Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 12.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 31.08.2017 року має заборгованість у розмірі 62701,75 грн., яка складається з наступного: 4785,57 грн. - заборгованість за кредитом; 50967,98 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3486,21 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина); 2961,99 гривень - штраф (процентна складова). ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 62701,75 грн. за кредитним договором № б/н від 12.09.2011 року, а також судові витрати, які були ними понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 гривень. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання 17.05.2018 не з'явився, проігнорувавши ухвалу суду від 20.03.2018 р. про обов'язкову явку в судове засідання, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПАТ КБ «Приватбанк», позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі, надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що надані позивачем документи не можуть підтверджувати факт існування у нього боргу перед Банком, оскільки розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом та не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій, копія анкети позичальника не може підтверджувати існування боргу оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в якій відсутній обов'язковий елемент процедури укладання договору - прийняття цієї пропозиції (акцепт), Умови та правила надання банківських послуг не можуть підтверджувати факт існування боргу оскільки в цих документах немає жодного посилання на Відповідача, а також вони не підписані відповідачем, Довідку про умови кредитування взагалі не можна розглядати як доказ оскільки даний документ неможливо прочитати. Крім того, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначена правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року по справі № 6-16цс15.Дата останнього поповнення карти - 30.07.2014 року, згідно копії чеку, тому саме з цієї дати почав перебіг строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся з позовом до суду у жовтні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Заяв про поновлення строку позовною давністю не надано. Отже, банком пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом, тому відповідач наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності. Представник банку надав суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, що до позову була надана копія анкети-заяви від 12.09.2011 року, в якій вказані персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки, яка була заповнена особисто відповідачем, в ній [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом її засвідчив. Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» також власноруч підписана відповідачем. Вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Також, відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згоден з Умовами та Тарифами, Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами, оскільки при підписанні Анкети-заяви, відповідач приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Згідно виписки з карткового рахунку прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, що підтверджує факт отримання кредитної карти «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі, оскільки не спростовані контррозрахунками чи висновками судово-економічної експертизи. Розрахунок заборгованості не є первинним фінансовим документом, а банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5 , з якої вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не може прийматись судом до уваги. Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 06.2015 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 30.09.2017 року - до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 12.09.2011 року [PERSON] звертався до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» для отримання кредиту та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Згідно змісту вказаної заяви, підписаної [PERSON], він зазначив в ній, що просить встановити кредитний ліміт на платіжну картку «Універсальна» COLD у розмірі 100 грн. та погодився, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовому виді. (а.с.7) З наданої банком Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50000049909427, вбачається, що [PERSON], особисто підписав Довідку про Умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Хоча, суд зауважує, що копія довідки, надана позивачем неналежної якості, яку не можливо прочитати, що робить неможливим для суду дослідити відомості викладені в даній довідці. (а.с.8). Також, суд звертає увагу, що в наданій Довідці про умови кредитування міститься номер договору SAMDN50000049909427, тобто, дана довідка до зазначеного в ній договору, в той час, як позивач посилається та вказує в позові, що укладено договір №б/н. Відповідно до п. 2.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, Банк випускає клієнту картку на основі заяви, яка належним образом заповнена і підписана клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку карти здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску картки. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил визначено, що для надання услуг банк видає клієнту картку, її вид визначений в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і Заяві підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки указана в заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.2.5. Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право відмовити клієнту без пояснення причин у видачі та перевипуску Карти у випадку надання ним в заяві невірної інформації, нестійкого фінансового положення і наявність даних, які посвідчують про неможливість видати (перевипустити) Карту даній особі. Відповідно до п.2.1.1.2.14 замовлені клієнтом картки, в тому числі продовжені на новий термін, однак не отримані, зберігаються у банку для видачі клієнту не більше 6 місяців, після цього можуть бути знищені в установленому порядку. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів , які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо банк не отримає протягом 7 днів повідомлення клієнта його не згоди зі змінами, то рахується, що клієнт прийняв зміни. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування Кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до п. 2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг, карта діє до останнього дня місяця вказаного на лицевій стороні картки, включно. Забороняється використовувати картку з вичерпаним терміном дії. Згідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг, по закінченню терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) за зверненням клієнта до банку, відповідно діючим тарифам. Перевидання карти на новий термін здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування карти, передбачених договором. Відповідач [PERSON] посилається, що нову картку йому не перевидавали, а дія першої картки закінчилися у вересні 2014 році. Також надав суду квитанцію, що він останній раз поповнював картку 30.07.2014 року, що відповідає наданому банком розрахунку, (а.с.53) ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості - 03.10.2017 року, а відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності. Відповідно д ост.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст.257 ЦК України до вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитом застосовується загальний строк позовної давності - три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Згідно до ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1, 5 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. Правова позиція та аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14 цс 14, яка є обов'язковою для судів. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приймає до уваги, що останній платіж відповідач здійснив 30.07.2014 р., згідно наданого ним платіжного чеку №30072014172300 від 30.07.2014р., що підтверджується наданою позивачем випискою руху коштів на рахунку відповідача, та що термін дії картки закінчився у вересні 2014. Посилання позивача, що дія картки була до 06.2015 року не підтверджено належними доказами, крім того представник ПАТ КБ «Приватбанк» проігнорував ухвалу суду від 20.03.2018 р. про обов'язкову явку в судове засідання для дачі особистих пояснень. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню у зв'язку зі спливом строків позовної давності. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed