Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.09.2017 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулася [PERSON] із заявою про надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], у зв'язку із тим, що її донька протягом 6 років не виконує свої батьківські обов'язки, не проживає з дитиною, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Також до орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулась [PERSON] із заявою, в якій просила надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав її матері - [PERSON] Спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради були досліджені умови проживання неповнолітньої [PERSON]. Неповнолітня зареєстрована разом з матір'ю - [PERSON] та бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою неповнолітня мешкає разом з бабусею - [PERSON], де мешкає відповідач не відомо. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради 22.11.2017 розглядалось питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та 22.12.2017 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області прийняте рішення № 1479 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку та накласти заборону на відчуження житла. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, також в заяві зазначено, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Позивач не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Третя особа, [PERSON], надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Відомості про батька [PERSON] до актового запису про народження внесені відповідно до ст.135 СК України, що підтверджується копією довідки № 2570/12.27-04-31 від 01.10.2017, виданою Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Відповідно копії довідки № 01-26/357 від 26.10.2017, виданої Кременчуцькою спеціалізованою школою-інтернатом 1-111 ступенів № 21 з поглибленим вивченням окремих предметів Кременчуцької міської ради Полтавської області, неповнолітня [PERSON] проживає з бабусею, яка бере активну участь у житті дитини. Мати вихованням не займається, школу не відвідує. Згідно копії довідки від 09.06.2017, виданої Великокохнівським АЗПСМ, виховуванням та лікуванням [PERSON], [INFO], займається бабуся - [PERSON] Неповнолітня [PERSON], зареєстрована разом з [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки №7466 від 07.09.2017, виданої ТОВ «Житлорембудсервіс». У відповідності до копії актів обстеження житлово-побутових умов від 08.06.2017, 29.09.2017, 02.11.2017, складених спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації, за вище вказаною адресою фактично проживають: [PERSON] та [PERSON] Відповідач, [PERSON], за місцем реєстрації не проживає, її місце перебування не відоме. Із копії листа № 04/1366 від 04.12.2017, наданого Кременчуцьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Кременчуцької міської ради Полтавської області, вбачається, що родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] самоусунулася від виховання дитини, не приймає участі у її житті, навчанні та матеріально не забезпечує неповнолітню доньку. Вихованням дитини та забезпеченням її потреб займається [PERSON] Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23.11.2017 (затвердженого рішенням № 1479 від 22.12.2017 виконавчого комітету Кременчуцької міської ради), доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO] Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] має право користуватися квартирою [ADDRESS], власником 1/3 якої є її матір - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло від 28.01.1993, виданого згідно розпорядження № 16 від 10.01.1993 Кременчуцьким ремонтно-транспортним підприємством. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проаналізувавши встановлені обставини, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання, утримання та догляду за неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.180, ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач не виконує належним чином свій обов'язок по утриманню неповнолітньої доньки, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я дітей, матеріальний стан та стан здоров'я відповідача, а також те, що відповідач не надала суду доказів на підтвердження необхідності звільнення її від сплати аліментів чи визначення аліментів в меншому розмірі, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які перераховувати на особистий рахунок дитини, який буде відкритий у відділені Державного ощадного банку України, починаючи з 23.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Стаття 430 ЦПК України передбачає, що рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. У відповідності до ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Проаналізувавши встановлені обставини, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про накладення заборони на відчуження 1/3 частини квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON], є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved