Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

ПАТ Всеукраїнський [PERSON] в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування №ВLаЖГА00060444 від 09.08.2011 року, посилаючись на те, що відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 8 500 грн. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору за відповідачем наявна заборгованість в розмірі 12 449 грн. 16 коп., яку банк просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, відповідно до якого позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує (а.с.32, 33). Відповідач в судовому засіданні суду повідомив, що він справді укладав договір банківського обслуговування за яким банк надав йому 8 500,00 грн. Однак, на даний час він перебуває у скрутному матеріальному стані, а сума боргу, яку банк просить стягнути є дуже великою, а тому просив зменшити розмір неустойки (штрафу). Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 09.08.2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №ВLаЖГА00060444, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав грошові кошти в сумі 8 500 грн. та зобовязався погасити кредит до 09.08.2012 року. Умовами п. 3 договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 15% річних за користування кредитом. Згідно договору відповідач зобов'язався щомісячно не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ ВіЕйБі Банк, вказаний в п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управлівління кредитом (а.с.4-12). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №ВLаЖГА00060444 від 09.08.2011 року (а.с.13,14). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Пунктами 8 та 9 договору визначено штрафні санкції: за прострочення позичальником будь-яких боргових зобовязань за Договором, при тому, що прострочення їх виконання перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі 25 % від суми кредиту; у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 0,5 % (а.с. 4, 10). Позивачем станом на 28.08.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №ВLаЖГА00060444 від 09.08.2011 року, відповідно до якого нараховано заборгованість відповідача за кредитом в загальній сумі 12 449 грн. 16 коп., з яких: 3 641 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом та 8 807 грн. 64 коп. неустойка(штраф, плата за пропуск платежів(а.с.13, 14). В своїх поясненнях відповідач просив зменшети розмір неустойки. Вирішуючи дане клопотання суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно розяснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З проведеного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість по кредитному договору, суд вважає таку обставину істотною. Окрім того неустойку, нараховану відповідачу за неналежне виконання умов кредитного договору суд розцінює як неспівмірною із сумою основного боргу, оскільки вона значно перевищує розмір тіла кредиту. З урахуванням викладеного, виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе задоволити позов частково, зменшивши розмір неустойки та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 641 грн. 52 коп., з яких: 3 641 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом та 4 000 грн. 00 коп. неустойка(штраф, плата за пропуск платежів). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 243,60 гривень судового збору. На підставі викладеного, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 526, 527 ч. 1, 551 ч.3, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved