Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Об'єднання Співвласників багатоквартирного будинку «РЯЗАНОВА №11» в особі керівника Антюшина С.О. 10.05.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з квартири без надання іншого житла. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає, що 29.08.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення відповідно якого було розірвано договір піднайму житлового приміщення і надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території від 01.06.2011 року, між ОСББ «Рязанова № 11» та [PERSON] Зараз вимушені звернутися знову до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, оскільки [PERSON] без законних на те підстав займає квартиру [ADDRESS]. Відповідач фактично не мешкає в зазначеній квартирі, борги за комунальні послуги накопичується. Інших осіб заселити в зазначену квартиру не має можливості, так як ключі від квартири знаходяться у відповідача, який продовжує тримати в ній свої речі. Законних підстав на те, щоб відповідач займав дану квартиру та самовільно користувався нею не має. Тому просить суд, висилити [PERSON], [INFO] з квартир [ADDRESS], без надання іншого житла. Представник позивача Шукюров Р.С. до судового засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відзив на адресу суду не надходив. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що в задоволенні уточненого позову слід відмовити з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судом встановлено, що згідно довідки, виданої Головою правління ОСББ «Рязанова 11» від 22.05.2017 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS], ніхто не зареєстрований. Станом на 22.05.2017 року за вказаною адресою нараховано борг за комунальні послуги в розмірі 1542,00 грн. (а.с.17). Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Зі змісту акту від 01.12.2017 року підписаного мешканцями буд. [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS], який завірений головою правління ОСББ «Рязанова 11», суд дійшов висновку, що в квартирі [ADDRESS] зазначеної адреси мешкав [PERSON], який не проживає у спірній квартирі з 01.06.2011 року по теперішній час. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29.08.2016 року розірвано договір під найму житлового приміщення і надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 01.06.2011 року, укладений між ОСББ «Рязанова 11» та [PERSON] (а.с.5-6). За таких обставин позивач вважає, що відповідач [PERSON] самоправно зайняв жиле приміщення, тому відповідно до ст. 119 ЖК України, має бути виселений без надання іншого житла. Відповідно до ч. 3 ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В матеріалах цивільної справи наявна виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, від 19.09.2010 року з якої вбачається, що власники багато квартирного будинку [ADDRESS] об'єдналися та створили «Об'єднання Співвласників багатоквартирного будинку «РЯЗАНОВА 11», що підтверджено (а.с.15). Статтею 385 ЦК України передбачено, що власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об'єднання власників квартир (житла). Одним із нормативно правових актів, який регулює їх діяльність є Закон України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 №2866-III. Цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань саме власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. У відповідності до ст. 319 ЦК України, саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Представником позивача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, відповідно якого суд мав встановити, що саме позивач ОСББ «Рязанова 11» є власником квартири [ADDRESS]. Оскільки зазначений вище закон № 2866-III, не надає керівнику Об'єднання право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Окрім того, суд звертає увагу на норми міжнародного законодавства, які регулюють дану сферу правовідносин. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. З урахуванням викладених обставин, відсутність доказів та необґрунтованіть позову, не дають суду підстави для задоволення позовних вимог ОССБ «Рязанова 11», шляхом виселення [PERSON] з квартир [ADDRESS]. На підставі ст. ст. 316, 319 Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed