Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ступени-4» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 22.01.2016р. у зазначеному корпусі житлового комплексу «Ступені» було організовано та зареєстровано у визначеному чинним законодавством України об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ступени-4», яке в свою чергу діє на підставі Статуту об`єднання та Законів України. 09.04.2017р. загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку було прийнято рішення про обов`язкову щомісячну сплату учасниками ОСББ коштів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 7 грн. 50 коп. за один квадратний метр належного співвласникам нерухомого майна, що підтверджується Протоколом загальних зборів учасників ОСББ №10. Загальна площа належного відповідачу нерухомого майна складає 34 квадратних метри, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.08.2015 р. Таким чином, щомісячна плата відповідача за надані послуги складає 255 грн. в місяць. Проте, в супереч вимогам чинного законодавства України відповідач за період з 01.04.2017 р. по 01.01.2019 р. не здійснив жодної оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Отже, загальна сума боргу за період з квітня 2017 року по січень 2019 року, тобто 21 місяць, складає 5355 грн. Таким чином позивач просить суд стягнути із відповідача суму основного боргу в розмірі 5355 грн., суму 3% річних за час прострочення в розмірі 134 грн. 68 коп., інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 425 грн. 29 коп. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1921 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. В судове засідання представник позивача - голова ОСБ «Ступени-4» Кушнір Т.М. не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, всі докази надані в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.70). В судові засідання при розгляді справи по суті, відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань був сповіщений своєчасно, належним чином, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак до суду повернулися конверти з відмітками «Укрпошти» - «за закінченням встановленого строку зберігання». Тому відповідні повідомлення про слухання справи були розміщені на веб-порталі Судової влади України (а.с. 73, 76, 78, 81, 83, 84). Відзив на позовну заяву від [PERSON] не надходив. Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки №143721194 від 01.11.2018р., [PERSON] є власником квартири, загальною площею 34 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтво про право власності [NUMBER] , виданого 31.08.2015р. Реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.14). Копія вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності також долучені до матеріалів справи (а.с.17-18). З копії технічного паспорту на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , вбачається що загальна площа квартири становить 34 кв.м. (а.с.19-21). 22.01.2016р. у [ADDRESS] було організовано та зареєстровано у визначеному чинним законодавством України об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ступени-4», керівник Кушнір Т.М., що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.28). ОСББ «Ступени-4» у своїй діяльності керується статутом, затвердженого загальними зборами, протокол №8 від 13.11.2016р. (а.с.32-43). 09.04.2017р. загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку було прийнято рішення про обов`язкову щомісячну сплату учасниками ОСББ коштів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 7 грн. 50 коп. за один квадратний метр належного співвласникам нерухомого майна, що підтверджується копією Протоколу загальних зборів учасників ОСББ №10 (а.с.22-25). Довідкою №1 від 13.02.2019р. про стан розрахунків по квартплаті власника квартири [ADDRESS] [PERSON] станом на 01.01.2019р. за період з 01.04.2017р. по 31.12.2018р., підтверджено, що на 01.01.2019р. борг по квартплаті становить 5355 грн. (а.с.44). Відповідно до ст.1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Згідно ст.4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Відповідно до положень ст.15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст.7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного будинку зокрема зобов`язаний: виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, ' технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Згідно ст.12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. Відповідно до п.2 Розділу 5 Статуту ОСББ, затвердженого протоколом Загальних зборів ОСББ №8 від 13.11.2016 р. співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до житлово- комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до положень розділу 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що сума основного боргу становить 5355 грн., сума 3% річних за час прострочення становить 134 грн. 68 коп., інфляційне збільшення заборгованості становить 425 грн. 29 коп. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів, щодо неправильності складеного розрахунку заборгованості за відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, те, що будь-які докази відповідачем не надані, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Так, між позивачем ОСББ «Ступени-4» та адвокатом Ременчук А.М. був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги від 28.12.2018 року (а.с.8-9). Загальна сума гонорару адвоката за надану правничу (правову) допомогу за вказаним договором складає 1000 грн. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. При цьому суд враховує, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад, копіювання документів), тощо. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом із тим, відповідаче [PERSON] про свою незгоду із розміром витрат на правову допомогу не заявляв, тому суд вважає, що вказані витрати підлягають стягненню із відповідача. При зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір на суму 1921 грн., що підтверджено квитанцією №159 від 12.02.2019р. (а.с.45) Питання щодо стягнення судового збору суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved