Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в судовому засіданні 13 червня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. \~ \~ \~ \~ 08 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням поданих до суду 27 лютого 2017 року уточнень заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 14 вересня 2007 року укладено договір кредиту №MRA0G111405187 (далі - Договір), згідно з яким [PERSON] було надано кредит у розмірі 16608 доларів США шляхом видачі позичальнику грошових коштів готівкою через касу на строк з 14 вересня 2007 року по 13 вересня 2023 року включно у вигляді не поновлювальної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 Договору, винагороди та інших платежів за Договором. При цьому, [PERSON] зобовязався надавати банку кошти (щомісячний платіж) у розмірі 191,64 доларів США в період з 25 по 30 число кожного місяця для погашення заборгованості за Договором. Відповідач [PERSON] порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 15 листопада 2016 року сума заборгованості, складає 3463,74 доларів США, що відповідно до службового розпорядження Національного Банку України (далі НБУ) від 15 листопада 2016 року за курсом 25 грн. 75 коп. за 1 долар США складає 89191 грн. 30 коп., де 141,59 доларів США - заборгованість за кредитом за період з 19 листопада 2011 року по 15 листопада 2016 рік, 3322,15 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 19 листопада 2011 року по 07 травня 2013 року. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені позивачем в заяві, а також письмових поясненнях, доданих до матеріалів справи, позов прохала задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.87-88,122-124,146-147,150,158-160). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.179,184), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. Згідно із ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності усної згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON]. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 14 вересня 2007 року укладено Договір, згідно з яким [PERSON] було надано кредит у розмірі 16608 доларів США шляхом видачі позичальнику грошових коштів готівкою через касу на строк з 14 вересня 2007 року по 13 вересня 2023 року включно у вигляді не поновлювальної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 Договору, винагороди та інших платежів за Договором. При цьому, [PERSON] зобовязався надавати банку кошти (щомісячний платіж) у розмірі 191,64 доларів США в період з 25 по 30 число кожного місяця для погашення заборгованості за Договором (а.с.10-13,50 зворотна сторона-52,89,128 зворотна сторона-131,153-154,161-164). Відповідно до пп.2.2.1., пп.2.2.2, пп.2.2.3., пп.2.2.4. п.2.2.\~ст.2\~Договорупозичальник зобов'язався, зокрема, використати кредит на цілі, зазначені в п.7.1. ст.7 Договору, сплатити відсотки за користування кредитом, сплатити винагороду згідно з п.6.2. ст.6 та п.7.1. ст.7 Договору, а також здійснювати погашення кредиту в порядку, сумах і строках, передбачених п.7.1 ст.7 та пп.2.3.3. п.2.3. ст.2 Договору. Крім того, відповідно до другого та третього абзацу пп.2.2.7. п.2.2. ст.2 Договору, у випадку не подання позичальником банку підтверджуючого документу про сплату чергових страхових платежів по погодженим з банком договорам страхування, банк сплачує страхові платежі за рахунок кредиту згідно з пп.2.1.3. п.2.1. ст.2 Договору. При цьому, позичальник зобовязався погасити суму кредиту, направлену на оплату чергового страхового платежу, і сплатити відсотки за його користування не пізніше 30 днів з дня перерахування банком страхового платежу. У разі непогашення цієї частини кредиту в зазначений термін, вона вважається простроченою в позичальник зобовязаний сплатити відсотки за її користування, відповідно до п.3.2 та п.3.8. ст.3 Договору (а.с.10-12). 14 вересня 20078 року позивач виконав свої зобовязання за Договором, надавши [PERSON] кредит у сумі 13840,00 доларів США шляхом видачі готівкою в касі Банку, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2 від 14 вересня 2007 року та ордером-розпорядженням від 14 вересня 2007 року, а також сплачував страхові платежі, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами (а.с.151,165-170). Позичальник [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.78-86,90-94,124 зворотна сторона-128). Станом на 15 листопада 2016 року сума заборгованості, складає 3463,74 доларів США, що відповідно до службового розпорядження Національного Банку України (далі НБУ) від 15 листопада 2016 року за курсом 25 грн. 75 коп. за 1 долар США складає 89191 грн. 30 коп., де 141,59 доларів США - заборгованість за кредитом за період з 19 листопада 2011 року по 15 листопада 2016 рік, 3322,15 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 19 листопада 2011 року по 07 травня 2013 року. Зазначена сума заборгованості за Договором відповідачем [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 1378 грн. 00 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду враховуючи вирахування надмірно сплачених коштів (а.с.1,189).

Outcome: approved