Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 01.03.2016 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено генеральну угоду № б/н. Згідно вищевказаної угоди позивач надав останній кредит в розмірі 7354,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 10,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач стверджує, що відповідач не здійснив належного погашення кредиту та не виконує власних зобовязань за генеральною угодою. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобовязань за генеральною угодою, станом на 06.04.2017 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав 29736,70 грн., у тому числі: - 6704,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 754,09 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 2949,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 19327,97 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди; В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за угодою від 01.03.2016 року № б/н. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в грошовій сумі 29736,70 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, розгляд справи провести без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі не надав до суду відзив, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення про судовий виклик від 20.12.2017 року за № 2050100464068 та від 09.01.2018 року за № 2050100460860. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - пятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З генеральної угоди від 01.03.2016 року № б/н вбачається, що предметом вищевказаного договору є надання кредиту в розмірі 7354,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 10,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості за генеральною угодою від 01.03.2016 року № б/н вбачається, що станом на 06.04.2017 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 29736,70 грн., у тому числі: - 6704,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 754,09 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 2949,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 19327,97 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди; Судом встановлено, що визначений позивачем розмір заборгованості відповідає умовам генеральної угоди від 01.03.2016 року № б/н, зокрема п. 2.2 генеральної угоди згідно якого визначено, що позивач має право на штраф у розмірі 19327,96 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання. Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши при цьому належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд визнає, що відповідач [PERSON], допустила істотні порушення умов генеральної угоди від 01.03.2016 року № б/н та вимог ст. ст. 526, 610, 611,1050 ч. 2, 1054 ч.1 ЦК України, тому присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 29736,70 грн., у тому числі: - 6704,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 754,09 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 2949,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 19327,97 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди; Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, з урахуванням встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» мінімуму на момент подання позову до суду - 1600 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved