Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, який діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначав, що відповідач [PERSON], [INFO], має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батько записаний за вказівкою матері у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджено витягом з Державного реєстру від 15 березня 2017 року. Сім'я [PERSON] перебуває під наглядом Служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області з 2015 року. Відповідно до листів-подання від 09, 23 листопада та 22 грудня 2015 року Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1, учень 8-а класу [PERSON] має пропуски у навчанні, мати на дитину не має впливу. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного працівниками школи, сім'я [PERSON] проживає в ? частині будинку за адресою: Київська область, [ADDRESS], дане помешкання потребує капітального ремонту, умови проживання дитини в ньому незадовільні, в будинку антисанітарія, речі брудні, мати зловживає спиртними напоями. Ці факти підтверджено також атом обстеження від 27 вересня 2016 року, складеним спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради. У психолого-педагогічній характеристиці на дитину [PERSON], наданій психологом школи від 14 березня 2016 року вказано, що хлопець має негативну поведінку, легко піддається впливу, безвідповідальний. З ним та його матір'ю було проведено роз'яснювальну роботу, яка до позитивних наслідків не призвела. Відповідач не цікавиться життям дитини, її розвитком. Під час візитів у сім'ю 10, 13, 30 січня 2017 року спеціалістами служби встановлено, що [PERSON] перебувала у стані сильного алкогольного сп'яніння, веде антисоціальний спосіб життя, місцем перебування дитини не цікавиться. За неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків її двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується листом національної поліції в Київській області № 708/109/1003/0217 від 17 січня 2017 року. 12 січня 2017 року наказом начальника служби у справах дітей та сім'ї № 01-10-06 від 12 січня 2017 року неповнолітнього [PERSON] взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. З 06 червня 2016 року відповідач перебуває на обліку Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. 13 березня 2017 року спеціалісти Служби у справах дітей та сім'ї спільно з представниками Броварського ВП ГУ НП України у Київській області відвідали сім'ю [PERSON] за місцем проживання. В цей час в будинку знаходились сторонні особи, які розпивали алкоголь разом з матір'ю неповнолітнього. В будинку повна антисанітарія, через наявні борги за комунальні послуги відсутнє опалення, водопостачання, газопостачання, речі брудні та хаотично розкидані, продукти харчування відсутні. Неповнолітній має занедбаний вигляд, брудний одяг та ознаки захворювання. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради № 178 від 14 березня 2017 року неповнолітнього [PERSON] відібрано від його матері [PERSON], у зв'язку з загрозою для життя та здоров'ю дитини. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради № 178 від 14 березня 2017 року надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, шляхом перерахування на особовий рахунок дитини починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області [PERSON] не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №152 від 19 березня 2003 року (а.с.6). Батько записаний за вказівкою матері у відповідності до вимог ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017777404 від 15 березня 2017 року (а.с.7). Сім'я [PERSON] перебуває під наглядом Служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області з 2015 року. Відповідно до листів-подання від 09, 23 листопада та 22 грудня 2015 року Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1, учень 8-а класу [PERSON] має пропуски у навчанні, мати на дитину не має впливу (а.с.9,10,11). Згідно з актами обстеження умов проживання, складеними працівниками школи від 06 та 09 листопада 2015 року, сім'я [PERSON] проживає в ? частині будинку за адресою: Київська область, [ADDRESS], дане помешкання потребує капітального ремонту, умови проживання дитини в ньому незадовільні, в будинку антисанітарія, речі брудні, мати зловживає спиртними напоями. (а.с.12,13). Ці факти підтверджено також атом обстеження житлово-побутових умов № 322 від 27 вересня 2016 року, складеним спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради (а.с.16). У психолого-педагогічній характеристиці на дитину [PERSON], наданій психологом школи від 14 березня 2016 року вказано, що хлопець має негативну поведінку, легко піддається впливу, безвідповідальний. З ним та його матір'ю було проведено роз'яснювальну роботу, яка до позитивних наслідків не призвела. Відповідач не цікавиться життям дитини, її розвитком (а.с.15). Згідно листа національної поліції в Київській області № 708/109/1003/0217 від 17 січня 2017 року за неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків [PERSON] двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.17). 12 січня 2017 року наказом начальника служби у справах дітей та сім'ї № 01-10-06 від 12 січня 2017 року неповнолітнього [PERSON] взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.18). Згідно з актом № 74 від 13 березня 2017 року, складеного спеціалістами Служби у справах дітей та сім'ї, спільно з представниками Броварського ВП ГУ НП України у Київській області, які відвідали сім'ю [PERSON] за місцем проживання, в цей час в будинку знаходились сторонні особи, які розпивали алкоголь разом з матір'ю неповнолітнього. В будинку повна антисанітарія, через наявні борги за комунальні послуги відсутнє опалення, водопостачання, газопостачання, речі брудні та хаотично розкидані, продукти харчування відсутні. Неповнолітній має занедбаний вигляд, брудний одяг та ознаки захворювання (а.с.24). Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 178 від 14 березня 2017 року неповнолітнього [PERSON] відібрано від його матері [PERSON], у зв'язку з загрозою для життя та здоров'ю дитини (а.с.34). Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14 березня 2017 року надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношення до її сина [PERSON] № 1-18/244, у зв'язку з тим, що матір дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.31-33). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до правильного висновку про те, що [PERSON], [INFO], ухиляється від обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідач [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], і, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов'язана утримувати його до досягнення ним повноліття. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 17 березня 2017 року по [INFO] року. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial