Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору №б/н від 01.11.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 300,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує, на те, що протягом дії кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 31.10.2017 року виникла заборгованість в сумі 16 841,52 гривня, а тому просив задоволити позов та стягнути вказану суму з відповідача, а також судові витрати по справі. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 31.10.2017 року становить 16 841 гривня 52 копійки, яка складається з: 898 гривень 07 копійок - заборгованість за кредитом, 11 765 гривень 28 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 900 гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 778 гривень 17 копійок - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б\\н від 01.11.2011 року в сумі 16 841, 52 гривня та 1 600, 00 гривень судового збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки в добровільному порядку відповідач борг не погашає. У судове засідання представник позивача не прибув, але скерував суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що 01.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1 300 (одну тисячу триста) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вищевказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Таким чином, відповідач [PERSON] знала про умови приєднання до правил надання банківських послуг, строків, сум та умов погашення заборгованості за кредитом, а також штрафних санкцій у випадку порушення взятих на себе зобов'язань. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом випадках. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 01.11.2011 року встановлено, що [PERSON] має заборгованість - 16 841 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок одна) гривня 52 копійки, яка складається з: 898 (дев'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень 07 копійок - заборгованість за кредитом, 11 765 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень 28 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 900 (дві тисячі дев'ятсот) гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 778 (сімсот вісімдесят вісім) гривень 17 копійок - штраф (процентна складова). (а.с.3-4) У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених відсотків та комісії. (а.с. 26). А пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування пені у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом. (а.с.28 зворот). Як роз'яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковим для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3-4), вбачається, що у зв'язку з невиконанням кредитного договору у відповідача виникла пеня в розмірі 2 900 гривень 00 копійок. Однак, за це ж порушення до [PERSON] вже застосований штраф. Ця обставина свідчить про те, що підстави для включення пені в розмір боргу за кредитним договором відсутні. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором склав 13 941 (тринадцять тисяч дев'ятсот сорок одна) гривня 52 копійки (898,07+11765,28+500+778,17), які підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу. З огляду на це, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 13 941 (тринадцять тисяч дев'ятсот сорок одна) гривня 52 копійки. Крім того, згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень. Це підтверджується платіжним дорученням №PROM3B989W від 03.11.2017 року. (а.с.37) Пред'явлений ним позов задоволений на 82,7% (13 941,52: 16 841,52 х 100). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1 323 (одна тисяча триста двадцять три) гривні 20 копійок (1600 : 100% х 82,7%). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 546, 549, 551, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved