Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку»звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 188 507,66 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 03.03.2012 року міжПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку»та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого останній отримав 212 311,00 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. [INFO] боржник [PERSON] помер, після чого сплата процентів припинилась і утворилася заборгованість по сплаті процентів, яка станом на 06.08.2013 року склала 798,42 грн. Позивач зазначає, що внаслідок невиконання умов договору виникла зазначена заборгованість, а відповідальність поручителя (відповідача) настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання, при цьому поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. На підставі вищевикладеного просив суд стягнути заборгованість за вищезазначеним кредитним договором з відповідача по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, при цьому зазначила, що позивач має вибір звернення як до основного боржника і поручителя в солідарному порядку, так і до поручителя окремо. Зокрема, зазначила, що банком не повідомлялось поручителя про виникнення заборгованості, однак це не впливає на обов'язок поручителя сплачувати заборгованість, так як обсяг відповідальності не збільшився. Щодо залучення спадкоємців, пояснила, що це є правом банку, а не його обов'язком. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що банк не повідомляв поручителя про виникнення заборгованості, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя по кредитному договорі. До того ж, вимоги щодо стягнення заборгованості повинні бути пред'явленні до спадкоємців, однак після смерті основного боржника до нотаріальної контори, окрім претензії кредитора, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, а тому вважав, що договір поруки є припиненим. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 03.03.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким останньому надано кредит у розмірі 212 311,00 грн. на придбання нового авто, строком до 02.03.2019 року зі сплатою процентної ставки 16,800 % річних (а.с.6-8). Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язаний видати позичальнику кредит на умовах передбачених кредитним договором, при цьому позивач виконав свої зобов'язання, а саме надав кредит, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.10). У свою чергу позичальник зобов'язався виконати свої зобов'язання згідно з кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], 03.03.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань по кредитному договору (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи, поручителю повідомлення про заборгованість основного боржника за кредитним договором, не направлялося. Незважаючи на те, що після смерті боржника [PERSON] спадкова справа не заводилася, тобто після його смерті не має спадкоємців, позивач просить стягнути всю заборгованість з поручителя - відповідача по справі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. ст. 553 - 554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зокрема, відповідно до ст.ст. 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. Якщо боржник помер, то в силу ст.1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Отже, при умові прийняття спадщини спадкоємці боржника стають новими боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину, відбувається заміна боржника у зобов'язанні (ст.520 ЦК України). Згідно п. 32 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК поручитель є відповідальним за виконання зобов'язання спадкоємцями виключно за наявності у договорі поруки умови про згоду поручителя відповідати за нового боржника. Відповідно до ст.523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. У договорі поруки між позивачам та поручителем [PERSON] відсутня умова про згоду поручителя відповідати за нових боржників.До того ж, після смерті позичальника не має спадкоємців, які б прийняли спадщину. Отже, оскільки після смерті боржника [PERSON], в останнього не має правонаступників, які б прийняли спадщину, а поручитель, відповідач, своєї згоди відповідати за будь-якого нового боржника не надавав, що також не зафіксовано у договорі поруки, то суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог позивача до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи та вимоги ст. 607 ЦК України, згідно з якими зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає, суд приходить до висновку, що договір поруки, укладений між сторонами є припиненим. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed