Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Орган опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської областізвернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] записаний зі слів матері, відповідно до ч.1 статі 135 Сімейного кодексу України. Сім'я [PERSON] з 11 лютого 2016 року перебуває на обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням матір'ю своїх обов'язків стосовно виховання та утримання дитини. [PERSON] схильна до бродяжництва. 27 квітня 2018 року до служби у справах дітей надійшла інформація стосовно малолітньої [PERSON] про те, що мати дитини [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп'яніння та вигнала доньку у вечірній час з будинку на вулицю. В ході перевірки даної інформації було встановлено, що відповідачка дійсно перебувала в стані алкогольного сп'яніння, місце знаходження своєї доньки вона не знала. Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 98 від 27 квітня 2018 року у [PERSON] відібрано малолітню дитину [PERSON] у зв'язку з безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини, без позбавлення її батьківських прав. Згідно повідомлення служби у справах дітей Ічнянської РДА Чернігівської області № 01-10/164 від 22 серпня 2018 року [PERSON], [INFO], з 08 травня 2018 року по даний час перебуває в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації, вказуючи на дані обставини, безвідповідальне ставлення матері до дитини та свідоме нехтування своїми материнськими обов'язками щодо виховання дитини,просить суд відібрати малолітню [PERSON], [INFO], у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини, яка перебуває на повному державному утриманні в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації, у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити, так як відповідачка [PERSON] не піклуються про малолітню доньку, зловживає спиртними напоями та не забезпечує їй нормальне існування, а тому відібрання відповідатиме інтересам дитини. Крім того, просила стягнути аліменти з відповідачки на утримання дитини. [PERSON] всудове засідання не з'явились, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні, повідомивши, що стала на шлях виправлення та бажає належно здійснювати виховання своєї дитини. Офіційно працевлаштована на посаду підсобного працівника на філії ПАТ «ДПЗКУ» «Ічнянське хлібоприймальне підприємство» та отримує стабільний дохід. Вона також має намір піклуватись про свою доньку та забезпечувати її всім необхідним. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Судом встановлено, що відповідачка по справі являється матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Батько дитини [PERSON] записаний зі слів матері, відповідно до ч.1 статі 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру АЦСГ про реєстрацію народження (а.с.5). Сім'я [PERSON] з 11 лютого 2016 року перебуває на обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням матір'ю своїх обов'язків стосовно виховання та утримання дитини (а.с.8). Згідно розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 98 від 27 квітня 2018 року, малолітню [PERSON] негайно вилучено від матері [PERSON] у зв'язку з безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини, без позбавлення її батьківських прав (а.с.6). На підтвердження підстав такого вилучення надано акт обстеження матеріально-побутових умов сім]ї (а/c/7). Відповідно до повідомлення служби у справах дітей Ічнянської РДА Чернігівської області № 01-10/164 від 22 серпня 2018 року [PERSON], [INFO], з 08 травня 2018 року по даний час перебуває в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (а.с.34). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частина 4 ст. 155 СК України вказує, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Нормами ч.1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення осіб батьківських прав та/або відібрання дітей від батьків судам необхідно з'ясовувати конкретні обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підтвердження своїх вимог щодо доцільності відібрання малолітньої дитини від відповідачки представник позивача послалася на те, що на день винесення розпорядження про негайне відібрання дитини, [PERSON] зловживає спиртними напоями та не займається вихованням і утриманням своєї малолітньої дочки, не працює та не має достатніх коштів для створення належних умов для виховання та розвитку дитини, на підтвердження чого надано саме розпорядження, акт обстежень умов проживання відповідачки від 27 квітня 2018 року та повідомлення Ічнянського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді від 27 квітня 2018 року про те, що сім'я [PERSON] з 11 лютого 2016 року перебуває у них на обліку як сім'я, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.8). Однак, з даними твердженнями позивача суд не погоджується. Щодо посилання на систематичне зловживання відповідачкою спиртними напоями, то на підтвердження даного факту органом опіки та піклування Ічнянської РДА крім розпорядження та акту обстеження матеріально-побутових умов станом на 27 квітня 2018 року інших документально підтверджених доказів не надано. Згідно повідомлення КЛПЗ «Ічнянська ЦРЛ» від 21 серпня 2018 року № 915/05 [PERSON] на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не знаходиться (а.с.33). На час розгляду справи відповідачка працює підсобним працівником на філії ПАТ «ДПЗКУ» «Ічнянське хлібоприймальне підприємство» з 02 серпня 2018 року (а.с.32). Згідно акта обстеження за місцем проживання [PERSON] від 20 серпня 2018 року на момент перевірки є всі умови для проживання дитини (а.с.31). Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, зважаючи на той факт, що відібрання дитини є крайнім заходом, враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON], особу відповідачки [PERSON], її бажання виправитися, спілкуватися з донькою, приймати участь у її вихованні,суд вважає, що сам факт звернення представника позивача до суду з позовом про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачки змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, спілкування з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та більш активної участі матері у її вихованні На час розгляду справи судом встановлено, що відповідачка змінила свою поведінку та усунула прояви безвідповідального ставлення до материнських обов'язків, що свідчить про відсутність небезпеки для життя та здоров'я малолітньої дитини, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed