Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. На території Бердянського району зареєстрований і проживає [PERSON], який має дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Матір дітей, [PERSON] померла [INFO]. Діти повторно перебувають на обліку в службі у справах дітей Бердянської райдержадміністрації як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Відповідач за місцем проживання характеризується незадовільно, зловживав спиртними напоями, ухиляється від виховання своїх дітей, не працює, до селищної ради неодноразово надходили заяви та скарги про незадовільну поведінку відповідача в побуті. Сім'я тривалий час перебуває під контролем Андріївської селищної ради, служби у справах дітей, Бердянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, підвищення відповідальності за життя та здоров'я дітей, створення належних умов проживання, виховання та розвитку дітей, дотримання санітарно-гігієнічних норм в побуті, використання адекватних і гуманних методів виховання неповнолітніх, але позитивних змін не відбулось. На даний час діти влаштовані в КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, за час перебування дітей у комунальному закладі батько не відвідував дітей жодного разу. За таких обставин позивач вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав та зобов'язати його виплачувати аліменти на користь майбутнього опікуна дітей або на користь державного закладу, куди будуть влаштовані діти. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, зазначила, що батьком дітей подано письмову заяву про надання згоди на позбавлення його батьківських прав. Відповідач позов визнав частково і пояснив суду, що умови проживання у нього задовільні, він виховує двох дітей від другого шлюбу, а з дітьми від першого шлюбу не знаходить спільної мови - діти не слухають його, ведуть себе неадекватно, вважає, що вони повинні виховуватись в державному закладі. Вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей не визнав з тих підстав, що не має на це матеріальної можливості. Представник третьої особи просила позов задовольнити та пояснила, що службою у справах дітей з [PERSON] неодноразово проводилась профілактична робота щодо належного виховання його дітей, але відповідач висновків для себе не зробив, належних умов для проживання дітей не створив, не приділяє достатньої уваги до їх виховання та розвитку. Вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] є батьком дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Матір дітей, [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть від [INFO] [NUMBER], видане відділом ДРАЦС по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського МРУЮ в Запорізькій області). Відповідачем не створено належних умов для проживання, розвитку та виховання дітей. Згідно громадської характеристики, наданої Андріївською селищною радою, [PERSON] за місцем проживання характеризується незадовільно, зловживав спиртними напоями, до селищної ради неодноразово надходили скарги про незадовільну поведінку відповідача в побуті. Наказами від 08 червня 2015 року та від 30 листопада 2016 «Про взяття дитини на облік» [PERSON], [PERSON] було взято на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Під час перебування дітей на обліку сім'ю [PERSON] неодноразово відвідувала комісія з метою обстеження умов проживання, про що були складені відповідні акти, згідно з якими за місцем проживання відповідача з дітьми були виявлені незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання, для дітей в наявності були спальні місця, але зовсім відсутні меблі; не обладнано робоче місце для навчання та виконання уроків, шкільне приладдя не придбано; до школи діти не зібрані, одяг, взуття та засоби особистої гігієни наявні в мінімальному обсязі; запас продуктів харчування незначний. До селищної ради неодноразово зверталась баба дітей [PERSON] з повідомленнями про те, що відповідач часто гнівається та підвищує голос на дітей, у збудженому емоційному стані може вдарити, хлопців часто закриває в будинку самих, вони недоїдають. Протягом 2015 року відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч. 1 ст. 184 КУпАП. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року відповідача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З метою надання соціальної допомоги діти були тимчасово влаштовані до КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» ЗОР. 01 лютого 2017 року [PERSON] на адресу начальника служби по справам дітей Бердянської РДА було написано заяву, відповідно до якої [PERSON] просив позбавити його батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON], яка є селищним головою Андріївської селищної ради, пояснила суду, що дружина відповідача є внутрішньо переміщеною особою, зверталась до селищної ради за допомого, в зв'язку із чим родина [PERSON] отримує соціальну допомогу. Раніше діти [PERSON] від першого шлюбу проживали разом з матір'ю, але остання померла, тому діти були направлені в інтернат. Відповідач вирішив забрати дітей до себе, але на даний час він проживає в маленькому будинку, має двох дітей від другого шлюбу, ніде не працює, тобто перебуває в складних життєвих обставинах. Зі старшими дітьми [PERSON] конфліктує, було повідомлення про побиття дитини, діти не хочуть проживати з батьком. Як вбачається із пояснень свідка [PERSON], працюючої спеціалістом по роботі з молоддю Андріївської селищної ради, сім'я [PERSON] перебуває під контролем, отримує гуманітарну допомогу. Сім'я проживає лише за рахунок соціальних виплат, кімнати в їх будинку маленькі, від другого шлюбу відповідач має ще двох малолітніх дітей. Був період, коли [PERSON] зловживав спиртними напоями, побив дружину. Зі старшими дітьми відповідач не знаходить спільної мови, діти говорять, що батько їх б'є, вони не хочуть проживати разом з батьком. Згідно висновку органу опіки та піклування від 30 січня 2017 року № 01-27/089, діючи виключно в інтересах неповнолітніх дітей, орган опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дітей. Відповідно до ст. 164 України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ніякої участі у вихованні дітей не приймає, не займається їх вихованням, не цікавиться станом їх здоров'я, умовами життя, не піклується про фізичний, духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов'язок утримувати дитину є рівним обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому є всі правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved