Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

ПАТ «ВТБ БАНК» звернулось до районного суду з позовом, в якому прохало стягнути з [PERSON] на його користь 138509грн 68 копійок заборгованості за кредитним договором і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2077,65грн. При цьому вказувало, що 17.09.2013 року [PERSON] уклав з банком кредитний договір №R53113464064В і отримав кредит у сумі 50000грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2016 року. В порушення умов кредитного договору відповідач несвоєчасно виконував кредитні зобовязання, в результаті чого станом на 20.05.2016 року виникла заборгованість у сумі 138509 гривень 68 копійок, яка складається з наступного: 32876,67грн - строкова заборгованість за кредитним договором; 6411,26 грн прострочена заборгованість за кредитним договором; 6191,27 грн інфляційні витрати нараховані на прострочену заборгованість по кредиту; 836,08 грн 3% річних нараховані за прострочення виконання зобов»язання щодо погашення кредиту; 63,75грн строкова заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 1849,76грн - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 1001,55 грн інфляційні витрати нараховані на прострочену заборгованість по процентам; 77,67 грн 3% річних нараховані за прострочення виконання зобов»язання щодо погашення процентів; 12732,94 грн прострочена заборгованість по комісії; 76468,74 грн пеня, нарахована за несвоєчасне виконання зобов»язання щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісії. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання явку представника не забезпечив, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти наявності боргу і показав, що він вніс в рахунок погашенння боргу кошти і вважає, що з їх урахуванням розмір комісії повинен бути зменшений, в судове засідання на розгляд справи не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належними чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено наступне. 17 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53113464064В (а.с.10-12). Відповідно до умов п.1 кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 50000,00грн зі сплатою 15% річних та кінцевим строком погашення заборгованості 17.09.2016 року, а відповідач повинен повернути кредит у зазначений строк та сплатити за його користування відсотки, комісійну винагороду в строки та на умовах, що передбачені правилами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «ВТБ Банк», до яких відповідач приєднався, подавши банку заяву ( аркуші - 3,10-12). Банк свої зобов»язання за кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в сумі 50000грн, що підтверджується меморіальним ордером № 28366 ( аркуш 17). Згідно з п.5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов»язаний сплатити на корисить банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов»язань за кожен день порушення. Згідно розрахунку ПАТ «ВТБ Банк» вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 20.05.2016 року становить 138509 гривень 68 копійок та складаєтиьтся із: 32876,67грн - строкової заборгованості за кредитним договором; 6411,26 грн простроченої заборгованості за кредитним договором; 6191,27 грн інфляційних витрат, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту; 836,08 грн 3% річних, нарахованих за прострочення виконання зобов»язання щодо погашення кредиту; 63,75грн строкової заборгованості по процентам за користування кредитними коштами; 1849,76грн - простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами; 1001,55 грн інфляційних витрат, нарахованих на прострочену заборгованість по процентам; 77,67 грн 3% річних, нарахованих за прострочення виконання зобов»язання щодо погашення процентів; 12732,94 грн простроченої заборгованості по комісії; 76468,74 грн пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов»язання щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісії. На момент розгляду справи відповідачем не було погашено зазначеної суми заборгованості перед ПАТ «ВТБ Банк». Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.256 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Врахоуючи вищевикладене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд проходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісією, нарахованими інфляційними виплатами, 3% річних законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 62040.95грн. Враховуючи, що розмір нарахованої пені за порушення відповідачем взятий на себе зобов»язань значно перевищує розмір боргу, прохання відповідача зменшити розмір пені, який для нього є непосильно обтяжливим, а також з урахуванням його матеріального стану, суд вважає можливим застосувати вимоги частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України і зменшити розмір нарахованої позивачем пені до суми боргу, визначивши до стягнення 54000грн. Судом не приймаються до уваги твердження позивача про необхідність зменшення боргу на суми 2600грн та 2560грн, внесені ним 22.06.2016року та 17.05.2016 року відповідно, так яони зараховані в рахунок погашення боргу за процентами та комісією, що підтверджується наданими позивачем розрахунками. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 115975.33грн, тобто 83,73%, то з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1739грн 63коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial