Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2008 року між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KF52732, згідно якого останній отримав 11893,00 доларів США зі сплатою 12,0% річних з кінцевим строком погашення не пізніше 30.09.2015 року. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № KF52732/S-2 від 01.10.2008 року. Однак, відповідач [PERSON] свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 11.11.2015 року сума його боргу становить 2300,60 доларів США, що по курсу НБУ становить 52364,73 грн. У звязку з цим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати, повязані з розглядом справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. У разі відсутності відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.10.2008 року між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KF52732, згідно якого останній отримав 11893,00 доларів США зі сплатою 12,0% річних з кінцевим строком погашення не пізніше 30.09.2015 року (а.с. 6-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, в звязку з чим станом на 19.01.2016 року має заборгованість в розмірі 2300,60 доларів США, що по курсу НБУ складає 52364,73 грн. (а.с. 5). З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, між ВАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № KF52732/S-2 від 01.10.2008 року (а.с. 12-13). З вищезазначеного договору поруки вбачається, що відповідач [PERSON] зобовязувалася перед кредитором за виконання зобовязань щодо погашення кредиту відповідачем [PERSON], яких він не виконав і згідно ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором як солідарний боржник, тобто у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved