Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області 31 березня 2021 року звернувся з позовною заявою до суду, та просив про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] ; стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку до його повноліття; зобов`язання Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідну відмітку до актового запису про народження дитини про позбавлення матері батьківських прав. Підставою цьому зазначав те, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . У червні 2019 року відповідач виїхала за межі України, залишивши сина бабусі. З того часу мати не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його станом розвитку, здоров`я. Представник позивача за довіреністю Бочарова І. О. у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов просила задовольнити та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Представник Подільського міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився. Надали заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечували та просили розглянути справу у відсутність представника. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Зелений Кут Котовського району Одеської області, є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 23 березня 20221 року. Згідно наказу служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області №76/20 від 09.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням в сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 20.10.2020 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дитини створені всі умови. Згідно довідки Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №300 від 05.03.2021 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає з червня 2019 року. Згідно довідки-характеристики Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №301 від 05.03.2021 року, [PERSON] , [INFO] , до червня 2019 року проживала разом із своїм сином та матір`ю в с. Зелений Кут Подільського району Одеської області в будинку бабусі. За час проживання [PERSON] часто залишала на тривалий час свого сина на свою матір [PERSON] . З червня 2019 року [PERSON] виїхала в Турцію, де там народила дитину та вихованням та піклуванням [PERSON] , [INFO] , займається бабуся [PERSON] , яка є люблячою, стежить за побутовими умовами онука, харчуванням та одягом. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3204, малолітній [PERSON] , [INFO] , має клінічний діагноз: гемофіл А., тяжка форма. Кровотеча з піднебінної мигдалини (D-66). Згідно висновку Органу опіки і піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області №01-25/149 від 23.03.2021 року, відповідача [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав стосовно малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від участі у його вихованні та утриманні. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенню до малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона не створює належних умов для утримання дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дитини, та несе загрозу здоров`ю та життю дитини, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дитини та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідної відмітки до актового запису про позбавлення матері батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав, тому з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову, тобто з 31 березня 2021 року та на період до його повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved