Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 30.09.2008 року, згідно якої остання отримала кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку. Проте, умов цього договору щодо повернення кредиту та внесення плати за його користування [PERSON] належним чином не виконала, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, котра станом на 30.04.2018 року складає 16414 грн. 54 коп. Тому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 16414 грн. 54 коп. та судові витрати по справі. Під час розгляду справи встановлено, що 21.05.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк». В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, повідомлена за зареєстрованим місцем проживання про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву не подала, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1 ст.1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі…, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 30.09.2008 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредиту, підписавши анкету-заяву № б/н. Як видно з умов даної анкети-заяви, [PERSON] погодилася, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, в даній анкеті-заяві відповідач підтвердила, що ознайомилася і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Як видно із виписки по картці [PERSON] [NUMBER] за період з 30.09.2008 року по 30.04.2018 року, наданої банком,відповідач з 26.11.2008 року активно користувалася наданою їй кредитною карткою, шляхом зняття готівкових коштів з картки, однак повернення коштів здійснювала не в повному обсязі. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копіями анкети-заяви [PERSON] від 30.09.2008 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» від 30.09.2008 року, випискою по основній карті, розрахунком заборгованості за договором б/н від 30.09.2008 року, укладеного з [PERSON] станом на 30.04.2018 року. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 2058,96 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 11241,32 грн. ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними розрахунками, наданими позивачем, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені та штрафу суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, вимоги ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення неустойки у вигляді окремо пені та штрафу підлягають задоволенню частково, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 769,74 грн., а всього 1019,74 грн., а в стягненні пені в розмірі 2094,52 грн. слід відмовити за необґрунтованістю. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 30.04.2018 року, в сумі 14320,02 грн., яка складається з: 2058,96грн. - заборгованість за кредитом, 11241,32 грн. - відсотки за користування кредитом, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 769,74 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі пропорційно частині задоволених вимог - судовий збір в сумі 1537,17 грн. (87,24% задоволеної частини позовних вимог). Враховуючи викладене,

Outcome: partial