Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період з 18 листопада 2000 року по 26 грудня 2018 року він перебував в шлюбі з відповідачкою. 26 грудня 2018 шлюб був розірваний рішенням Лисичанського міського суд Луганської області. На підставі рішення Лисичанського міського суду від 19 березня 2008 року у справі № 2-372/20008 з 18.01.2008 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Але оскільки з 2008 року спільна дитина постійно мешкає разом з ним, а мати покинула його та дитину, він звернувся до суду про припинення стягнення аліментів, та на підставі рішення Лисичанського міського суду від 21.08.2019 припинено стягнення аліментів з 05.07.2019. Вважає, що кошти, які він повинен сплатити в рахунок заборгованості по сплаті аліментів на користь відповідачки, повинні залишитись в сім`ї. Тому просить суд звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19.03.2008 по справі № 2-372/2008. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 19.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/633/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 04.05.2020 року позивачем надано письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що у відповідача змінились обставини, які мають істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішення Лисичанського міського суду від 26.12.2018, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений Лисичанським відділом РАГС Луганської області 18.11.2000, розірваний. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 50. Згідно з довідкою № 911 від 27.11.2019, виданою начальником КП ЛЖЕК № 1, [PERSON] , 2003 року народження проживає разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Мати дитини [PERSON] , 1978 року народження з 2008 року і по теперішній час за вищезазначеною адресою не живе, сумісне господарство не веде і участі в вихованні дитини не приймає. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19.03.2008 року, справа №2-372/2008 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.01.2008року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 21.08.2019 року, стягнення аліментів з [PERSON] , за рішенням Лисичанського міського суду від 19.03.2008 у справі № 2-372/2008, припинено з 05липня 2019 року. Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів № 14816/17.6-41 від 19.11.2019, виданої головним державним виконавцем Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів по виконавчому лису № 2-372 від 19.03.2008 за період з 01.01.2012 по 01.01.2018 становить 87330,89грн. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею кошів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», також передбачено, що суд може за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити заявника від сплати заборгованості. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Враховуючи, що заборгованість у позивача виникла з 01.01.2012, а дитина проживає разом з ним з 2008 року, що встановлено рішенням суду від 21.08.2019 р. (а.с.10), тобто заборгованість по аліментам виникла в період, коли позивач утримував дитину, суд виходить з фактичних обставин справи та наявних письмових доказів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність звільнення позивача від заборгованості по аліментам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Ухвалою Лисичанського міського суду від 19.02.2020 позивача [PERSON] було звільнено від сплати судового збору до ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору ухвалою від 19.02.2020 року, отже судові витрати стягуються з другої сторони пропорційно до задоволених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved