Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

ПАТ «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.11.2006 року між КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0811-2, відповідно до умов якого останній отримав кошти у сумі 25000,00 доларів США зі сплатою 13% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] були укладені договір поруки №0811-1 від 08.11.2006 року та договір іпотеки від 08.11.2006 року, згідно якого остання передала в іпотеку квартиру, загальною площею 73,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк пр. Відродження, 41/28. Однак, відповідач [PERSON] зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 01.04.2015 року його борг становить 28218,96 доларів США. В звязку з чим, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованість за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі відсутності відповідачів не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Крім того, подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких зазначає, що станом на 23.09.2015 року основна заборгованість відповідачів за кредитом становить 20193,00 доларів США, за відсотками 2269,04 доларів США та 6512,07 доларів США штраф за порушення умов договору. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08.11.2006 року між КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0811-2, відповідно до умов якого останній отримав кошти у сумі 25000,00 доларів США зі сплатою 13% річних. Крім того, між сторонами були укладені додаткові договори до кредитного договору №0811-2 від 21.02.2008 року, 16.08.2008 року та 06.05.2010року (а.с. 5-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п. 3.2.3 кредитного договору передбачено, що [PERSON] зобовязався своєчасно здійснювати платежі з погашення процентів за користування кредитом та кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші зобовязання згідно договору (а.с. 5). Однак, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 23.09.2015 року за кредитним договором складає 28974,11 доларів США, з яких: 20193,00 доларів США кредит, 2269,04 доларів США несплачені проценти, 6512,07 доларів США - штраф за порушення умов договору (а.с. ). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості по кредитному договору. Проте, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №0811-1 від 08.11.2006 року (а.с. 24), за яким поручитель зобовязувалася перед кредитором за виконання зобовязань щодо погашення кредиту відповідачем [PERSON] (а.с. 16). Також, одночасно із укладенням кредитного договору та з метою забезпечення вимог банку, між ПАТ «Західінкомбанк» і [PERSON] був укладений договір іпотеки від 08.11.2006 року, за яким остання передала в іпотеку квартиру, загальною площею 73,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк пр. Відродження, 41/28 (а.с. 9-11). Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобовязань по кредитному договору. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставною і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 4 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути в рівних частинах 3654 грн. судового збору.

Outcome: approved