Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказала, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У належному їй житловому будинку зареєстрований онук [PERSON] [INFO] , який в ньому не проживає з 2014 року. Реєстрація відповідача у її житловому будинку створює їй проблеми із призначенням субсидії на сплату житлово-комунальних послуг та користуванням житлом. Відповідач не може прибути до смт. Станиця Луганська, тому що виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, тому вона була вимушена звернутись з цією позовною заявою до суду. Також в своєму позові позивач просила розглянути справу за її відсутності. Таку ж саму заяву вона направила повторно до початку судового розгляду. Відповідач про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОА № 577939 від 04.11.2019. На цей час в цьому будинку крім позивача дійсно зареєстрований її онук [PERSON] . Онук позивачки в будинку з 2014 року не проживає. Також, наведені вище обставини підтверджуються: копією паспорту позивача [PERSON] , де вказане місце її реєстрації та проживання; копією технічного паспорту на житловий будинок за вказаною адресою; копією домової книги та копією довідки виданою виконавчим комітетом Станично-Луганської селищної ради № 444 від 07.02.2020 в якій вказано, що за даною адресою зареєстровані позивач та відповідач. Згідно акту обстеження умов проживання, складеного депутатом селищної ради, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2014 року. Частина 1 ст. 401 ЦК України передбачає, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] , але вже більше 7 років в ньому не проживає. За таких обставин позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved