Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.11.2015 року між банком та відповідачем було укладено оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 13775,63 грн. строком до 18.11.2019 року для сплати платежів з виконання зобовязань позичальника, а останній повинен був повертати кредит зі сплатою 15,99% річних та комісію за дії банку, що вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобовязань за цим договором у розмірі 1,89% від суми кредиту за кожний місяць користування кредитом. Оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобовязання, то станом на 10.08.2016 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 17434,85 грн., з яких: за кредитом 13359,31 грн., за відсотками 1195,80 грн., по комісії 1679,74 грн., штраф 1200 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на його користь разом з витратами по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій також він не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не зявився, з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17.11.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту №500987184, відповідно до якої банк надав йому кредит у розмірі 13775,63 грн. строком до 18.11.2019 року для сплати платежів з виконання зобовязань позичальника, а [PERSON] повинен був повертати кредит зі сплатою 15,99% річних та комісію за дії банку, що вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобовязань за цим договором у розмірі 1,89% від суми кредиту за кожний місяць користування кредитом. Відповідач зобовязаний був належним чином використати кредит, щомісячно повертати позику, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені умовами договору та додатком №1 до нього-графіком погашення кредиту. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти [PERSON], а відповідач зобовязаний була щомісячно повертати позику та нараховані проценти за користування кредитом у строки та у розмірах, відповідно до графіку погашення заборгованості, який є невідємною частиною договору (а.с.15,16,17). У свою чергу відповідач прийняв позику і використав її за призначенням, але грошові зобовязання щодо погашення кредиту належним чином не виконував. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі статі 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 4.3.16 кредитного договору, що відповідає вимогам ст.1050 ЦК України, передбачає право позивача вимагати від відповідача [PERSON] дострокового повернення позики, сплати процентів та інших платежів за даним договором у разі порушення позичальником зобовязань щодо погашення кредиту. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань станом на 10.08.2016 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 17434,85 грн. з яких: за кредитом -13359,31 грн., за відсотками 1195,80 грн., по комісії 1679,74 грн., штраф 1200 грн.(а.с.22). З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк заборгованості у сумі 17434,85 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача - судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved