Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 06.10.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 001-23025-061007. Згідно вищевказаного договору позивач відкриває картковий рахунок № 26259901299705 в національній валюті України гривні на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2676,00 грн. За користування кредитом позичальник зобовязується сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 29.9 % на рік Позивач стверджує, що відповідач не здійснив належного погашення кредиту та не виконує власних зобовязань за кредитним договором. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобовязань за вищевказаним договором, станом на 27.07.2015 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав 2508,14 грн., у тому числі: - 2508,14 грн. - тіло кредиту; - 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за договором від 06.10.2007 року № 001-23025-061007. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2508,14 грн. та всі судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву від 22.02.2016 року в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує та просить суд розглянути справу за його відсутності (а. с. 18-19). Відповідач по справі в судове засідання не зявився, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Судом за зареєстрованим місцем проживання визначеним згідно відповіді РС УДМС в Черкаській області, були направлені повістки про судовий виклик, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 19.01.2016 року № 2050100171559 та від 09.02.2016 року № 2050100178898 з яких вбачається, що поштове відправлення повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тобто відповідач про час і місце проведення судового засідання був повідомлений судом у передбачений законом спосіб, але ухиляється від отримання повістки про судовий виклик (а. с. 21-22). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З кредитного договору від 06.10.2007 року № 001-23025-061007 вбачається, що відповідачу [PERSON] було розяснено умови кредитування та між ним і позивачем було досягнуто згоди щодо умов вищезазначеного договору (а. с. 3-4). Згідно даного договору вбачається, що предметом договору є кредит, який надається відповідачу шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2676,00 грн. За користування кредитом позичальник зобовязується сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 29.9 % на рік. З розрахунку заборгованості за договором від 06.10.2007 року № 001-23025-061007 вбачається, що станом на 27.07.2015 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 2508,14 грн., у тому числі: - 2508,14 грн. - тіло кредиту; - 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Судом встановлено, що визначений позивачем розмір заборгованості відповідає умовам кредитного договору від 06.10.2007 року № 001-23025-061007. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав законних вимог позивача щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд визнає, що відповідач [PERSON], допустив істотні порушення умов кредитного договору від 06.10.2007 року № 001-23025-061007 та вимог ст.ст. 526, 610, 611, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1 ЦК України, тому присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 2508,14 грн., у тому числі: - 2508,14 грн. - тіло кредиту; - 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., від сплати якого позивача було звільнено відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене,

Outcome: approved