Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] порушує свої зобов'язання за кредитним договором №300457032267001 від 07.12.2011 року, в зв'язку з чим станом на 05.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 62201,21 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як солідарних боржників за договором поруки. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, свого представника до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.12.2011 року між АТ «Астрабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300457032267001, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 70704,00 грн., з розрахунку 4,7% річних та комісій в розмірі 2,5% на купівлю автомобіля для споживчих потреб на строк до 07.12.2016 року. Факт отримання кредиту підтверджується меморіальним ордером №31110 від 07.12.2011 року. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, погашення інших можливих витрат між АТ «Астрабанк», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №300457032267001/П1, №300457032267001/П2 від 07.12.2011 року. Поручителі і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до п.п. 3.3 кредитного договору, позичальник [PERSON] зобов'язався сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10-го числа включно кожного календарного місяця, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування грошових коштів зі свого поточного/карткового рахунку. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором №300457032267001 від 07.12.2011 року належним чином не виконав. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 05.06.2015 року становить 62201,21 грн. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 07.12.2011 року між ПАТ «Астрабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 02.12.2013 року між АТ «Астрабанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Астрабанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астрабанк» як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астрабанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №300457032267001 від 07.12.2011 року, а тому з відповідачів, як солідарних боржників слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 62201,21 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в рівних частинах на користь позивача суми сплаченого судового збору 207,34 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved