Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 24 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, отримав кредит у розмірі 1 000,00 доларів США зі сплатою 19,20% у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 30 червня 2015 року прострочена заборгованість складає 3 498,79 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 935,66 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 1828,13 доларів США; заборгованість за пенею та комісією 735,00 доларів США; штраф (фіксована частина) 23,79 доларів США; штраф (процентна складова) 19,36 доларів США. Вказує на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2013 року із відповідача на його користь вже було стягнуто заборгованість за даним договором у розмірі 3 111,55 доларів США, а тому на даний час заборгованість відповідача становить 430,39 доларів США, що за курсом 21,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 9046,77 грн. Зважаючи на видалене просить суд позов задовольнити та стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 430,39 доларів США, що еквівалентно 9046,77 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомляв і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1 000,00 доларів США зі сплатою 19,20% у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 квітня 2008 року, розмір заборгованості станом на 30 червня 2015 року становить 3 498,79 доларів США , в тому числі: заборгованість за кредитом 935,66 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 1828,13 доларів США; заборгованість за пенею та комісією 735,00 доларів США; штраф (фіксована частина) 23,79 доларів США; штраф (процентна складова) 19,36 доларів США. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2013 року було стягнуто заборгованість у розмірі 24861 доларів США з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Тому, заборгованість відповідача перед позивачем складає 403,39 доларів США, що за курсом 21,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 9046,77 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за кредитним договором не погашає. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими і такими, що мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved