Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 30 червня 2011 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00048222, згідно якого 30 червня 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 7 000,00 грн. під 20 процентів в рік, однак в порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує в результаті чого у нього виникла заборгованість перед банком, яку позивач просить стягнути з боржника [PERSON] у розмірі 21 646,88 грн. Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 646,88 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2017 року заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року скасовано на підставі заяви [PERSON] про скасування заочного рішення та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Судом були призначені судові засідання на 17 лютого 2018 року, 24 березня 2017 року, 06 квітня 2017 року, 30 травня 2017 року, однак представник позивача до суду не з'являвся, у зв'язку із чим судом винесено ухвалу від 30 травня 2017 року, в якій явку представника позивача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання визнано обов'язковою, оскільки особисті пояснення представника позивача по суті позову мають істотне значення для повного та всебічного розгляду даної справи. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року, від 04 вересня 2017 року, від 26 жовтня 2017 року, клопотання представника позивача задоволено та ухвалено судові засідання, провести у режимі відеоконференції, та доручено Деснянському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у режимі відео конференції за участі представника позивача. Представник позивача у судові засідання 04 вересня 2017 року, 26 жовтня 2017 року, у режимі відеоконференції до Деснянського районного суду м. Києва не з'являвся. 22 листопада 2017 року представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Оскільки явку представника ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» визнано обов'язковою, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 січня 2018 року ухвалено судове засідання, яке призначено на 15 березня 2018 року провести у режимі відеоконференції та Деснянському районному суду м. Києва доручено забезпечити проведення судового засідання у режимі відео конференції за участі представника позивача. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 квітня 2018 року ухвалено судове засідання, яке призначено на 27 квітня 2018 року проводити у режимі відео конференції та доручено Деснянському районному суду м. Києва провести судове засідання у режимі відеоконференції за участі представника позивача. Представник позивача 27 квітня 2018 року у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву від 27 квітня 2018 року в якій просить справу розглядати без його участі, та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки він заборгованість за кредитним договором сплатив у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного. 30 червня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № BLаЖГА00048222, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 7 000,00 грн. з номінальною відсотковою ставкою 15,00% річних та кінцевим терміном повернення кредиту 30 червня 2013 року, про що свідчить відповідний кредитний договір. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п. 1 спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковим угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід»ємну частину цього договору. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 спеціальної частини договору (номінальна ставка). Відповідно до п. 2.4.1. кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік рівний - 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5. загальної частини договору. При розрахунку процентів, враховується день видачі кредитних коштів (день збільшення доступного залишку коштів на ПР позичальника) та виключається останній день строку остаточного повернення всіх кредитних коштів. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов'язань. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач повністю виконав свої зобов'язання, щодо надання відповідачу кредиту, що не заперечував сам відповідач. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» борг [PERSON] перед банком за кредитним договором станом на 19 серпня 2015 року становив 21 646,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно Графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами, [PERSON] до 30 червня 2013 року мав здійснити погашення заборгованості за кредитом та процентами у розмірі 11 087,30 грн., з яких: сума кредиту становить 7 000,00 грн., річна процентна ставка 15,00 % - 1 147,30 грн., комісія за управління кредитом 1,75 % від суми кредиту - 2 940,00 грн. Як вбачається з квитанцій поданих відповідачем, ним було сплачено кошти 21 липня 2011 року у розмірі 462,00 грн., 20 вересня 2011 року у розмірі 513,00 грн., 02 лютого 2013 року у розмірі 10 000,00 грн., 27 лютого 2013 року у розмірі 500,00 грн., всього [PERSON] сплатив кредит у розмірі 11 475,00 грн. за кредитним договором № BLаЖГА00048222 від 30 червня 2011 року. Отже, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконав, станом на 30 червня 2013 року сплатив заборгованість за кредитом та процентам у повному обсязі. Інші докази про існування у відповідача заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00048222 від 30 червня 2011 року перед позивачем, крім розрахунку заборгованості, останнім не надано та до суду не з'явився для надання пояснень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків ,передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача. На підставі ст.ст. 525, 526, 611, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed