Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з дійсним позовом. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 18.04.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500935562. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 16449,39 грн.. Згідно умов договору [PERSON] зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. В результаті неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №500935562 від 18.04.2014 року у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2016 року становить 27789,60 грн. і складається з: 16268,65 грн. заборгованість за кредитом, 4606,21 заборгованість за відсотками, 4514,74 грн. заборгованість по комісії та 2400,00 грн. штраф. Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд позов задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №500935562 від 18.04.2014 року. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом достовірно встановлено, що 18.04.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500935562, за яким [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 16449,39 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % та строком користування до 22.04.2019 року. Відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком № 1 до договору та його невідємною частиною(а.с.4). Пунктом 4 Розділу 2 кредитного договору встановлено, що повернення заборгованості за кредитом, враховуючи сплату процентів за його користування та сум комісійної винагороди, в тому числі комісійної винагороди за дії банку, що вичиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобовязань за договором, а також сум будь-яких інших комісійних винагород, у випадку якщо сплата таких комісійних винагород передбачена умовами Розділу 1 договору, здійснюється позичальником щомісячно відповідно до визначених сторонами умов(а.с.5). В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №500935562 від 18.04.2014 року, виникла заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 01.03.2016 року становить 27789,60 грн. і складається з: 16268,65 грн. заборгованість за кредитом, 4606,21 заборгованість за відсотками, 4514,74 грн. заборгованість по комісії та 2400,00 грн. штраф(а.с.20). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за кредитним договором №500935562 від 18.04.2014 року у визначеному позивачем розмірі. Пунктом 15 Загальних умов кредитування фізичних осіб визначено, що банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадках прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за Кредитом. На виконання умов договору ПАТ «Альфа-банк» на адресу боржника направлено вимогу про дострокове повернення кредиту вих. №23087-102-б/б від 15.03.2016 р.(а.с.14-15). Враховуючи викладені обставини, з огляду на невиконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved