Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 43707,65 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору №001-19001-261113 від 26.11.2013 року остання отримала кредит у розмірі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом [PERSON] у заяві №001-19001-261113 від 26.11.2013 року. Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов»язання та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, встановлених договором та в межах ліміту. Відповідач своєчасно не погашала заборгованість за кредитом та не сплачувала відсотки за користування кредитними коштами внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.10.2017 року складає 43707,65 з яких: 28447,94 грн.- заборгованість за кредитом, 15259,71 грн.- заборгованість за комісіями, які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 26.11.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-19001-261113 (надалі Договір). Відповідно до ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч.2 ст.638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вище вказаного Договору, Позивач відкрив Відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 30000грн. Згідно п.1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, в межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В звязку з відкликанням банківської ліцензії АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р., після спливу чергового строку ліміту Кредитної лінії, відповідно до п.2.4. Частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0.00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 30000грн. Відповідач скористалася кредитною лінією, але станом на 06.10.2017 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором №001-19001-261113 від 26.11.2013 року на загальну суму 43707,65грн., яка складається з: 28447,94 грн.- заборгованість за кредитом, 15259,71 грн.- заборгованість за комісіями. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За таких обставин, відповідачем були порушенні умови договору та норми чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати суми боргу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по договору №001-19001-261113 від 26.11.2013 року на загальну суму 43707,65грн., яка складається з: 28447,94 грн.- заборгованість за кредитом, 15259,71 грн.- заборгованість за комісіями, підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. В силу ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, а тому з [PERSON] слід стягнути в користь ПАТ «Дельта Банк» 1600 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved