Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Наприкінці січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] є її батьком. З 2017 року [PERSON] навчається на денній формі навчання у відокремленому структурному підрозділі Київського індустріального коледжу Київського національного університету будівництва та архітектури за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування». У зв`язку з навчанням на денній формі позивач не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток, що свідчить про її потребу у матеріальній підтримці. Враховуючи, що вартість навчання за один календарний рік становить 7000 гривень та вартість проживання у гуртожитку за один рік - 4000 гривень. Тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на власне утримання у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою, а також витрати пов`язані з навчанням за період з 01 вересня 2017 року по 2019 рік у розмірі 16000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позову у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що до досягнення [PERSON] повноліття він своєчасно та у повному обсязі виконував обов`язок щодо матеріального утримання дочки. Пред`явлений позов відповідач визнає частково, а саме не заперечує проти сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 750 гривень щомісячно до закінчення нею навчання, а також щодо оплати частини вартості навчання та проживання у гуртожитку у розмірі 5507 гривень 50 копійок. В подальшому [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, якою просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 26637 гривень (а.с.41). Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на ім`я позивача (а.с.8). У відповідності до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). З довідки №3656 від 29 листопада 2017 року, виданої директором коледжу, вбачається, що [PERSON] навчається в відокремленому структурному підрозділі Київського індустріального коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури (І рівень акредитації) за спеціальністю: Фінанси, банківська справа та страхування, спеціалізація: Оціночна діяльність денної форми навчання. Термін навчання становить період часу з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року (а.с.14). Відповідно до договору №187 від 15 серпня 2017 року, укладеного між відокремленим структурним підрозділом Київський індустріальний коледж Київського національного університету будівництва та архітектури та [PERSON] , матір`ю позивача, вартість навчання за весь строк становить 14000 гривень, вартість навчання за один семестр - 3500 гривень (а.с.4). Враховуючи ту обставину, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, вона не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] приймає участь в утриманні дочки. Враховуючи, що СК України закріплено принцип рівності прав та обов`язків обох батьків брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на її утримання щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до закінчення нею навчання в Київському індустріальному коледжі, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 гривні, з липня - 2007 гривень. Проаналізувавши викладені обставини в їх сукупності щодо матеріального становища відповідача, суд приймає до уваги, що [PERSON] згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Однак в меншому розмірі, ніж про це просить позивач, зокрема у розмірі 750 гривень щомісячно. Вказівка відповідача на те, що на його утриманні знаходяться інші неповнолітні діти, є необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначених доводів. Крім того, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці - [PERSON] , яка її потребує. Враховуючи рівність обов`язку батьків щодо забезпечення матеріального утримання дитини, в тому числі повнолітньої дочки, яка у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1000 гривень щомісячно. До вказаного висновку суд також виходить з того, що термін навчання [PERSON] у коледжі вже завершився, а саме до 30 червня 2019 року. Крім цього, [PERSON] надано ордер на період з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року на проживання в гуртожитку університету КНУБА №5 за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Проживання у гуртожитку є платним. З копій квитанцій, приєднаних до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] за період з 02 вересня 2017 року по 30 серпня 2018 року сплатила грошові кошти у розмірі 7340 гривень за проживання у гуртожитку (а.с.11,12). За правилом ч.1 ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Зокрема, як вказав Верховний Суд України у постанові від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Вказане свідчить про те, що після досягнення дитиною повноліття припиняється обов`язок батьків брати участь в її додаткових витратах. У зв`язку з цим, відсутні підстави для стягнення з [PERSON] додаткових витрат, понесених позивачем, що пов`язані з навчанням, а саме оплатою проживання у гуртожитку, придбанням продуктів харчування у загальному розмірі 26637 гривень. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений частково. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 512 гривень 22 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: partial