Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . В будинку [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] , не проживає в будинку [ADDRESS] понад рік без поважних причин. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Оскільки позивач не має можливості сплачувати комунальні послуги, вона потребує державної допомоги, а саме призначення субсидії на покриття виплат комунальних послуг, але для цього їй необхідно зняти з реєстрації відповідача. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 30.10.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6250/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.15). 15.01.2021 року позивач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі (а.с.20). Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач не проживає за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутніми особами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмове клопотання в якому просила справу розглядати за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором дарування житлового будинку від 05.02.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Лопухіною А.П., зареєстрованого в реєстрі за № 469, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного напису на документів право власності [PERSON] зареєстровано в КП №БТІ» у реєстрову книку за №3 за реєстром №2083 від 14.02.2002 р. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою Управлінням адміністративних послуг військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська № 12984 від 17.09.2020 року за адресою: буд. № 35, вул. Філонова, м. Лисичанськ, Луганська обл., зареєстровано осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою від 07.10.2020 року, виданою головою вуличного комітету, [PERSON] зареєстрована за адресою: буд. [ADDRESS] , за вказаною адресою не мешкає з 22 травня 2019 року по теперешній час. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідачів у будинку позивача обмежує його права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів, які у комунальних витратах участі не приймають. Судом також встановлено, що відповідачі не проживає у вказаному будинку з 2014 року відповідно, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідачі мешкають за іншою адресою. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 30.10.2020 року позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved