Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області звернувся в суд в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей, у зв`язку із скоєнням фізичного насильства матір`ю. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , не виконує батьківські обов`язки відносно дочки, не створює належні умови для утримання та проживання, не піклується про її здоров`я, моральний та фізичний розвиток, не забезпечує належного догляду та виховання дочки, не дбає про її інтереси, не цікавиться шкільним життям. Ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов`язків прямо суперечить вимогам Сімейного кодексу України, в ст.150 якого зазначається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування в особі Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області просить позбавити батьківських прав відповідача, передати дитину [PERSON] , [INFO] , до Ізяславського навчально - реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради, та стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16.01.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від 05.03.2020 року та від 05.05.2020 року витребувано інформацію щодо можливості участі малолітньої [PERSON] в судовому засіданні при розгляді даної справи, а також зобов`язано провести та надати суду психологічне дослідження особистості неповнолітньої особи [PERSON] з приводу можливого позбавлення батьківських прав щодо неї її матері [PERSON] . Ухвалою Ізяславського районного суду від 27.05.2020 року підготовче провадження у справі було закрите, а справа призначена до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання сторін щодо виклику в судове засідання при розгляді справи по суті свідків. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, та просила суд їх задовольнити, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Також вказала, що [PERSON] проводить неналежний догляд та утримання своєї дитини. Всі зусилля органів, які здійснюють нагляд за забезпеченням прав дитини, направлені на допомогу відповідачці у догляді за дитиною, не дали результатів. Відповідачка, повідомлена про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не подала. В судовому засіданні представник Ізяславського навчально - реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Ізяславської районної державної адміністрації та Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явилися, у поданих до суду письмових заявах просили розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Враховуючи, що відповідачка в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про місце, дату і час судового засідання, причини неявки суд не повідомила, не подала відзиву на позовну заяву, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд протокольною ухвалою постановив провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12.08.2015 року, вбачається, що відповідач у справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження зі слів матері, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України №00011115481 від 26.09.2012 року, №00025682321 від 20.02.2020 року. Постановою Ізяславського районного суду від 14.03.2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, в зв`язку із вчиненням 20.12.2018 року домашнього насильства відносно своєї доньки [PERSON] та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. В подальшому, 06.03.2019 року адміністрація Ізяславського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2, ліцей» ім.О.Кушнірука листом №62 повідомила Ізяславське ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, службу у справах дітей, відділ освіти Ізяславської РДА про виявлення 06.03.2019 року в учениці школи [PERSON] тілесних ушкоджень. Працівником Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області в присутності матері [PERSON] та завідуючої сектору служби у справах дітей Ізяславської РДА Палиги В.В. було опитано малолітню [PERSON] , яка повідомила про факт застосування 05.03.2019 року до неї фізичного насильства з боку матері, що підтверджується копією письмового пояснення від 13.03.2019 року. Факт отримання тілесних ушкоджень дитиною (припухлості, гематоми на тілі) підтверджується також записом травматолога від 13.03.2019 року в медичній карті [PERSON] . Відповідно до письмових повідомлень Ізяславського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2 ліцей» ім.О.Кушнірука від 06.03.2019 року №62 та служби у справах дітей Ізяславської РДА від 11.03.2019 року №168/01-29, родина [PERSON] знаходиться на шкільному обліку з грудня 2018 року з причин жорстокого поводження матері з дитиною. 24.12.2018 року мати дитини [PERSON] була попереджена про недопустимість жорстоких методів виховання по відношенню до своєї дитини. Профілактичні бесіди, які неодноразово проводились працівниками служби у справах дітей Ізяславської РДА та Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з [PERSON] про несення відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та про підстави щодо позбавлення її батьківських прав не дали позитивних результатів. Дитина постійно перебуває в небезпеці. Згідно акту обстеження умов проживання від 13.03.2019 року умови проживання є задовільними. В кімнатах є всі необхідні меблі, в помешканні прибрано, в достатній кількості наявні продукти харчування. [PERSON] має окрему кімнату, одягом та взуттям забезпечена, є шкільне приладдя. Разом з тим, стосунки в сім`ї є недоброзичливими, у зв`язку з тим, що між матір`ю та дитиною постійно конфлікти. Під час обстеження встановлено, що мати [PERSON] нанесла тілесні ушкодження дочці, факт побиття якої підтверджено самою [PERSON] . З матір`ю проведена профілактична бесіда щодо несення відповідальності за вчинення насильства в сім`ї та його наслідки. Судом також взято до уваги інший акт обстеження умов проживання, складений 22.08.2019 року, в якому зазначено, що умови проживання сім`ї [PERSON] потребують покращення санітарного стану. В кімнатах важке повітря з запахом тютюну. Продукти харчування в обмеженій кількості. Мати залишає дитину в помешканні на тривалий термін, не цікавиться її шкільним життям, на тривалий час їздить на заробітки в іншу країну. 13.03.2019 року служба у справах дітей Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області прийняла наказ №25 від 13.03.2019 року «Про взяття на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, [PERSON] », згідно якого [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, про що також повідомлено Ізяславський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для здійснення соціального супроводу сім`ї, в якій проживає дитина. Згідно копії витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при Ізяславській РДА №3 від 26.03.2019 року, рекомендовано Ізяславському районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснювати соціальний супровід сім`ї [PERSON] , надавати комплекс соціально - побутових, психологічних, соціально - педагогічних, соціально - економічних, юридичних, інформаційних послуг, послуги працевлаштування та інші соціальні послуги, спрямовані на створення належних умов для гармонійного, фізичного та фізіологічного розвитку дитини. Наказом №7 від 26.03.2019 року Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді «Про встановлення соціального супроводу щодо сім`ї [PERSON] ( [ADDRESS] )» встановлено соціальний супровід щодо сім`ї [PERSON] . Причиною здійснення соціального супроводу родини стало ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків (залишає дитину на тривалий термін саму в помешканні, не створює належні умови для повноцінного розвитку дитини, не цікавиться її шкільним життям та внутрішнім світом) та вчинення нею насильства відносно дитини. Ситуацію в родині ускладнює той фактор, що жінка на тривалий термін їде на заробітки в іншу країну і це не дає змоги повноцінно та комплексно здійснювати соціальну роботу в родині. За результатами проведеної мотиваційно - роз`яснювальної роботи з матір`ю та на підставі її заяви від 01.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 01.04.2019 року зараховано до Ізяславського навчально - реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради, що підтверджується витягом з наказу даної установи від 01.04.2019 року №6-у «Про зарахування ученицею Ізяславського НРЦ [PERSON] ». Перебування [PERSON] в Ізяславському навчально - реабілітаційного центрі Хмельницької обласної ради також погоджено службою у справах дітей Ізяславської РДА (лист від 19.09.2019 року №683/01-29). Відповідно до довідки Ізяславського навчально - реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради від 14.05.2020 року №01-17/142, [PERSON] прибула на навчання 02.09.2019 року (тільки після дзвінка класного керівника) без супроводу дорослих. У вересні, після дзвінка соціального педагога закладу, мати [PERSON] один раз відвідала дочку, принесла деякі речі, затримавшись на кілька хвилин. [PERSON] забирала дочку на осінні канікули з 25.10.2019 року по 04.11.2019 року. З 15.10.2019 року по 20.10.2019 року та з 15.11.2019 року по 24.11.2019 року [PERSON] перебувала в медичному корпусі закладу. При цьому [PERSON] жодного разу не провідувала та не телефонувала до доньки. На зимові канікули [PERSON] перебувала в закладі, мама дитину не забирала. Під час карантину [PERSON] також перебувала в Ізяславському НРЦ. За весь період перебування у закладі [PERSON] зв`язувалась з дочкою тільки на день народження дитини [INFO] . На даний момент спілкування з дитиною не підтримується. Зі змісту протоколу індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] від 13.05.2020 року №01-17/138 встановлено, досліджувана відкрита, прагне до спілкування. Прагне самоствердитися та бажає бути визнаною дорослими для неї людьми. Постійно шукає підтримки, надійності та комфорту, особливо в сім`ї. Досліджувана відчуває нестачу психічного тепла дому. Проявляє інтелектуальні здібності, вміння спілкуватися, в деяких ситуаціях буває нерішуча. Їй властива агресія та ворожість, щоправда приховані. У висновку органу опіки та піклування Ізяславської районної державної адміністрації від 16.12.2019 року №42/32-13-2998/2019 вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в Ізяславському навчально - реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради. Допитаний в якості свідка дільничний офіцер поліції [PERSON] , підтвердив факт застосування відповідачкою щодо своєї доньки фізичної сили, за що вона була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Свідок також повідомив про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка працює медичною сестрою Ізяславського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2, ліцей» ім.О.Кушнірука, вказала, що [PERSON] майже ніколи в школі не бачила. Малолітня [PERSON] часто мала неохайний зовнішній вигляд. Двічі дитина приходила до школи з тілесними ушкодженнями, які їй спричинила матір. [PERSON] в більшості випадків мати не супроводжувала по дорозі до школи та додому. Свідок [PERSON] , яка працює заступником директора із виховної роботи Ізяславського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2, ліцей» ім.О.Кушнірука зазначила, що [PERSON] навчалася в першому класі вказаного навчального закладу. Її приводила до школи бабуся, в другому та третіх класах дитини не було. Після смерті бабусі, яка померла під час навчання дитини в першому класі, дитина проживала в знайомої бабусі. Мати дитину до школи не заводила та не зустрічала, на навчання та після закінчення занять дитину відводили працівники школи. В четвертому класі дівчинка відновила навчання у вказаному навчальному закладі. До школи приходила самостійно, без супроводу дорослих. В цей час було двічі виявлено в дитини тілесні ушкодження, в зв`язку із чим адміністрація школи звернулася до служби у справах дітей та поліції. При спілкуванні з мамою, остання підтвердила факт застосування до дитини фізичного впливу як методу виховання. Як розповідала їй [PERSON] , мати не допомагала їй збиратись до школи, часто залишала її саму дома. Свідок [PERSON] , яка працює вчителем Ізяславського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2, ліцей» ім.О.Кушнірука, та була класним керівником [PERSON] , також підтвердила, що в першому класі дитиною займалась бабуся, в другому та третіх класах дитини в школі не було. В четвертому класі дитиною займалась мама. В цей час [PERSON] була неохайною, не знала елементарних правил гігієни, мала в обмеженій кількості шкільне приладдя. Мама не допомагала доньці в навчанні. Бачили дівчинку з синцями, вона боялася матері. Свідок [PERSON] , яка працює медичною сестрою Ізяславського навчально - реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради вказала, що приймала [PERSON] на навчання в вересні 2019 року. Вона прийшла сама, без супроводу мами, мала неохайний вигляд, педикульоз, на ногах грибкове захворювання. За період перебування в установі дівчинка двічі хворіла, про що повідомляли маму, але вона дитину не відвідувала, ліки не приносила, на телефонні дзвінки не відповідала. Дитину мама на канікули не забирала, крім осінніх в 2019 році, і лише після дзвінка працівників центру. Свідок [PERSON] , яка працює вихователем Ізяславського навчально - реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради зазначила, що за весь період навчання [PERSON] в її класі бачила маму двічі. Перший раз, коли її викликали, щоб принесла дитині одяг, а другий раз, коли забрала доньку на осінні канікули. [PERSON] не прагнула підтримувати стосунки з дитиною, ігнорувала прохання останньої щодо зустрічей, не відвідувала її, участі в житті дитини не приймала. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У ст.12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідно в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Досліджені судом письмові докази та покази свідків вказують на існування такої поведінки відповідачки [PERSON] , яка свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, зокрема, вона не проявляє жодної ініціативи з приводу спілкування з дитиною, не цікавиться її фізичним і духовним розвитком, не забезпечує її матеріально. Так, під час перебування дитини в Ізяславському навчально-реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради, [PERSON] не проявляла бажання побачитись з дитиною, провести з нею вільний час після закінчення занять, у вихідні дні, на канікулах. Поодиноке відвідування дитини відбувалося лише після наполегливих прохань працівників навчального закладу принести одяг дитині та забрати її на канікули. Під час перебування дитини на лікуванні, мати не цікавилась її станом, не дбала про забезпечення її необхідними ліками, додатковим харчуванням. Вжиті заходи соціального супроводу не принесли бажаного результату: [PERSON] не дослухалась порад фахівців, не приклала зусиль щодо зближення з дитиною, залишивши її фактично повністю під опікою закладу освіти. Також судом встановлено факти застосування відповідачкою фізичного впливу на дитину, що не свідчить про бажання матері належним чином виховувати свою дитину, дбати про її фізичний і духовний розвиток, приймати виважені рішення та застосовувати належні заходи виховання щодо неї. Таким чином, відповідачка повністю самоусунулась від виховання дитини, протягом тривалого часу не проявляє до неї материнської любові та турботи, не цікавиться її бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з донькою. Материнство [PERSON] щодо доньки [PERSON] має формальний характер, який жодним чином не відповідає меті інституту батьківства, не сприяє забезпеченню прав та інтересів дитини. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, нести за неї відповідальність. Таким чином, враховуючи необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. Слід зазначити, що позбавлення батьківських прав тісно пов`язане з питанням про матеріальне утримання батьками своєї дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину не має виключень. Тому, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України). Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, підлягають стягненню аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , для її утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас, положеннями ч.5 ст.167 СК України, якою регулюється питання щодо влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, передбачено, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. В даному випадку звернення від родичів дитини щодо її передачі їм відсутні, а тому, саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок щодо подальшого влаштування дитини, яке має вирішуватись після набрання судовим рішенням законної сили, а тому позовна вимога щодо передачі дитини до Ізяславського навчально-реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради не може бути задоволена. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1681,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial