Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Савранської РДА Одеської області звернувся до суду в порядку ст.165 СК України в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] і [PERSON], треті особи - Орган опіки та піклування Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області і Служба у справах дітей Савранської РДА Одеської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та вже понад рік перебуває під опікою. Протягом тривалого часу відповідачі не виконують свої батьківські обов'язки по відношенню до сина, зарекомендували себе з негативної сторони. На підставі рішення Савранського районного суду від 19.04.2012р. дитина [PERSON] відібрана від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передана в сім'ю опікуна [PERSON]. За час перебування дитини в сім'ї опікуна батьки жодного разу не звернулися до Органу опіки та піклування Савранської РДА щодо можливості повернення сина в їх сім'ю. Враховуючи наведене, з метою захисту прав дитини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, зазначивши, що за станом здоров'я він не має можливості виховувати свого сина, а тому в сім'ї опікуна [PERSON] його дитині буде добре, вона забезпечує йому належний догляд і виховання. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.29). Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області та Служби у справах дітей Савранської РДА Одеської області вважають за доцільне позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, думку прокурора, представників третіх осіб, дослідивши докази по справі в їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, при цьому, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також встановлено, що батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.п.2 ч.1 цієї статті). Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлено, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], є батьками дитини [PERSON], який народився [INFO] в с.Полянецьке, Савранського району, Одеської області, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області (а.с.4). Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 19.04.2012р., яке набрало законної сили 30.04.2012р., малолітню дитину [PERSON] відібрано від батьків [PERSON] і [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано в сім'ю [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [ADDRESS]; крім того, з [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі по 1/8 частині з усіх заробітків (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] (а.с.16-17). Розпорядженнями Савранської районної державної адміністрації Одеської області від 03.05.2012р. №162/А-2012 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14), а від 11.05.2012р. №174/А-2012 - [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, - [PERSON] (а.с.31). З висновку директора Савранського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22.05.2013р. №202 вбачається, що перші місяці після відібрання у батьків [PERSON] і [PERSON] їх сина [PERSON] мати навідувала дитину, спілкувалася з нею, але з липня 2012 року батьки перестали відвідувати дитину, цікавитися її життям. Мати дитини на тривалий час виїздить із села, до дитини не навідується. Батько хворий, поведінка не врівноважена, спілкуватися з дитиною в нього не має навиків. За час перебування дитини в сім'ї [PERSON] батьки ніякої допомоги дитині не надавали, у зв'язку з чим повернення малолітнього сина [PERSON] в сім'ю батьків [PERSON] і [PERSON] є недоцільним (а.с.9). Аналогічний висновок про недоцільність повернення малолітньої дитини [PERSON] в сім'ю батьків [PERSON] і [PERSON] також надано 04.06.2013р. Полянецьким сільським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с.8). Згідно довідок-характеристик, виданих 22.05.2013р. Полянецькою сільською радою Савранського району Одеської області, [PERSON] на території Полянецької сільської ради не зареєстрована і не проживає, через ухилення її від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON] виконавчим комітетом Полянецької сільської ради прийнято рішення про негайне відібрання дитини від батьків в зв'язку з загрозою для її здоров'я; за час проживання дитини в сім'ї опікуна [PERSON] мати [PERSON] не з'являлась, не цікавилась життям та здоров'ям свого сина, не сплачувала аліменти, постійно веде аморальний спосіб життя (а.с.10); [PERSON] також не відвідував свого сина, не цікавився його життям та розвитком, отримує пенсію по інвалідності, з якої Управління праці та соціального захисту населення Савранської РДА відчисляє на дитину аліменти (а.с.11). Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Савранської районної державної адміністрації Одеської області Орган опіки та піклування врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини №7.2 від 05.06.2013р. вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] і [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] (а.с.3). Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення відповідачів [PERSON] і [PERSON] від виконання обов'язків щодо утримання і виховання свого сина [PERSON]. Їх вина полягає у тому, що вони, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками щодо утримання, виховання та розвитку сина, не піклуються про нього, не спілкуються з ним, не проявляють щодо дитини щонайменшої батьківської турботи, не забезпечують йому необхідного медичного догляду. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] і [PERSON] свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина [PERSON] щодо його утримання, виховання, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, а тому, виходячи із інтересів дитини, їх слід позбавити батьківських прав. Суд роз'яснює, що згідно з ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз'яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України). На підставі п.6 ст.214, ч.ч.1, 2 ст.79, ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, з урахуванням положень п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 229,40грн. в рівних частинах, тобто по 114,70грн. з кожного.

Outcome: approved