Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд скасувати арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: 1/5 частину квартири під [ADDRESS], загальною площею 70,2 кв.м., накладеного та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанов: № В-14/290 від 08.02.2006 року, постановою № 334900 від 01.11.2006 року, постановою № АВ 612962 від 28.05.2008 року, постановою № АВ 981741 від 27.01.2010 року, № АН334464 від 30.01.2014 року, постановою № АН 662369 від 27.01.2010 року Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане нерухоме майно, а саме: квартира під номером [ADDRESS], загальною площею 70,2 кв.м., яка належить в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебуває в іпотеці банку на підставі іпотечного договору від 13.06.2005 року, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] № 1766778, зареєстрованого в реєстрі № 3626. У судове засідання представник позивача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не з'явилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила слухати справу у її відсутності. Представник Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідачів, враховуючи відсутність заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № к-1433, згідно якого Банк надав кредит у сумі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч 00 центів) дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 %, строком користування до 13.07.2010 р. В якості забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору, між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Банком 13.06.2005 р. був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстровим номером 3626, згідно якого Банку було передано в заставу квартиру під номером [ADDRESS], загальною площею 70,2 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 13.06.2005 року предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 20 вересня 1993 року за № 6-1298, зареєстрованого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в реєстровій книзі № 156 пр., на стор. 34 за № 1360, реєстраційний № 10837701. Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову № В-14/290 від 08.02.2006 року, постанову № 334900 від 01.11.2006 року, постанову № АВ 612962 від 28.05.2008 року, постанову № АВ 981741 від 27.01.2010 року, № АН334464 від 30.01.2014 року, постанову № АН 662369 від 27.01.2010 року про арешт майна що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Однак, представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вважає, що вищезазначена квартира підлягає звільненню з-під арешту з наступних підстав. Зазначений арешт перешкоджає банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, порушує інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, шляхом продажу іпотечного майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 ЦК України, відповідно до забезпечувального обтяження, обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяження зобов'язання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Статтею 589 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Наявність арешту на нерухоме майно, а саме: квартири під номером [ADDRESS], загальною площею 70,2 кв.м., що знаходиться в іпотеці у Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», перешкоджає реалізації цього іпотечного майна, з метою погашення заборгованості по кредитному договору № к-1433 від 13.06.2005 року, що призводить до порушення прав Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом скасування арешту та заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: 1/5 частини квартири під номером [ADDRESS], загальною площею 70,2 кв.м., накладеного та оголошеного на підставі постанови № В-14/290 від 08.02.2006 року, постанову № 334900 від 01.11.2006 року, постанову № АВ 612962 від 28.05.2008 року, постанову № АВ 981741 від 27.01.2010 року, № АН334464 від 30.01.2014 року, постанову № АН 662369 від 27.01.2010 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved