Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Обласне комунальне виробниче підприємство Дніпро-Кіровоград звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що з 01.04.2012 року ОКВП Дніпро-Кіровоград є правонаступником КП Світловодський міський водоканал. Позивачем на імя відповідача відкрито особовий рахунок № 403480, та укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 16.03.2010 року. Відповідно до договору позивачем надавались послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідач за користування вказаними послугами, не сплачував, а тому станом на 01.08.2015 року, має заборгованість в сумі 1271 грн. 31 коп. Зазначає, що раніше звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, але ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.06.2015 року судовий наказ було скасовано. Борг виник внаслідок того, що відповідач не виконав чергову повірку лічильника води та наполягає на тому, що повірку лічильника повинен виконати виконавець, що суперечить нормам, які є чинними на момент виникнення спору. Крім цього позивач просить стягнути борг з відповідача з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України у звязку з простроченням виконання грошового зобовязання. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі пославшись на обставини якими обґрунтовує позовні вимоги та доводи, що їх стверджують просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що відповідача було проінформовано про необхідність повірки засобу обліку, що ним не було виконано. У звязку із тим, що відповідно до вимог Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення неможливо використовувати не повірений лічильник, то плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Крім цього пояснив, що підприємства, які надають послуги населенню з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, повинні додавати оплату такої послуги як періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води та теплової енергії до тарифів за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудиноковї території. Оплата споживачем цієї послуги повинна здійснюватись згідно з укладеним договором між виконавцем та споживачем. Таким чином ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як виконавець послуг з водопостачання та водовідведення, контролює міжповірочні інтервали. Споживач, якщо ним не укладений договір з виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, самостійно виконує періодичну повірку та оплачує за виконанні роботи спеціалізованим атестованим організаціям та підприємствам. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. У своїх запереченнях зазначила, що заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у неї відсутня. Нею здійснювалась плата за показами лічильника згідно договору. Заперечує той факт, що позивач звертався до неї з приписом про необхідність повірки лічильника. Вважає що повірка лічильника повинна проводитись за рахунок виконавця послуг, а дії позивача, повязані з повіркою лічильника такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність». Крім цього просить провести повірку лічильника за власний рахунок та відшкодувати їй моральну шкоду за спричинені незаконними діями моральні страждання. Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши докази суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідач отримував послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до укладеного договору від 16.03.2010 року.(а.с.12-13). Як вбачається із довідок про розмір нарахувань за не своєчасну оплату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.08.2015 року заборгованість відповідача з урахуванням внесеної плати складає 1271 грн. 31 коп. (а.с. 8-10). Відповідно до копії квитанцій (а.с. 62-54) відповідачем оплачувались надані послуги відповідно до показань лічильника. Встановлено, що на імя [PERSON] за адресою вулиця Будівельників 14-32 був направлений припис, у якому зазначено, що чергову повірку лічильника необхідно виконати до 28.02.2013 року та попереджено, що у разі, якщо лічильник не повірений, або закінчився термін його повірки, виконувати розрахунки на підставі його показників заборонено. Крім цього зазначено, що в разі невиконання повірки лічильника нарахування за надані послуги буде проводитись за затвердженими нормами споживання. (а.с 54). З вказаним приписом [PERSON] була ознайомлена, але від підпису відмовилась, про що мається відмітка у приписі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що дійсно нею був вручений припис [PERSON], але від підпису вона відмовилась. З приводу повірки лічильника відповідачу [PERSON] направлявся лист від 23.07.2013 року (а.с.15), а також відповідь її на звернення до Прокуратури Кіровоградської області (а.с. 48-50) у якому розяснено порядок виконання періодичної повірки лічильника. Частиною 1, 2 ст.11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Питання щодо повірки засобів вимірювальної техніки на час виникнення спірних правовідносин були врегульовані статтею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» З приводу застосування вказаної норми Верховний Суд України постановою у справі № 6-60 цс 15 від 22.04.2015 висловив правову позицію та зазначив, що відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобовязані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку. Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є субєктами підприємницької діяльності, власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, повязані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно з пунктом 24 цього Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг. Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії. Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку. Отже, у спірний період (до 24 жовтня 2014 року) проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Пунктами 9, 30, 32 цих Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обовязків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обовязком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства. Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами. Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів. Положеннями частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті. До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг (Закон від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII, який набрав чинності 26 квітня 2014 року) питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) статтею 7 Закону № 1875-IV було віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг. За таких обставин, суд вважає заперечення відповідача [PERSON] з приводу наявності вини позивача у виникненні у неї заборгованості за водопостачання, такими, що не заслуговують на увагу. Пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Виходячи з того, що лічильник відповідача знятий з реєстрації, як такий, що не пройшов повірку, суд погоджується з доводами позивача, що плата за послуги з водопостачання та водовідведення повинна справлятися згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Розмір заборгованості та підстави її нарахування підтверджуються довідками (а.с.8-10), рішенням Світловодської міської ради від 30 квітня 2009 року № 651 «Про затвердження науково обґрунтованих норм питного водопостачання» та додатком № 1 до нього (а.с 52-53), рішенням Світловодської міської ради від 28 березня 2012 року № 362 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 16.03.2012 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з додатками (а.с.84-86), Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 26.03.2015 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з додатками (а.с. 90-92). Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги та ст. 68 ЖК України споживач (наймач) зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, щомісячно, в строки встановлені законом. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом. Розрахунком (а.с.11) підтверджується нарахування 3% річних та індексу інфляції, що відповідно складає 226 грн. 88 коп. та 17 грн. 94 коп. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача з підстав передбачених ст. 625 ЦК України. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та ст. 625 ЦК України, ч.1,2 ст.11 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) п. 5 ч. 4 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги» ст.ст.67,68 ЖК України, п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення,

Outcome: approved