Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Означений позивач звернувся з позовною заявою в суд до вказаного відповідача. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив,що його довіритель [PERSON] з [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі. За цей час проживали однією сім»єю, зароблені кошти використовували спільно в інтересах сім»ї. Протягом 2005року вони з дружиною вкладали кошти на депозитний рахунок у Банку « [PERSON] Аваль». Так 16.02.2005 року працівник банку прийняла 6000грн від нього та 5000 грн. від дружини та 12.05.2005 року 17000 гривень знову від нього для зарахування на вклади, однак вказані кошти привласнила,за що була вироком Чаплинського районного суду Херсонської області засуджена за ст.191 ч.5 КК України і вирок набув чинності 22 липня 2014 року. Кошти,що вкладав він, за рішенням суду ним отримані з урахуванням індексу інфляції, а кошти дружини- ні. 18.02.2013 року [PERSON] померла. Враховуючи те,що це були спільні кошти і їх отримання відтягнулося на вісім років,вони зазнали моральної шкоди,яку він оцінює у 55300 грн,адже перенесли душевні страждання внаслідок неправомірного позбавлення свого майна,захворіли і вимушені були лікуватися. Дружина, не маючи коштів на проведення необхідної їй операції, померла. Розрахунок шкоди на вказану суму наведено, виходячи з того,що на час внесення коштів на вклад вони прирівнювалися майне 6000 доларів США, а наразі виплачено суму,яка становить приблизно 2000 доларів США,тому компенсація моральної шкоди має становити різницю 4000 доларів США,що по нинішньому курсу долара США є 55300 грн.Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив,що банк не є винуватою особою у завданні будь-якої шкоди вкладнику і тим більше його дружині. Вироком суду встановлені винуваті особи. [PERSON] особисто та його дружина за життя,не звернулися до суду з цивільним позовом про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги одного з подружжя про стягнення моральної шкоди в зв»язку з викраденням їхніх вкладів не доведені належними доказами. Доказів того,що хвороби,які наявні у позивача виникли внаслідок того,що його вклад та дружини викрадено, не має,не обґрунтовано суму компенсації, крім того, про викрадення вкладу подружжю було відомо ще у 2007 році. В задоволенні позову просив відмовити. Свідок [PERSON] суду пояснив,що він з дружиною, перебуваючи у шлюбі зробили заощадження і відкрили на свої ім»я вклади у банку «Аваль» у 2005 році. В 2007 році вони довідалися,що вклад знято,але не знали хто це зробив.Обидва перенесли душевні страждання і виявилися хвороби саме після такого повідомлення.Змінився спосіб життя. Вони приймали міри до повернення своїх вкладів, але за життя дружини це не було зроблено. Її хвороби загострилися,вона потребувала операції, але коштів не було,тому і померла. Усі ці обставини є доказамим завдання значної моральної шкоди,тому він її оцінив в 55300 грн. У 2014 році достеменно стало відомо,що викрадення здійснили працівники банку. Вислухавши пояснення представників сторін, свідка,дослідивши матеріали справи,слід прийти до наступних висновків. Предметом спору є вимога про стягнення компенсації моральної шкоди. Виниклі правові відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права ст.23,1167,1172 КК України, відповідно до яких особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Як встановлено судом і не заперечується сторонами,отже не підлягає доведенню подружжя [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 18.02.2013 року одне з подружжя дружина [PERSON] померла. З 2005 року,тобто в період шлюбу [PERSON] та його нині покійна дружина були клієнтами Банку «[PERSON] Аваль»,де мали депозитні вклади, кошти з яких були викрадені працівниками банку,що засуджені вироком Чаплинського районного суду Херсонської області,який набрав законної сили з 22 липня 2014 року. Позивач вказує,що після виявлення цього факту подружжю,зокрема йому завдано моральну шкоду на суму 55300 грн.,оскільки вони перенесли сильні душевні хвилювання від того,що втратили своє майно,яке з часу викрадення внаслідок інфляційних процесів знецінилося. Однак належних допустимих доказів цього факту не надано. Як роз»яснено в п. 3,4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/ шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань,або інших негативних явищ,заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обо»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають:наявність такої шкоди,протиправність діяння її заподіювача,наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в заподіянні. Суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страж дань ,за яких обставин та якими діями /бездіяльністю/ вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини,що мають значення для вирішення спору.Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди,якщо доведе,що остання заподіяна не з її вини. Позивач надав докази : покази його як свідка з означеного предмету доказування. До зазначеного доказу суд відноситься критично,оскільки встановив,що покази надані особою зацікавленою в розгляді справи, а факт наявності хвороб не доводить з достовірністю,що вони є наслідком завдання моральної шкоди. Для застосування такої відповідальності як моральна шкода потрібна наявність усіх елементів цивільного правопорушення- протиправність поведінки, наявність моральної шкоди,причинний зв»язок між протиправною поведінкою заподіювача та моральною шкодою,вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. Оскільки позивачем не доведено наявність моральної шкоди та причинного зв»язку з тим,що викрадені у Банку вклади подружжя потягли за собою захворювання,смерть одного з подружжя, в задоволенні позову слід відмовити . На підставі викладеного в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити повністю. Судовий збір в разі відмови в задоволенні позовних вимог відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed