Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» через свого представника звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 15907,88 дол. США та судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що між АБ «Укргазбанк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 2203-71/USD від 08.12.2006 року, також було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору №2203-71/USD від 08.12.2006 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу грошові діти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту - 36000,00 доларів США (п. 1.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 12,5 % річних, (п. 1.1. Кредитного договору). На залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховувати, виходячи із 13.5% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п. 3.2.8. Кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів, до 06.12.2018 року. (п. 1.1. Кредитного договору). Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача. Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений Кредитним договором строк. Зокрема, відповідач, починаючи з квітня 2014 року не сплачує проценти за користування кредитними коштами, та не повертає кредитні кошти згідно графіку, передбаченого Кредитним договором. Станом на 04.09.2018 року відповідачем не сплачено: -нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року - 1907,88 доларів США; -заборгованість за кредитом - 14000,00 доларів США. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором, станом на 04.09.2018 року, складає 15907,88 доларів США. Оскільки відповідаем в добровільному порядку не вчиняються дії спрямовані на повернення Банку кредитних коштів та процентів, останній змушений звернутися з позовною заявою до суду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв`язку з неможливістю надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв`язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON] про час, день та місце розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Деснянського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Жодного повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладені вище обставини та думку позивача, Деснянським районним судом м. Києва 12.07.2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Судом встановлено, що між АБ «Укргазбанк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 2203-71/USD від 08.12.2006 року, також було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору №2203-71/USD від 08.12.2006 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу грошові діти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту - 36000,00 доларів США (п. 1.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 12,5 % річних, (п. 1.1. Кредитного договору). На залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховувати, виходячи із 13.5% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п. 3.2.8. Кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів, до 06.12.2018 року. (п. 1.1. Кредитного договору). Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача. Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений Кредитним договором строк. Зокрема, відповідач, починаючи з квітня 2014 року не сплачує проценти за користування кредитними коштами, та не повертає кредитні кошти згідно графіку, передбаченого Кредитним договором. Станом на 04.09.2018 року відповідачем не сплачено: -нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року - 1907,88 доларів США; -заборгованість за кредитом - 14000,00 доларів США. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором №2203-71/USD від 08.12.2006 року, станом на 04.09.2018 року, складає 15907,88 доларів США. Позовні вимоги Банку щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором в доларах США, а не в національній валюті України, обґрунтовані тим, що кредит позичальнику було надано у доларах США. Зазначене вище також підтверджується судовою практикою з цього питання, зокрема, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Пунктом 12 вищевказаної Постанови пленуму визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів, в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Виходячи з викладеного, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Кредитним договором №2203-71/USD від 08.12.2006 року, у розмірі 15907,88 дол. США. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 6769,60 грн. На підставі викладеного та враховуючи вимоги ст. ст. 526, 530, 536, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 352, 354, 355 ЦПК України,-

Outcome: approved