Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія № 25» Риженко Е.П. подав до суду вказаний вище позов, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 3470 грн. 46 коп. за надміру використану відпустку, надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 2956 грн. 85 коп. - переплата по заробітній платі у зв`язку з невиходом на службу з 16.07.2018 року по 31.08.2018 року та суму сплачених судових витрат у розмірі 1921 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Державною установою «Олексіївська виправна колонія № 25» з 05 лютого 2016 року (наказ про особовий склад № 17 о/с від 05.02.2016). Згідно наказу про особовий склад № 1/ос/ВП-18 від 05.01.2018 року йому було надано чергову відпустку за 2018 рік терміном 30 діб, з 15.01.2018 року по 13.02.2018 року, без виїзду за межі Харківської області. Згідно наказу про особовий склад № 128/ос-18 від 09.08.2018 року та у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» сержант внутрішньої служби [PERSON] був звільнений зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням). Так як відповідач був звільнений 10.08.2018 року, а щорічна основна відпустка за 2018 рік ним була використана з 15.01.2018 року по 13.02.2018 року і виплачене відповідне грошове забезпечення, яке було нараховане та виплачене за весь період відпустки і відповідач не відпрацював повний 2018 рік, в рахунок якого він вже одержав відпустку, з останнього підлягає стягненню грошова сума за невідпрацьовані дні відпустки в розмірі 3 470,46 грн. Також, [PERSON] , отримавши 10.07.2018 року грошове забезпечення за липень 2018 року, з 16.07.2018 року не вийшов на роботу у визначений наказом час, йому почав рахуватися прогул та виникла переплата в сумі 2 956,85 грн. У зв`язку з тим, що переплата виникла не з вини роботодавця, [PERSON] неодноразово пропонувалося внести грошові кошти до каси установи в добровільному порядку. На адресу [PERSON] було направлено претензію - вимогу від 10.08.2018 № 4/14-5296/Рж, яку відповідач отримав 30.08.2018 року. Крім цього, установою повторно направлено претензію - вимогу від 03.10.2018 року № 4/14-6696/Рж. Однак, станом на 20.03.2019 року грошові кошти до установи не повернуті. Представник позивача, через канцелярію надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачу, за зареєстрованим місцем проживання, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет 29.08.2019 року було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз`яснено відповідачу його право щодо направлення до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів та заяв свідків, що підтверджують заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавав. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Державною установою «Олексіївська виправна колонія № 25» з 05 лютого 2016 року (наказ про особовий склад № 17 о/с від 05.02.2016). Згідно наказу про особовий склад № 1/ос/ВП-18 від 05.01.2018 року йому було надано чергову відпустку за 2018 рік на строк 30 діб, з 15.01.2018 року по 13.02.2018 року, без виїзду за меж Харківської області. Згідно наказу про особовий склад № 128/ос-18 від 09.08.2018 року та у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» сержант внутрішньої служби [PERSON] був звільнений зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням), з 10 серпня 2018 року. Відповідно до розрахунку суми, яку необхідно утримати (за надміру використану відпустку) з грошового забезпечення відповідача на день звільнення 10.08.2018 року, загальна сума становить 3 470,46 коп. Наказом державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 09.08.2018 № 128/ОС-18 утримано з відповідача грошові кошти за 13 діб та відповідно даного наказу бухгалтерія зобов`язана була провести відповідні розрахунки. Однак, враховуючи той факт, що відповідач отримав грошове забезпечення за липень 2018 року - 10.07.2018 року, а з 16.07.2018 року не вийшов на роботу, почав рахуватися прогул та в серпні 2018 року заробітна плата йому не виплачувалася, то бухгалтерія не мала змоги покрити вказану заборгованість із заробітної плати працівника. У відповідності п. 17 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2018 № 925/5 грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу виплачується за поточний місяць - раз на місяць до 10 числа (з урахуванням пункту 11 цього розділу). З урахуванням зазначеного вище порядку, Державною установою «Олексіївська виправна колонія (№25)» 10.07.2018 року на картковий рахунок відповідача, який відкритий АБ «УКРГАЗБАНК» було перераховано грошове забезпечення за липень 2018 року в сумі 6 787.88 грн. 16.07.2018 року без поважних причин відповідач не виходив на службу. Факт невиходу на службу був відображений в довідці обліку несення особами рядового і начальницького складу служби в нічний час відділу ІТЗО зв`язку та інформатизації за липень 2018 року. Отримавши грошове забезпечення за липень 2018 року, відповідач без поважних причин не виходив на службу з 16.07.2018 року по 31.08.2018 року. У відповідності до п. 7 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2018 № 925/5 за час відсутності особи рядового чи начальницького складу на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується. Враховуючи зазначене, державною установою було перераховано суму грошового забезпечення за червень 2018 року та визначено переплату - 2 956,85 грн. До звільнення відповідача було перераховано грошове забезпечення за липень 2018 року, а в серпні 2018 року грошове забезпечення відповідачу не виплачувалося у зв`язку з відсутністю на службі. Відтак бухгалтерія установи не мала змоги покрити вказану заборгованість із заробітної плати працівника (грошового забезпечення). Таким чином, на момент звільнення, а саме, 10.08.2018 року, за [PERSON] перед ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» рахувалася заборгованість в сумі 6 427,31 грн. ( шість тисяч чотириста двадцять сім грн. 31 коп.), яка складалась з 3 470.46 грн. за надміру використану відпустку в кількості 13 діб та 2 956,85 грн. переплати по заробітній платі за липень 2018 року у зв`язку з невиходом на службу з 16.07.2018 року по 31.08.201 8 року. Про існування заборгованості відповідачу повідомлялося неодноразово, як усно, так і письмово. На адресу відповідача було направлено претензію - вимогу від 10.08.2018 № 4/14- 5296/Рж та запропоновано звернутися в термін до 27.08.2018 року до бухгалтерії установи за адресою: м. Харків, вул. Кюї Цезаря, 44 та сплатити Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» грошові кошти. Дане поштове відправлення відповідач отримав 30.08.2018 року. Крім цього, установою повторно направлено претензію - вимогу від 03.10.2018 року за №4/14- 6696/Рж. Однак, станом на 20.03.2019 року грошові кошти до установи не повернуті. Статтею 22 Закону України «Про відпустки» передбачено: «У разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в Рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Не отримані під час звільнення суми за невідпрацьовані дні використаної відпустки працівником не можуть бути стягнені з нього судом, якщо трудовий договір припинено з підстав, зазначених у п. 3, 5, 6 ст.36, п. 1,2,5 ст. 40 КЗпП, а також при направлені на навчання та у зв`язку з виходом на пенсію. За змістом ст. 127 КЗпП повернення установі зайво виплачених коштів можливо для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених унаслідок рахункових помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування; при звільненні працівника до закінчення того робочого часу, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невироблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (ст.136 КЗпП). Виходячи з наведених норм матеріального права та встановлених на підставі досліджених доказів обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь Державної установи «Олексіївська виправна колонія № 25» надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 3470 грн. 46 коп. за надміру використану відпустку, надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 2956 грн. 85 коп. - переплата по заробітній платі у зв`язку з невиходом на службу з 16.07.2018 року по 31.08.2018 року. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 1921, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved