Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краснопільської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання у неї, без позбавлення батьківських прав, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , передачу його виконавчому комітету Краснопільської сільської ради для подальшого влаштування та стягнення з неї аліментів на неповнолітню дитину. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] жодним чином не виконує свої батьківські обов`язки. Уже тривалий час відповідач проживає в м. Одеса, на момент звернення до суду близько 9 місяців не бачилась та не спілкувалась з дитиною. Мати жодним чином не виявляє зацікавленості в навчальних успіхах дитини, не вживає заходів для їх досягнення, не цікавиться станом здоров`я дитини. На даний час за дитиною доглядає стороння особа, а саме [PERSON] , яка окрім [PERSON] утримує ще трьох дітей. Хоча умови проживання у [PERSON] задовільні проте дитина часто плаче через відсутність материнської турботи, пропускає школу у зв`язку з недостатнім матеріальним забезпеченням, при хворобі лікується з недостатнім медикаментозним забезпеченням, а тому існує загроза здоров`ю, моральному вихованню та розвитку дитини. Тому позивач просить відібрати дитину [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Хоча повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи та висновку оцінки потреб сім`ї (а.с. 16-25) [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями та палінням, з дітьми не проживає. Згідно з актами відвідування сім`ї/особи та актом обстеження матеріально побутових умов вбачаєть, що в [ADDRESS] проживає [PERSON] , 1962 року народження, разом з п`ятьма неповнолітніми дітьми. Мати дітей [PERSON] в квітні 2019 року вибула з с. Тополівка і не повертається. З дітьми не спілкується, не забезпечує їх необхідними засобами для прожиття, не цікавиться їх навчанням та вихованням, свідомо та навмисно не проявляє турботи про дітей та ігнорує їх потреби (а.с. 26-29, 31, 33, 35, 37, 40). Відповідно до інформації наданої Теплицьким ВП ГУНП у Вінницькій області, [PERSON] проживає в м. Одеса, де неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності (а.с. 34). Рішенням № 72 виконавчого комітету Краснопільської сільської ради від 23.09.2020 було вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 41). Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.\~164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що безвідповідальне ставлення відповідача [PERSON] до дитини, її схильність до вживання алкоголю, створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку про доцільність відібрання дитини від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дитини матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для її відібрання. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судові витрати у вигляді судового збору, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача На підставі п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166, ч. 1, 2 ст. 170, 182, 183 СК України,

Outcome: approved