Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» як правонаступник з 04 лютого 2011 року ВАТ Комерційного банку «Надра», (надалі Позивач або банк) в грудні 2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] (надалі Відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного кредитного договору № 0320060612467 від 06 грудня 2006 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 68 300 грн. на придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних з кінцевим терміном повернення 06 грудня 2011 року. В забезпечення зобов'язань було укладено договір поруки з [PERSON] Відповідачі не виконують свої зобов'язання, кредитні кошти не повернули, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 15 жовтня 2014 року в сумі 86 084 грн. 91 коп., в тому числі 00 грн. 00 коп. прострочена заборгованість, 6 174 грн. 57 коп.- заборгованість по відсоткам, 1 940 грн. 08 коп. - заборгованість по пені та 77 970 грн. 26 коп. - заборгованість з комісії. З метою стягнення простроченої заборгованості ПАТ КБ «Надра» звертався до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення кредитної заборгованості. За рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 08 січня 2013 року з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 306 грн. 99 коп. станом на 24 вересня 2012 року та судові витрати. Вказане рішення Олександрійського міськрайонного суду від 08 січня 2013 року відповідачами виконувалось шляхом здійснення часткових проплат і станом на 03 червня 2014 року погашено в повному обсязі. При розгляді даної справи в суді по суті представником позивача були уточнені позовні вимоги за заявою про зменшення позовних вимог, з відповідача банк просить суд стягнути заборгованість за даним кредитом станом на 14 січня 2015 року в сумі 11 033 грн. 73 коп., в тому числі 00 грн. 00 коп. прострочена заборгованість, 6 174 грн. 57 коп.- заборгованість по відсоткам, 1 940 грн. 08 коп.- заборгованість по пені та 2 919 грн. 08 коп. - заборгованість з комісії. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві до суду на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини та наполягає на стягненні саме вказаної суми, просить розглянути позов без участі представника позивача, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі двічі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідачі суд не повідомили, письмових заяв та клопотань до суду від них не надійшло. Суд вважає, що відповідачі були належним чином повідомленими про дату розгляду справи в суді, оскільки повістки повернулись до суду із відміткою пошти на повідомленні про отримання повідомлення та відмітки, що повістка повернулась за закінченням строку зберігання. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 610-612, 614, 615, 617, 625, 1054, 1055 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно вимог ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У разі порушення виконання зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або договором, зокрема і сплата неустойки. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що за умовами кредитного договору № 0320060612467 від 06 грудня 2006 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 68 300 грн. на придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних з кінцевим терміном повернення 06 грудня 2011 року. В забезпечення зобов'язань було укладено договір поруки з [PERSON] Відповідачі не виконують свої зобов'язання, кредитні кошти не повернули, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 15 жовтня 2014 року в сумі 86 084 грн. 91 коп., в тому числі 00 грн. 00 коп. прострочена заборгованість, 6 174 грн. 57 коп.- заборгованість по відсоткам, 1 940 грн. 08 коп.- заборгованість по пені та 77 970 грн. 26 коп. - заборгованість з комісії. Суд приймає до уваги, що позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. Судом встановлено, що згідно умов укладених кредитних договорів позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом також встановлено, що сторонами було дотримано форми кредитного договору. З метою стягнення простроченої заборгованості ПАТ КБ «Надра» звертався до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення кредитної заборгованості. За рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 08 січня 2013 року з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 306 грн. 99 коп. станом на 24 вересня 2012 року та судові витрати. Вказане рішення Олександрійського міськрайонного суду від 08 січня 2013 року відповідачами виконувалось шляхом здійснення часткових проплат і станом на 03 червня 2014 року погашено в повному обсязі. При розгляді даної справи в суді по суті представником позивача були уточнені позовні вимоги за заявою про зменшення позовних вимог, з відповідача банк просить суд стягнути заборгованість за даним кредитом станом на 14 січня 2015 року в сумі 11 033 грн. 73 коп., в тому числі 00 грн. 00 коп. прострочена заборгованість, 6 174 грн. 57 коп.- заборгованість по відсоткам, 1 940 грн. 08 коп.- заборгованість по пені та 2 919 грн. 08 коп. - заборгованість з комісії. Суд вважає, що відповідачі ухиляються від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідачів суд вважає необхідним стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved