Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітніх та неповнолітніх дітей, звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO], та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно. Також ставить питання про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дітей [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO], стягнувши з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини його доходів. Позов обґрунтовано тим, що відповідачі є батьками зазначених дітей; злісно ухиляються від виконання своїх батьківських прав; не виховують та не утримують дітей; фактично діти перебувають в дитячих закладах, одна дитина виховується родичами. Відповідачі не перевідують дітей, не забирають їх на канікулярний період; не надають матеріальної допомоги на їх утримання. В позові зазначено, що відповідачами не створені умови для проживання дітей в родині. Посилаючись на необхідність визначення статусу дітей з метою їх соціального захисту, заявлений позов про позбавлення відповідачів батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі; надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Вказав, що відповідачі є батьками дітей різного віку. На початку 2016 року під час перевірки умов проживання [PERSON] від неї були вилучені двоє малолітніх дітей, оскільки була загроза життю та здоров»ю дітей. Інші діти тривалий час проживають в дитячих інтернатних закладах за заявою матері, яка не має матеріальної можливості їх утримувати. Після відібрання дітей відповідачі жодного разу не перевідали дітей, не звертались до органів опіки та піклування щодо повернення дітей; не поліпшили своїх житлово-побутових умов. Вказала, що відповідачі продовжують вести асоціальній спосіб життя, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями. Представник позивача вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідає інтересам дітей, оскільки діти, набувши відповідний статус, отримують соціальний захист від держави. Представник третьої особи на стороні позивача підтримав заявлені позивачем вимоги у повному обсязі. Пояснив, що родина [PERSON] перебуває на обліку як неблагополучна з 2014 року. [PERSON] надавалась допомога, як багатодітній матері, вона отримувала соціальні виплати на дітей. При перевірках умов проживання неодноразово зверталась увага на необхідність створення належних умов для проживання дітей, оскільки при обстеженнях житла [PERSON] була встановлена відсутність достатньої кількості їжі, дитячого одягу, іграшок. Коли комісія прийшла проводити огляд в січні 2016 року, [PERSON] була в неадекватному стані, малолітні діти були без догляду, в житлових приміщеннях було холодно, брудно, було прийнято рішення про відібрання дітей та влаштування їх до дитячих закладів, де вони перебувають по теперішній час. Протягом року ні мати ні батько дітей до органів опіки не звертались, долею дітей не цікавились. Крім того, [PERSON] постійно змінює місце свого проживання, у зв»язку з чим неможливо перевірити, чи створені нею умови для проживання дітей. Вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що вона дійсно є матір»ю шістьох дітей, але фактично станом на 2016 рік з нею проживали лише двоє дітей: [PERSON] 2009 р.н. та [PERSON] 2015 р.н. Старша дочка [PERSON] 1999 р.н. проживає в м. Одеса, навчається; вона з нею періодично спілкується по телефону, іноді, коли є можливість, допомагає матеріально. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають в дитячому інтернаті за її заявою. Дочка [PERSON] виховується в сім»ї родичів, оскільки у неї відсутня матеріальна можливість утримувати дітей. Сама вона з молодшими дітьми проживала у гуртожитку, також інколи проживає в будинку матері. Вважає, що умови, в яких проживали діти, були належними, дітям всього вистачало. Підтвердила, що в січні 2016 року дітей у неї відібрали, причин не пояснили. Протягом року вона не зверталась до органів опіки з приводу повернення дітей; дітей не відвідувала, оскільки у неї відсутні кошти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Підтвердив, що він є батьком [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Вказав, що проживав з [PERSON], яка є матір»ю дітей. Після розриву відносин з [PERSON] він проживає окремо, з дітьми іноді спілкується телефоном. Про те, що діти в інтернаті - знає, але у нього немає можливостей забрати дітей до себе. Також підтвердив, що він не відвідував дітей у дитячих закладах, оскільки у нього відсутні кошти. Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.8), [PERSON] [INFO] (а.с.10), [PERSON] [INFO](а.с.11), [PERSON] [INFO] (а.с.7). Відповідач [PERSON] є матір»ю [PERSON] [INFO].(а.с.9), [PERSON] 20.01.2015 р.н.(а.с.12). Це підтверджено записами в свідоцтвах про народження дітей та інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Великомихайлівському району від 20.04.2016 року № 351/05.1-28 (а.с.15). Згідно з довідкою виконкому Великомихайлівської селищної ради №115/02-16 від 30.03.2016 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.16) Згідно з характеристикою, наданою за місцем проживання відповідача [PERSON], вона характеризується негативно, її житло знаходиться в занедбаному стані, санітарно-побутові умови незадовільні; нею за місцем проживання не створені умови для проживання та розвитку дітей. Зазначено, що [PERSON] не займалась вихованням своїх дітей, ухилялась від виконання батьківських обов»язків, не забезпечувала дітей одягом, взуттям та їжею (а.с.17). Аналогічна інформація міститься в акті обстеження умов проживання сім»ї [PERSON] від 28.01.2016 року (а.с.18). Зазначено, що відсутні меблі, опалюється лише одна кімната, в будинку антисанітарія, бруд, сморід, продукти харчування відсутні. За наслідками обстеження прийнято рішення про вилучення дітей, які проживали з [PERSON] та поміщення їх до інфекційного відділення Великомихайлівської ЦРЛ. При проведенні обстеження умов проживання [PERSON] 29.02.2016 року виявлено, що відповідач не вчинив дій щодо поліпшення умов проживання, в кімнатах брудно, речі розкидані, ліжок для дітей немає. Зазначено, що мати дітей та її співмешканець зловживають спиртними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя, ніде не працюють (а.с.19). Судом під час розгляду справи надавалось доручення про здійснення повторного огляду умов проживання відповідача [PERSON] для з»ясування можливості повернення дітей у родину, згідно з наданими актами обстеження від 22.12.2016 року та 13.01.2017 року обстеження умов проживання сім»ї [PERSON] неможливе у зв»язку з відсутністю [PERSON] за місцем проживання, місце її перебування не відоме (а.с.70,71). В судовому засіданні відповідач повідомила, що у неї проводиться ремонт, вона проживає у співмешканця, адресу, за якою проживає, вона до органів опіки не повідомляла. Із довідки про склад сім»ї відповідача [PERSON] вбачається, що він разом із дружиною зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до характеристик, за місцем проживання відповідач [PERSON] характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, однак за характером спокійний. Зазначено, що від проживання з [PERSON] має чотирьох дітей, про фізичний та духовний розвиток дітей не піклується, з дітьми не спілкується та не підтримує з ними зв»язок, не проявляє інтерес до життя дітей. Свою байдужість до дітей пояснив тим, що він не проживає з [PERSON], яка є матір»ю дітей (а.с.20). В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що він не брав дітей на канікули, оскільки у нього відсутні умови для їх проживання. Також вказав, що не має коштів, щоб утримувати дітей. Діти перебувають у різних дитячих закладах, відповідно до наданої судом інформації відповідачі дітей не відвідували (а.с.53,54,55,56). Згідно з висновком Великомихайлівської селищної ради, орган місцевого самоврядування, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей (а.с.26-27). Також визнано доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні до дітей висновком Великомихайлівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування (а.с.29-30). Під час розгляду справи судом з»ясовувалось питання про ставлення дітей до заявленого позову. Представники позивача та третьої особи, які особисто приймали участі в засіданні комісій органів опіки та піклування повідомили, що при розгляді питання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав вислуховувалась особиста думка старших дітей з цього приводу. Представники зазначили, що діти з розумінням поставилися до цього питання, визнали, що в разі позбавлення їх батьків батьківських прав вони отримують державне забезпечення, що піде їм на користь, оскільки в теперішній час батьки не можуть їх забезпечувати матеріально. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини або покинули дитину. За п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із досліджених в судовому засіданні документів, пояснень учасників справи вбачається, що відповідачі, які є батьками дітей, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків, оскільки не піклуються про дітей, не сприяють їх розвитку, не турбуються про здоров»я, не відвідували дітей в спеціалізованих закладах, протягом тривалого часу не мали контакту з дітьми, не надавали матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавились їх життям. Під час розгляду справи судом надавався відповідачам час для поліпшення умов проживання, проявлення піклування до дітей, зміни ситуації, але відповідачі проігнорували намагання суду та не проявили зацікавленості у долі дітей. Оцінивши всі докази відповідно до ст. 212 ЦПК України суд дійшов до висновку, що відповідачі свідомо та злісно ухиляються від виконання батьківських обов»язків, оскільки вони самоусунулись від виконання своїх батьківських обов»язків, хоча мали можливість спілкуватись з дітьми та займатись їх вихованням. Невизнання відповідачами позову суд оцінює як формальне ставлення до заявлених вимог, а не як зацікавленість у долі дітей, оскільки відповідачі проявили повну байдужість щодо виконання своїх обов»язків по утриманню та вихованню дітей, мотивувавши це відсутністю коштів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язків по утриманню дитини. У ст.. 180 СК України зазначено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність інших дітей, інші обставини, що мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідачів на утримання дітей, суд враховує те, що відповідачі не працюють, не мають стабільного заробітку, також враховується кількість дітей, тому суд вважає можливим стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в мінімальному розмірі - 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідачів судові витрати по справі. При визначенні розміру суми судового збору суд бере до уваги, що позивачем були заявлені дві позовні вимоги - майнового та немайнового характеру, які, відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», мають оплачуватись самостійним судовим збором, на підставі наведеного суд вважає необхідним стягнути з відповідачів у рівних частинах на користь держави судовий збір в розмірі 1280,00 грн. із розрахунку 640,00 грн. х2. На підставі викладеного та

Outcome: approved