Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

На початку червня 2014 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, який мотивував тим, що Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАМА» він є засновником вказаного підприємства. В травні 2014 року він познайомився з громадянином [PERSON], який запропонував йому розпочати та організувати спільний бізнес. Для цього Позивач призначив Відповідача на посаду директора підприємства та передав останньому оригінал статуту та свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ. Проте, Позивач вказує, що невдовзі після цього, [PERSON] зник з місця свого тимчасового мешкання за адресою: [ADDRESS] та не виходить на зв'язок. Окрім того, позивач вказує, що наприкінці травня 2014 року, перебуваючи в м. Переяслав-Хмельницький Київської області у нього викрали документи податкової звітності ТОВ за увесь період його діяльності, круглу печатку підприємства та оригінали всіх первинних бухгалтерських документів. З цього приводу він звертався до працівників міліції, однак будь-яких результатів це звернення не дало. Після чого Позивач звернувся до державного реєстратора з приводу всіх обставин, що трапились та просив останнього ліквідувати ТОВ «СТАМА», однак реєстратор повідомив йому, що необхідно звертатися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. Тому Позивач і звернувся до суду та просив Припинити діяльність ТОВ «СТАМА», ліквідувавши його та зобов'язати Державного реєстратора провести державну реєстрацію припинення вказаного товариства та стягнути судові витрати. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач написав заяву з прохання слухати справу у його відсутність. Відповідач про своє відношення до позову не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАМА» Позивач є засновником вказаного підприємства(а.с.7-21). Наказом №3 від 22 травня 2014 року Позивач призначив на посаду директора підприємства [PERSON](а.с.25). Згідно пояснень Позивача, відразу після цього призначення Відповідач зник з місця свого проживання у м. Борисполі, зв'язку з ним Позивач не має. Окрім того, наприкінці травня 2014 року, перебуваючи в м. Переяслав-Хмельницький Київської області у нього викрали певні документи підприємства. З цього приводу він звертався до працівників міліції і листом від 26 травня 2014 року йому повідомили, що по факту втрати документів йому слід звернутись до компетентних органів щодо їх видачі(а.с.28). Одразу після цього, 28 травня 2014 року, Позивач звернувся з письмовою заявою до Державного реєстратора Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київської області (оскільки юридична адреса підприємства: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 5 7-А), де виклав всі обставини справи та просив останнього ліквідувати товариство(а.с.26, зворот). 29 травня 2014 року Позивач отримав відповідь про необхідність звертатися до суду щодо захисту свої прав та законних інтересів(а.с.27, зворот). Відповідно до ст. 116 Цивільного кодексу України учасники підприємства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні підприємством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку підприємства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з підприємства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі підприємства, цінних паперів, що засвідчують участь у підприємстві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність підприємства у порядку, встановленому установчим документом. У свою чергу, відсутність з наведених причин у Позивача оригіналів свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки про взяття на облік як платника податків, свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ, повідомлень про взяття на облік як платника зборів до фондів соціального страхування, укладених договорів, первинних бухгалтерських документів, податкової звітності, круглої печатки унеможливлює здійснення Позивачем своїх повноважень з участі в підприємстві та посадових обов'язків по управлінню ним. Такі обставини повністю виключають можливість продовження ведення фінансово-господарської діяльності, утворюють передумови для протиправного використання документів та круглої печатки Позивача невстановленою особою, що їх викрала, ведення такою особою господарської діяльності, що суперечить закону, набуття на підставі фіктивних правочинів, вчинених від імені Позивача, цивільних та господарських зобов'язань, відповідальність за якими перед кредиторами має нести позивач як учасник підприємства. З тих же підстав Позивач позбавлений можливості прийняти на загальних зборах учасників рішення про ліквідацію підприємства та розпочати ліквідаційну процедуру, оскільки, після закінчення процедури ліквідації державному реєстратору подаються, у тому числі, відсутні у Позивача оригінали свідоцтва про державну реєстрацію, а також подаються довідки про відсутність заборгованості з відповідних органів державної податкової служби, Пенсійного фонду та фондів соціального страхування. Відповідні довідки видаються вказаними органами після закінчення позапланової документальної перевірки підприємства, яка проводиться на підставі поданих останнім документів податкової та іншої звітності, які також відсутні у Позивача. Отже, відсутність у Позивача документів та круглої печатки призводить до позбавлення його права на участь у здійсненні фінансово-господарської діяльності. Так само Позивач не зможе у майбутньому реалізувати своє право на вихід з підприємства або відступлення своєї частки у статутному капіталі, оскільки позбавлений можливості документально підтвердити перед третіми особами свою участь у підприємстві та розмір частки. Тому Позивач звернувся до суду в порядку п.2 ч.1 ст.110 Цивільного кодексу України з вказаними вимогами. Таким чином, продовження функціонування ТОВ «СТАМА» та здійснення ним фінансово-господарської діяльності поза контролем Позивача, який являється його засновника, є таким, що не відповідає меті створення юридичної особи та її установчим документам, а також дозволяє стороннім особам, які протиправно заволоділи його документами, здійснювати господарську діяльність, що суперечить закону, набувати на підставі фіктивних правочинів, вчинених від імені Позивача, цивільних та господарських зобов'язань, відповідальність за якими перед кредиторами нестиме Позивач. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаних вимог Закону Позивач, на думку суду, дотримався, а тому пред'явлений позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved