про отримання ним в приміщенні банку, або в банкоматах вищезазначеної суми. Суд зобовязав банк надати ці підтвердження. Однак, банк проігнорував вимоги суду. Враховуючи що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів наявності заборгованості за кредитним договором, а розрахунок заборгованості не відповідає вимогам нормативно - правових актів які регулюють питання операцій руху коштів на картковому рахунку за допомогою платіжної картки, - тобто, є неналежним доказом, тому, суд вважає що є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: dismissed