Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700371960В, згідно якого, відповідач отримав кредит в розмірі 100\~000,00 гривень на споживчі потреби в інтересах сім»ї зі сплатою 27 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 18.12.2016 року. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 18.12.2015р. його заборгованість становить 202\~213,36грн., яка складається з заборгованості по кредиту 64 528,64 грн.; загальна заборгованість по сплаті процентів по кредиту 996,10 грн.; загальна заборгованість по комісії 19 685,23 грн.; пеня нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою процентів в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 20 411,90 грн.; пеня нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 50 432,93 грн.; пеня нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою комісії в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 32 174,66 грн.; 3% річних за прострочення сплати процентів 335,54 грн.; 3% річних за прострочення сплати кредиту 829,03 грн.; інфляційні витрати за порушення зобов»язань щодо сплати процентів за користування кредитом 4 164,66 грн.; інфляційні витрати за порушення зобов»язань щодо сплати кредиту 8 654,67 грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі та зменшити розмір пені і процентів по кредитному договору в зв»язку із важким матеріальним становищем. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести\~ ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього\~ Кодексу, в межах заявлених ними вимог\~ і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо\~\~ він\~ не\~ виконав\~ зобовязання\~ в\~ строк\~ встановлений\~ договором\~ або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного договору №R53700371960В від 18.12.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 100\~000,00 гривень на споживчі потреби в інтересах сім»ї зі сплатою 27 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 18.12.2016 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови\~ кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу, якою передбачено, що \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України\~стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку ПАТ ВТБ Банк заборгованість відповідача станом на 18.12.2015р. становить 202\~213,36грн., яка складається з заборгованості по кредиту 64 528,64 грн.; загальна заборгованість по сплаті процентів по кредиту 996,10 грн.; загальна заборгованість по комісії 19 685,23 грн.; пеня нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою процентів в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 20 411,90 грн.; пеня нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 50 432,93 грн.; пеня нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою комісії в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 32 174,66 грн.; 3% річних за прострочення сплати процентів 335,54 грн.; 3% річних за прострочення сплати кредиту 829,03 грн.; інфляційні витрати за порушення зобов»язань щодо сплати процентів за користування кредитом 4 164,66 грн.; інфляційні витрати за порушення зобов»язань щодо сплати кредиту 8 654,67 грн. Стаття 549 ЦК України\~регламентує, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3\~ст.551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України\~з урахуванням положень\~ст.3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4\~ст.10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Тому суд,

Outcome: approved