Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Обласного комунального підприємства «Регіональне агентство сприяння інвестиціям» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.11.2017 року [PERSON] наказом № 3-к, був прийнятий на посаду заступника директора до ОКП «Регіональне агентство сприяння інвестиціям». 30 червня 2020 року наказом № 19 - к звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП за згодою сторін. Під час роботи на ОКП «Регіональне агентство сприяння інвестиціям» заробітна плата виплачувалась не регулярно. Під час звільнення та по день подачі заяви про видачу судового наказу заробітна плата виплачена не була. Згідно з довідкою, виданою робітнику ОКП «РАСІ» сума заборгованості станом на 03.07.2020 року склала 147915 грн. 83 коп.. Відповідно до довідки про середньоденну заробітну плату, середньоденна заробітна плата складає 422,13 грн. без нарахувань. Оскільки Відповідачем не проведено розрахунок до подачі заяви про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то позивач вважає періодом для проведення обчислення середнього заробітку з 01.07.2020 року по 20.12.2020 року, що складає 121 робочі дні (відповідно до калькулятору робочих та святкових днів з 01.07.2020 року по 01.12.2020 року з Інтернет ресурсу http://ukraine.workingdays.Org/RU/#acwd). Отже сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 422,13 грн.* 121 робочих днів = 51 077,73 грн.. На підставі викладеного просив суд стягнути з Відповідача на користь Позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату 147 915 грн. 83 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у період з 01.07.2020 року по 20.12.2020 року, що складає 32 робочі днів сумі в 51 077грн. 73 коп., що разом становить 198 993 грн. 56 коп.. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 15.01.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/233/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 19.07.2021 року позивачем надане письмове клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що у позивача наявна заборгованість по заробітній платі, а також із позивачем несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача Обласного комунального підприємства «Регіональне агентство сприяння інвестиціям» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] , заповненою 18.05.1987 року, на підставі наказу № 19-К від 30.06.2020 року [PERSON] [INFO] , звільнений за ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем та 30.06.2020 звільнений. Згідно з довідкою, виданою ОКП «РАСІ» [PERSON] , станом на 03.07.2020 року заборгованість із заробітної плати на складає 147 915,83 грн. Згідно з довідкою, виданою ОКП «РАСІ» [PERSON] , середньоденна заробітна плата з нарахуванням за два місяці складає 422,13 грн. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення розрахунку з виплати заробітної плати з позивачем, тому позовні вимоги [PERSON] до Обласного комунального підприємства «Регіональне агентство сприяння інвестиціям» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 147915 грн. 83 коп., підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою середньоденний заробіток складає 422,13 грн. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Отже, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 01.07.2020 року по 20.12.2020 року, що складає 121 робочі дні становить 51 077,73 грн. (422,13 грн.* 121 робочих днів). За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до Обласного комунального підприємства «Регіональне агентство сприяння інвестиціям» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 147 915,83 грн., підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Судом встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відсутні сторони, які понесли судові витрати при вирішення справи, отже судові витрати компенсуються за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № ПН215600426655 від 23.12.2020 року про сплату судового збору в сумі 1989,94 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1989,94 грн.

Outcome: approved