Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в особі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 31.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00068596, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 грн. строком до 31.08.2014 р. зі сплатою 10,00 процентів річних за користування кредитними коштами. Розділом 2 кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань позичальника. Зокрема, відповідно до пп. 2.5.2. кредитного договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Кредитним договором, а саме, п. 2 спеціальної частини кредитного договору передбачено термін користування кредитом до 31.08.2014 року, проте, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, що в свою чергу відповідно до договору та діючого законодавства є підставою для пред'явлення позивачем вимоги про виконання відповідачем боргових зобов'язань. Згідно статті 2 Закону України від 07.12.2000р. № 2121- III «Про банки і банківську діяльність»: «Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.» Відповідно до п.4 спеціальної частини кредитного договору встановлюється комісія за управління Кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Так, з 2012 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Станом на 26 серпня 2015 року загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 15890 грн. 63 коп., з яких: 8771,43 грн. - заборгованість за кредитом; 330,55 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 1395,36 грн. - заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом; 5393,29 грн. - сплата штрафних санкцій. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1048 Цивільного кодексу України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог (а.с. 56-61). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, позов визнала повністю, погоджується сплатити заборгованість. Пояснила, що дійсно брала кредит, але не для себе. Думала, що кредит погасили і не знала, що виникла заборгованість. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 31.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00068596, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 грн. строком до 31.08.2014 р. зі сплатою 10,00 процентів річних за користування кредитними коштами (а.с. 6-15). Розділом 2 кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань позичальника. Зокрема, відповідно до пп. 2.5.2. кредитного договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом. Відповідно до п.4 спеціальної частини кредитного договору встановлюється комісія за управління Кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4, 5). Відповідачка порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Так, з 2012 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Станом на 26 серпня 2015 року загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 15890 грн. 63 коп., з яких: 8771,43 грн. - заборгованість за кредитом; 330,55 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 1395,36 грн. - заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом; 5393,29 грн. - сплата штрафних санкцій. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За таких підстав позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved