Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій представник позивача - адвокат Макаров В.М., в інтересах, [PERSON] просить встановити факт постійного сумісного проживання на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Донецьку, Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] є чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Донецьку Донецької області. Шлюб між ними було укладено 09.02.1950 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Так як спадкодавець померла у м. Донецьку (непідконтрольній території України), на підставі судового рішення про встановлення факту смерті спадкодавця від 11.08.2020 року справа № 235/3058/20, позивачем було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] у Покровському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. 17.12.2020 року [PERSON] звернувся до П`ятої донецької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 17.12.2020 року відкрито спадкову справу за номером 66961561. Однак, постановою нотаріуса № 576/02-31 від 17.12.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті його дружини [PERSON] , у зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач постійно проживав зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , про що є відмітка у паспорті позивача, та у копії паспорту померлої [PERSON] (оригінал паспорту відсутній). 01.03.2021 року на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, [PERSON] отримана довідка № 666, про те, що за адресою: [ADDRESS] дійсно проживали [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини. Однак, документи видані органами, які розташовані на тимчасово окупованій території України, зокрема у м. Донецьку, не породжують будь-яких юридичних наслідків. За таких обставин, [PERSON] звернувся до суду. Встановлення факту спільного проживання заявника із спадкодавцем необхідно заявнику для оформлення та реалізації спадкових прав після смерті дружини. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Макаров В.М. в судове засідання не з`явились, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, в позовній заяві зазначено про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримано. Відповідачем Покровською міською радою Донецької області, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування та винести рішення на розсуд суду. Третьою особою - Першою донецькою міською державною нотаріальною конторою, яка є правонаступником П`ятої донецької міської державної нотаріальної контори, на адресу суду адресовано, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, адресовано заяву про розгляд справи за відсутність представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Донецька Донецької області, громадянин України, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ; адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта та довідки про взяття на облік ВПО - а. с. 15-19). [PERSON] є чоловіком [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) (підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу - а.с. 20). [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Красноармійська (після перейменування Покровськ) Донецької області, громадянка України, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 21-22). [INFO] [PERSON] померла (підтверджено свідоцтвом про смерть - а.с. 23), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачем [PERSON] та його представником - адвокатом Макаровим В.М. в позовній заяві не зазначено, що входить до складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] . Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалась, наданим ст. 1234 ЦК України, правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] , позивач по справі. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] 17.012.2020 року звернувся до П`ятої донецької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, нотаріусом Сафроновою Н.Л. була заведена спадкова справа № 169/2020, номер у спадковому реєстрі 66961561 (а.с. 25). Однак, постановою державного нотаріуса П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафронової Н.Л. № 576/02-31 від 17.12.2020 року, відмолено позивачу по справі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті його дружини [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 26). Судом надано оцінку наявним в справі доказам та перевірено доводи позивача [PERSON] щодо прийняття спадщини після смерті дружини. Зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] , відповідно до копії паспорту, є: [ADDRESS] (а.с. 15-17). А адресою фактичного місця проживання, відповідно до довідки № 0000083535(36141) від 11.01.2017 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області, є: [ADDRESS] (а.с. 19). Спадкодавець [PERSON] , відповідно до копії паспорту, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22). Суд зазначає, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», яке зводиться до сукупності осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно до копії довідки № 666 від 01.03.2021 року, виданої абонентською службою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Ворошиловського району м. Донецька Донецької народної республіки (що не є державним органом України та знаходиться на тимчасово окупованій території, та не підконтрольним українській владі), [PERSON] 1949 року народження, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 21.08.1984 року по день смерті - [INFO] . Знята з реєстрації 17.04.2020 року. На момент її смерті, за вказаною адресою був зареєстрований чоловік - [PERSON] , 1950 року народження, з 21.08.1984 року по теперішній час (а.с. 24). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів № 1085р від 07.11.2014 року м. Донецьк Донецької області є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи вищевикладене, довідку № 666 від 01.03.2021 року, видану Абонентською службою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Ворошиловського району м. Донецька Донецької народної республіки, що долучена до матеріалів позовної заяви, суд не приймає до уваги. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, статтею 1268 ЦК України встановлено презумпцію прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 Постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сімці є факт спільного проживання, ведення спільного господарство, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Суд зауважує, що позивачем та його представником не надано суду жодного доказу та не забезпечено явку до суду свідків, які б могли підтвердити обставини справи, а саме сумісне проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] та ведення ними сумісного господарства (спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування та інше). Відмітки про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у паспортах позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] не підтверджують факт спільного сумісного проживання. Оскільки, відповідно до довідки № 0000083535(36141) від 11.01.2017 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області, фактичним місцем проживання позивача [PERSON] є: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через недоведеність. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: dismissed