Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 05.06.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-16002-050607, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3386 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік та строком користування до 04.04.2008 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та виконати свої обов'язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених Кредитним договором. Своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 22.07.2014 року становить 1406,16 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 005-16002-050607 від 05.06.2007 року в сумі 1403,16 грн. та судові витрати. Позивач ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без участі його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що 05.06.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-16002-050607, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на придбання майна у розмірі 3386 грн. зі строком користування до 04.04.2008 року. Пунктами 2.3, 2.9 кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитору виходячи зі ставки 0,01 % річних. Починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше п'ятого числа кожного місяця сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість зі сплати процентів та плати за ведення кредитної справи у розмірі 339 грн. В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору, утворилась заборгованість, яка станом на 22.07.2014 року становить 1406,16 грн. і складається: заборгованість за сумою кредиту - 1406,14 грн.; заборгованість за відсотками - 0,02 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № 005-16002-050607 від 05.06.2007 року, укладеним між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідач не надав суду доказів на спростування факту наявності заборгованості у вказаному розмірі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, з огляду на невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 005-16002-050607 від 05.06.2007 року в сумі 1403,16 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved