Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою та просить ухвалити рішення, яким в рахунок виконання основного зобовязання [PERSON] щодо оплати заборгованості у розмірі 1\~411\~794,79 грн. за кредитним договором № 242-013/ФКІП-08 від 21.04.2008, звернути стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом передачі іпотекодержателю предмету іпотеки у власність та визнання на нього право власності за іпотекодержателем АТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: земельна ділянка, що розташована на території Київського району міста Одеси, по вулиці Чубаєвській, 29/4, загальною площею 0,0704 гектарів, в тому числі угіддях: 0,0175 га - під будівлями, лісами та іншими угіддями, 0,0529 га - багаторічні насадження. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 242-013/ФКІП-08 від 21.04.2008, згідно умов якого відповідач отримав грошову суму у розмірі 1\~111\~000,00 грн., яку зобов'язався повернути у повному обсязі, в строк з 21.04.2008 до повного повернення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і [PERSON] цього ж дня було укладено договір іпотеки. 30.06.2010 року право вимоги, що виникло з кредитного договору у ТОВ «Український промисловий банк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» на умовах укладеного між установами договору. Позивач стверджує, що на теперішній час відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість за кредитом, що є підставою, для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд допускає заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. 21 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 242-013/ФКІП-08 від 21.04.2008, згідно умов якого відповідач отримав грошову суму у розмірі 1\~111\~000,00 грн. з розрахунку 12,60 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 21 квітня 2008 року до повного повернення кредиту. Мета кредитування - придбання нерухомості. Цього ж дня, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 242-023/ZФКІП-08. Згідно з договором іпотеки відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що розташована на території Київського району міста Одеси, по вулиці Чубаєвській, 29/4, загальною площею 0,0704 гектарів, в тому числі угіддях: 0,0175 га - під будівлями, лісами та іншими угіддями, 0,0529 га - багаторічні насадження. 30.06.2010 року право вимоги, що виникло з кредитного договору у ТОВ «Український промисловий банк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» на умовах укладеного між установами договору. Отже, на підставі ст. 514 ЦК України та договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у повному обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. За положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконує, що має своє відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого відповідач станом на 26.06.2014 року має заборгованість в розмірі 1\~411\~794,79 грн. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч.. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. В статті 35 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на Крім того відповідно до пункту 8 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності на майно припиняється у разі звернення стягнення на нього за зобов'язаннями власника. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача засновані на законі та відповідають умовам укладених договорів, а тому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 3 654 гривень 00 копійок. Враховуючи викладене вище, та

Outcome: approved