Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації, що діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що на обліку в службі у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як такі, що проживають в сім`ї в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Батько у свідоцтвах про народження дітей записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Неодноразово до служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації надходили усні повідомлення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей. Спеціалістами служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації спільно з старшим інспектором ювенальної превенції Гайворонського відділу поліції неодноразово проводились бесіди профілактичного характеру з матір`ю малолітніх дітей з приводу неналежного виконання нею батьківських обов`язків, але бажаних позитивних результатів це не дало. Після винесення попереджень та неодноразово проведених бесід, мати намагалась докласти зусиль до виправлення ситуації, але позитивна динаміка була тимчасовою. [PERSON] проживає в с. Бандурове. За час проживання на території ради постійно порушує громадський порядок, вчиняє сварки та бійки, зловживає алкогольними напоями. Не виконує свої батьківські обов`язки, дуже часто залишає дітей без догляду. На зауваження не реагує, за характером неврівноважена, агресивна. [PERSON] на протязі 2019 року вчинила адміністративні правопорушення за ст. ст. 184, 175-1, 178, 173 КУпАП та відносно неї відкрито кримінальне провадження за ст. 129 КК України (замах на вбивство), що підтверджує факт агресивної поведінки матері дітей, що у свою чергу може негативно вплинути на психічний та фізичний розвиток дитини. Просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з перерахуванням коштів на користь особи або закладу під опікою/піклуванням якою будуть перебувати малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дітей передати органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації. Представники органу опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації Стицюра Л.В. та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просять суд їх задовольнити. Пояснили, що відповідач не цікавиться життям своїх дітей, не надає матеріальної допомоги. Підтримали наданий висновок про те, що необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просять відмовити в його задоволені. Відповідач пояснила, що цікавиться життям своїх дітей, піклується про них, забезпечує їх матеріально. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що від жителів села на відповідача не одноразово надходили скарги, вона конфліктна. Відповідач залишала дітей без нагляду, умови проживання іноді задовільні, іноді незадовільні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що виявляли факти неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач росла з нею по сусідству. У відповідача характер складний, але за дітьми піклується, діти доглянуті, вона їх не кривдить. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуататції дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). На обліку в службі у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як такі, що проживають в сім`ї в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 32-33). Батько у свідоцтвах про народження дітей записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00024670295, №00024669820 видані Гайворонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 22 листопада 2019 року (а.с. 8-9). Згідно копії характеристики від 19 листопада 2019 року № 579 наданої Бандурівською сільською радою, Гайворонського району, Кіровоградської області [PERSON] проживає в с. Бандурове разом з дітьми. За час проживання на території ради постійно порушує громадський порядок, вчиняє сварки та бійки, зловживає алкогольними напоями. Не виконує свої батьківські обов`язки, дуже часто залишає дітей без догляду. На зауваження не реагує, за характером неврівноважена, агресивна (а.с. 10). Згідно копій характеристик наданих директором закладу дошкільної освіти [PERSON] , малолітня [PERSON] влаштована до дитячого садка з 24 вересня 2018 року, а [PERSON] з 01 квітня 2019 року (за проханням прабабусі - [PERSON] ). [PERSON] товариська дитина, з дорослими контактує охоче, серед однолітків має друзів і подруг. Навички самообслуговування сформовані відповідно до її віку. [PERSON] не товариська дитина, з дорослими контактує охоче, але не товаришує з однолітками. Навички самообслуговування відповідно до його віку, в конфліктних ситуаціях проявляє агресію (кусає та б`є дітей під час ігор), домагається свого шантажем, падає на підлогу в істериці. Здебільшого грається сам в рухливі ігри машинками (а.с. 14-15). Згідно повідомлень від 12 вересня 2016 року завідувача ФАП № 2 с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, [PERSON] під час хвороб дітей відмовлялася від лікування в стаціонарі, а займалася самолікуванням. Неодноразово залишала дітей без нагляду дорослих. Під час перевірок умов проживання мати малолітніх дітей неодноразово була відсутня вдома, а якщо була то не пускала в будинок, обзивала всіх нецензурними словами, погрожувала бійкою (а.с. 16-17). 19 листопада 2019 року Бандурівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області було прийнято рішення №25 про негайне вилучення малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та тимчасове влаштування дітей до комунального закладу «Гайворонська центральна лікарня» (а.с. 11). Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. У справі відсутні докази застосування до відповідачки заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування, відсутні акти обстеження умов проживання дітей відповідача. В матеріалах справи наявна інформація надана Гайворонським відділом поліції головного управління національної поліції в Кіровоградській області № 8119/131-2019 від 19 листопада 2019 року, про те, що [PERSON] мати малолітніх дітей на протязі 2019 року вчинила адміністративні правопорушення за ст. ст. 184, 175-1, 178, 173 КУпАП та відносно неї відкрито кримінальне провадження за ст. 129 КК України (а.с. 18), але процесуальних рішень, якими було встановлено протиправні дії та визнано винною [PERSON] у вчиненні зазначених порушень позивачем суду не надано, тобто належним чином та відповідними доказами дані обставини не доведені. З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо негативної характеристики відповідача, оскільки вони не найшли своє підтвердження в судовому засіданні, до матеріалів справи не надано належних доказів, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно дітей в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї: молодий вік та необізнаність, відсутність матеріальних коштів для утримання дітей, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей. Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення матері по відношенню до дітей батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, а також, що неналежне виконання [PERSON] її батьківських обов`язків створило загрожу життю дітей, про що суду не надано жодного доказу. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю, однак, враховуючи протиправну поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, по відношенню малолітніх дітей, який виражається в неналежному догляді за дітьми, її слід попередити, що у разі продовження протиправної поведінки вона буде позбавлена батьківських прав. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, тому не підлягають до задоволення вимоги про стягнути з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей та передання малолітніх дітей органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», останній підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed