Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що 09 грудня 2019 року до служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області надійшов телефонний дзвінок від КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» БРР та БМР про те, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , народила дівчинку (вага 2,580 кг), дитина недоношена, кесарів розтин. Паспорт [PERSON] втратила. Породілля вказала, що біологічним батьком дитини є [PERSON] , [INFO] . Вони разом проживають у орендованому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , в якому відсутні умови проживання для новонародженої дитини. Також повідомила працівників лікарні та служби про те, що вона вживала наркотичні речовини під час вагітності. Було з`ясовано коло родичів породіллі, батьки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які погодилися забрати дочку разом з онукою до себе в квартиру, яку вони орендують за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.12.2019 р. №571, складеного спеціалістами служби та Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, умови проживання в даному помешканні задовільні, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Дідусь та бабуся працюють, мають постійний дохід, вони запланували облаштувати дитяче ліжечко та спальне місце для матері дитини. Таким чином, [PERSON] разом з немовлям з пологового будинку забрали її батьки. Протягом грудня 2019 року та січня 2020 року [PERSON] з новонародженою дитиною проживала у своїх батьків. Відповідно до акту оцінки потреб дитини та висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 19.12.2019 р., складеного працівниками центру, матір з дитиною проживають за адресою бабусі та дідуся: [ADDRESS] . Новонароджена дитини не має свідоцтва про народження, перебуває на штучному вигодовуванні, матір часто залишає дитину на бабусю, а сама йде в невідомому напрямку. [PERSON] повідомила фахівців центру, що вона вживає наркотичні засоби понад 7 років. Батьки [PERSON] та [PERSON] стверджують, що їх дочка після виписки із пологового відділення продовжує вживати наркотичні засоби. В цьому стані виявляє агресію, неадекватну поведінку. 21.01.2020 р. бабуся дитини [PERSON] повідомила службу про те, що її дочка [PERSON] постійно без попередження залишає новонароджену [PERSON] без догляду, іде з дому в невідомому напрямку, не займається утриманням дитини. Коли [PERSON] з`являється вдома, то зазвичай перебуває в неадекватному стані, під дією наркотичних речовин. З огляду на вищенаведене, [PERSON] , бабуся дитини, повідомила службу, що більше не хоче, щоб її наркотично залежна дочка [PERSON] проживала в її помешканні. З 28.01.2020 р. сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом центру, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до своєї новонародженої дитини [PERSON] та зловживанням матір`ю дитини наркотичними речовинами. Посилаючись на викладене, просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , сягнути з аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чиномчерез оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є працює в службі у справах дітей Броварської міської ради Київської області, відповідач про новонароджену дитину не піклується, залишає дитину без материнського нагляду, має ознаки людини, що тривалий час вживає наркотичні речовини. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є бабусею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , її дочка відповідач [PERSON] вживає наркотичні речовини, має декілька судимостей, під час пологів перебувала в наркотичному сп`янінні, дитину їй не давали, проте відповідач забрала дитину і через тиждень повернула бабусі, оскільки не було чим її годувати. Свідок не бачить батьківського потенціалу у відповідача, вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батько дитини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 січня 2020 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №42 від 14 січня 2020 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] 15.07.2014 р. зареєструвала шлюб з громадянином Російської Федерації [PERSON] , актовий запис №1494, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (витяг від 10.12.2019 р. №00024870932) (а.с.9). Відповідно до інформації від 10.10.2019 р. №865, [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення суду від 25.10.2018 р. по справі №279/2857/18 була знята з реєстраційного обліку місця проживання особи за адресою: [ADDRESS] . На сьогоднішні час [PERSON] не має місця реєстрації (а.с.12). 18.12.2020 р. відповідач [PERSON] отримала паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган видачі - Броварський РВ ЦМУ ДМС (а.с.7-8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.12.2019 р. №571, складеного спеціалістами служби та Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] погодилися забрати дочку разом з онукою до себе в квартиру, яку вони орендують за адресою: [ADDRESS] , умови проживання в даному помешканні задовільні, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Дідусь та бабуся працюють, мають постійний дохід, вони запланували облаштувати дитяче ліжечко та спальне місце для матері дитини (а.с.13). З 28.01.2020 р., відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №78, сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом центру, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до своєї новонародженої дитини [PERSON] та зловживанням матір`ю дитини наркотичними речовинами (а.с.29-30). Згідно наказу служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області №24/01-10 від 28.01.2020 р., малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває у службі на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини (а.с.14). Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2014 р. відповідача [PERSON] , [INFO] , було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту) та призначено покарання у вигляді штрафу (а.с.16-19). Відповідно до акту оцінки потреб дитини та висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 19.12.2019 р., складеного працівниками центру, матір з дитиною проживають за адресою бабусі та дідуся: [ADDRESS] . Новонароджена дитини не має свідоцтва про народження, перебуває на штучному вигодовуванні, матір часто залишає дитину на бабусю, а сама йде в невідомому напрямку. [PERSON] повідомила фахівців центру, що вона вживає наркотичні засоби понад 7 років. Батьки [PERSON] та [PERSON] стверджують, що їх дочка після виписки із пологового відділення продовжує вживати наркотичні засоби. В цьому стані виявляє агресію, неадекватну поведінку (а.с.20-24). Згідно листа КЗ КОР «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом» №06/б-09-46 від 17.02.2020 р., 10.02.2020 р. [PERSON] разом з дитиною було влаштовано до Комунального закладу «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом», з 11.02.2020 р. [PERSON] почав відвідувати її співмешканець [PERSON] , з яким вони кожного дня ходили на прогулянку. Про тривалість прогулянки з дитиною в зимовий час клієнтку було проінформовано та ознайомлено з правилами внутрішнього розпорядку закладу. 14.02.2020 р. в черговий раз [PERSON] , взявши дитину, пішла на прогулянку з [PERSON] , вийшла о 13:40 год., записалася в журналі, що повернеться до 16:00 год., та в зазначений час не повернулася. Черговий адміністратор зателефонував [PERSON] та повідомила, що повернеться вранці і вимкнула телефон. Більше на зв`язок вона не виходила, повернулася в неділю 16.02.2020 р. о 19:00 год. Без дитини за речами. Стан клієнтки та поведінкові реакції нагадували наркотичне сп`яніння: тремор рук, уповільнене, незв`язне мовлення, порушення координації рухів, застиглий погляд, не могла зосередитися, зміна настрою. Через дивну поведінку та відсутність дитини з мамою черговий адміністратор не перешкоджав діям клієнтки. Даний факт зафіксований у відділі поліції м. Фастів. Фахівцями соціального центру зафіксоване порушення правил поведінки [PERSON] в соціальному закладі (акт №1 від 14.02.2020 р.). Перебуваючи у соціальному центрі [PERSON] відчувала певні незручності, щоб заспокоїтися постійно виходила палити, постійно цікавилася чи можна піти прогулятися в пізній час, не справлялася з материнським обов`язками, мала проблеми з доглядом за дитиною, скаржилася на втому, дратувалася через плач дитини, дії матері по догляду за дитиною були хаотичними, невпевненими. В соціальному закладі [PERSON] розповідала, що вживала різні наркотики, а також і ін`єкційні, про свою діяльність - продаж наркотичних речовин та крадіжки. Зважаючи на дані обставини та вчинки [PERSON] , фахівці соціального центру не бачать перспективи перебування мами з дочкою в закладі та ефективності корекційної роботи з нею, так як вона потребує медичної допомоги та лікування від наркотичної залежності (а.с.25-26). Відповідно до листа Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 18.02.2020 р. №01-09.1-110, фахівці центру вважають, що складні життєві обставини в сім`ї [PERSON] носять затяжний характер. Стан матері перешкоджає задоволенню потреб дитини, батьківський потенціал слабкий. Не виявляє бажання співпрацювати з центром, неспроможна належним чином забезпечувати потреби новонародженої дитини. 17.02.2020 р. до Броварського міського центру надійшов лист КЗ КОР «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом» про відрахування [PERSON] з їхнього закладу. Фахівці центру вважають за необхідне відібрання новонародженої дитини [PERSON] від її матері [PERSON] (а.с.27-28). 19.02.2020 р. за адресою: [ADDRESS] виїхали працівники центру, служби та ювенальної поліції, зафіксували, що новонароджена дитини [PERSON] знаходиться без нагляду матері. Бабуся дитини повідомила, що категорично не погоджується на проживання дочки [PERSON] в неї, оскільки остання вживає наркотичні засоби. За дитиною не має можливості доглядати тому, що їй потрібно на роботу. Все це вказано в актах обстеження умов проживання від 19.02.2020 р. №76, №78 (а.с.33-37). Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19.02.2020 р. №144 вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від її матері, у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини та тимчасове влаштування малолітньої до Центру «Дитяча лікарня» для проведення повного медичного обстеження (а.с.38). Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19.02.2020 р. №145 надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що матір ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (висновок №04-22/123) (а.с.39-42). Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже. Крім того, вживає наркотичні речовини, не проходить відповідний курс лікування. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідача за рішенням суду не стягувалися. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 та ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. ст. 181,182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 грн., з 1 липня - 2013 грн., з 1 грудня - 2100 грн. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону. У відповідність до вимог ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів).

Outcome: approved