Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вилучення предмету застави автомобілю ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АН0768МН, звернення стягнення на предмет застави (а.с.3-7). В ході судового провадження за інформацією Головного сервісного центру МВС України зясовано перереєстрацію заставного автомобілю ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АН0768МН, на нового власника [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2017 року з видачею нового реєстраційного номеру АХ0182ЕМ. (а.с.43-45) З огляду на вказане позивачем позов уточнено, залученого співвідповідача [PERSON] та заявлені вимоги про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором, про звернення стягнення на предмет застави автомобіль ЗАЗ LANOS, реєстр.номер АХ0182ЕМ, про вилучення у відповідача [PERSON] предмету застави вказаного автомобілю та його передачу банку для реалізації. (а.с.56-60) У судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» [PERSON] не зявився, надав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності, на позові наполягав. Згідно позову з урахуванням його уточнення, 30.03.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №910.14089, згідно якому остання отримала кредит в розмірі 71792,27 грн. на купівлю транспортного засобу автомобілю ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АН0768МН, строком до 30.03.2017 року, з погашенням кредитної заборгованості, процентів щомісячно відповідно до графіку платежів, зазначеному у Додатку №1 до кредитного договору. Боржник [PERSON] свої зобовязання виконувала не належним чином, що призвело до утворення заборгованості станом на 21.12.2016 року в сумі 94385,20 грн., а саме: за тілом кредиту 7062,89 грн., простроченим тілом кредиту 48395,13 грн., простроченими процентами 35005,15 грн., строковими процентами 545,19 грн., пенею дебіторською заборгованістю 1582,03 грн., іншими штрафними санкціями 1794,81 грн. В забезпечення виконання кредитних зобовязань відповідно до договору застави [PERSON] передала в заставу ПАТ «Ідея Банк» вищевказаний автомобіль. На даний час обтяження не припинено, однак автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2017 року перейшов у власність відповідача [PERSON] з видачею нового реєстраційного номеру АХ0182ЕМ. З огляду на вказане позивач ПАТ «Ідея Банк» просить суд стягнути з відповідача боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 94385,20 грн., звернути стягнення на предмет застави автомобіль ЗАЗ LANOS, реєстр.номер АХ0182ЕМ, який вилучити у відповідача [PERSON] з метою подальшої реалізації. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, була належним чином повідомлена, заяв не надала. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, надали письмові заперечення на позов та заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно письмовим запереченням відповідача [PERSON], 29.03.2017 року згідно з договором №7089/17/000908 купівлі-продажу колісного транспортного засобу, укладеного з комісіонером ТОВ «Автоконсалтинг Україна», він придбав автомобіль ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АХ0182ЕМ. Вказаний автомобіль він придбав у громадянина [PERSON], який володів ним на праві власності з 14.06.2016 року та мав свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХО 259602. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля обтяження на вказаний транспортний засіб були відсутні. Ніяких зобовязань перед ПАТ «Ідея Банк» він не має, у правовідносини з банком чи [PERSON] не вступав. Є добросовісним набувачем. З огляду на те, що право власності є непорушним та гарантується законом, правочин, за яким він набув право власності, не оспорюваний та не визнаний недійсним, просить в позові відмовити. Суд, дослідивши надані позов, заяви та докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 30.03.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №910.14089, згідно якому остання отримала кредит в розмірі 71792,27 грн. на купівлю транспортного засобу автомобілю ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АН0768МН, строком до 30.03.2017 року, з погашенням кредитної заборгованості, процентів щомісячно відповідно до графіку платежів, зазначеному у Додатку №1 до кредитного договору. (а.с.13-14, 15, 21-23). Боржник [PERSON] свої зобовязання виконувала не належним чином, що призвело до утворення заборгованості станом на 21.12.2016 року в сумі 94385,20 грн., а саме: за тілом кредиту 7062,89 грн., простроченим тілом кредиту 48395,13 грн., простроченими процентами 35005,15 грн., строковими процентами 545,19 грн., пенею дебіторською заборгованістю 1582,03 грн., іншими штрафними санкціями 1794,81 грн. (а.с.30, 32-34). Таким чином, ПАТ «Ідея Банк» обґрунтовано заявляє про стягнення з [PERSON] заборгованість станом на 31.10.2015 року на 21.12.2016 року за тілом кредиту 7062,89 грн., простроченим тілом кредиту 48395,13 грн., простроченими процентами 35005,15 грн., строковими процентами 545,19 грн., а всього 91008,36 грн., яка до цього часу не погашена. Щодо пені та штрафів, то слід зазначити, що - 14.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону\~зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м.Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року\~\~№33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м.Макіївка Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м.Макіївка, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON], яка зареєстрована у [INFO] (а.с.27-28), і звільняє її від обовязку по оплаті пені та штрафів на користь ПАТ «Ідея Банк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України, за період з 14.04.2014 року. Тобто в частині позову ПАТ «Ідея Банк» про стягнення з [PERSON] пені дебіторської заборгованості 1582,03 грн., інших штрафних санкцій 1794,81 грн. слід відмовити. Як вбачається з копії договору застави транспортного засобу №910.14089 від 10.05.2012 року (а.с.23-24) виконання зобовязань боржника [PERSON] по погашенню кредитної заборгованості було забезпечено переданим нею в заставу ПАТ «Ідея Банк» автомобілем ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АН0768МН (а.с.18-20, 26) Вказаний договір застави зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 17.05.2012 року (а.с.16-17). Згідно п.1 §2 договору застави від 10.05.2012 року, ст.589 ч.1 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо іншого не встановлено договором або законом (ч.1, ч.2 ст.590 ЦК України). Аналогічні положення щодо права заставодержателя звернути стягнення на предмет застави передбачені ст.ст., 20, 27 Закону України «Про заставу». Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з відомостей, наданих Головним сервісним центром МВС України від 21.04.2017 року (а.с.43-45), автомобіль ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АН0768МН, був зареєстрований 30.03.2012 року за [PERSON], яка 01.04.2016 року зняла його з обліку для реалізації. 15.04.2016 року на підставі договору купівлі-продажу вказаний автомобіль був зареєстрований за [PERSON], далі 14.06.2016 року на підставі договору купівлі-продажу зареєстрований за [PERSON], далі 29.03.2017 року на підставі договору купівлі-продажу за [PERSON] Згідно п.2 §2 договору застави від 10.05.2012 року відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів і реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Згідно ст.10 ч.1 вказаного Закону у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Позивач ПАТ «Ідея Банк» просить суд звернути стягнення на предмет застави автомобіль ЗАЗ LANOS, реєстр.номер АХ0182ЕМ, та вилучити його у відповідача [PERSON] Однак, як вбачається з відомостей, наданих Головним сервісним центром МВС України від 21.04.2017 року (а.с.43-45), автомобіль ЗАЗ LANOS, 2012 року випуску, сірого кольору, № кузову Y6DTF48YPC0303954, реєстр.номер АХ0182ЕМ, був придбаний [PERSON] не у боржника та заставодавця [PERSON], а у іншої особи [PERSON] (а.с.95-102). При цьому, на момент купівлі-продажу, вчиненого 29.03.2017 року, вказаний автомобіль, який перевірений по реєстраційному номеру та по номеру кузову Y6DTF48YPC0303954, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній (а.с.101). Таким чином, відповідно до ст.10 ч.1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів і реєстрацію обтяжень» [PERSON] є добросовісним набувачем згідно зі ст.388 ЦК України, оскільки на момент придбання ним спірного автомобілю в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього автомобілю були відсутні. Не оспоривши правомірність переходу права власності на автомобіль від заставодавця [PERSON] до першого покупця [PERSON], ПАТ «Ідея Банк» без належної правової підстави вимагає вилучення автомобіля від останнього власника [PERSON], а також просить звернути на нього стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості боржниці [PERSON], однак на даний час вказаний автомобіль вибув із застави та належить по праву власності іншій особі [PERSON] Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів і реєстрацію обтяжень» обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Вимог про відшкодування збитків або про оспорювання правочину відчуження заставодавцем предмету застави позивачем не заявлено. На підставі наведеного, в задоволенні позову ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та вилучення предмету застави слід відмовити, оскільки такі вимоги є передчасними та необґрунтованими. Відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно задоволеному позову за рахунок відповідачки [PERSON] слід відшкодувати позивачу ПАТ «Ідея Банк» понесені судові витрати в розмірі 1365,13 грн.

Outcome: partial