Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.01.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_КГ100093042 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит розмірі 20000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням умом кредитного зобов`язання, у відповідача перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 12.07.2016 року становить 10554,36 грн, а саме: пеня за несвоєчасне погашення кредиту. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму кредитної заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 30.01.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_КГ100093042 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит розмірі 20000,00 грн. (а.с. 6-19). Процентна ставка за договором - 0,01% (номінальна), 72,66% (реальна) річних, а кінцевий строк погашення - 30.01.2015 року. Сторони погодили між собою графік погашення кредитної заборгованості, який визначений додатком № 1 до договору від 30.01.2012 року № BL_КГ100093042 (а.с. 14). Банк виконав свої кредитні зобов`язання у повному обсязі та належним чином, що не заперечувалося відповідачем. Згідно з позицією банку у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору [PERSON] у неї перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 12.07.2016 року становить 10554,36 грн, а саме: пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України та положеннями кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 4.3 вищезазначеного кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов`язань (а саме: неповернення чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені зазначена в п. 9 Спеціальної частини договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проаналізувавши докази, надані сторонами, суд встановив наступні обставини. Позичальник регулярно щомісячно здійснював платежі з метою виконання кредитного договору починаючи з січня 2012 року та закінчуючи жовтнем 2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 90-91). Відповідно до розрахунку заборгованості позичальник мав несуттєві порушення щодо графіку погашення заборгованості, за що йому була нарахована пеня. Згідно з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18), відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з умовами кредитного договору дата остаточного повернення кредиту - 30.01.2015 року. Після цієї дати банк мав припинити нарахування відсотків та інших, передбачених договором платежів за користування кредитом і забезпечувати захист своїх прав та інтересів шляхом застосування статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В супереч зазначеній позиції Великої Палати Верховного Суду, банк продовжував нараховувати пеню, передбачену договором за користування кредитом до липня 2016 року. Ураховуючи все вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню, яка була нарахована станом на 30.01.2015 року у розмірі 2786,96 грн. Розподіл судових витрат не здійснювати. На підставі викладеного та

Outcome: partial