Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Новоайдарська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачі - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Айдарка, буд. 11, та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Малолітня [PERSON] має діагноз: гіпотрофія II - III ступеня, недоношеність II - III ступеня, затримка психомоторного розвитку. Наслідки всереденешлункового крововиливу II ступеня з двох сторін, перивентрикулярна лейкомаляція, потребує лікування та постійного догляду. 22.02.2017 р. до Бахмутівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області від медичної сестри Бахмутівської амбулаторії сімейного лікаря, яка здійснювала патронатний огляд малолітньої [PERSON], надійшла інформація про загрозу життю та здоров'ю малолітньої дитини у сім'ї [PERSON]. Під час обстеження сім'ї, медичними працівниками встановлено, що батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] перебували в стані алкогольного сп'яніння та не можуть вчасно нагодувати дитину, дати необхідні ліки. В будинку брудно та холодно (16 градусів тепла). Чотиримісячна дитина позбавлена батьківської уваги та догляду. Такі умови представляли реальну загрозу життю дитини. Виконкомом Бахмутівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, прийняте рішення № 8 від 22.02.2017 р. негайно вилучити дитину у громадян [PERSON] та [PERSON] та тимчасово влаштувати її до дитячого відділення Новоайдарського РТМО. Під час вилучення дитини, батько - [PERSON], ніяким чином не реагував на події, що відбувалися. Мати - [PERSON], скоїла спробу суїциду та буда доставлена до Новоайдарського РТМО, де перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Новоайдарського РТМО з 23.02.2017 р. по 01.03.2017 р. з діагнозом: проникливе ножове поранення черевної порожнини, суїцидальна спроба, алкогольне сп'яніння. Залишення дитини у сім'ї за таких умов є небезпечним для її життя та здоров'я, подальшого виховання, у звязку з чим, Новоайдарська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав для прийняття рішення подальшого влаштування малолітньої [PERSON], [INFO], до Луганського обласного будинку дитини № 2, де дитині буде забезпечений належний догляд і лікування. В судовому засіданні представник Новоайдарської районної державної адміністрації [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти відібрання дитини, пояснили, що цей випадок є по одиничний в їх сімї та вважають, що взмозі самостійно піклуватися про дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Айдарка, буд. 11, Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД № 378795 батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є подружжям з 16.11.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 154746 (а.с. 17) Малолітня [PERSON] має діагноз: гіпотрофія II - III ступеня, недоношеність II - III ступеня, затримка психомоторного розвитку. Наслідки всереденешлункового крововиливу II ступеня з двох сторін, перивентрикулярна лейкомаляція, потребує лікування та постійного догляду. 22.02.2017р. до Бахмутівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області від медичної сестри Бахмутівської амбулаторії сімейного лікаря, яка здійснювала патронатний огляд малолітньої [PERSON], надійшла інформація про загрозу життю та здоров'ю малолітньої дитини у сім'ї [PERSON] Під час обстеження сім'ї, медичними працівниками встановлено, що батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] перебували в стані алкогольного сп'яніння та не можуть вчасно нагодувати дитину, дати необхідні ліки. В будинку брудно та холодно (16 градусів тепла). Чотиримісячна дитина позбавлена батьківської уваги та догляду. Такі умови представляли реальну загрозу життю дитини. Виконкомом Бахмутівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, прийняте рішення № 8 від 22.02.2017 р. негайно вилучити дитину у громадян [PERSON] та [PERSON] та тимчасово влаштувати її до дитячого відділення Новоайдарського РТМО, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Бахмутівської сільської ради № 8 від 22.02.2017 р. (а.с. 7) та актом про факт вилучення від 22.02.2017 р. (а.с. 14). Під час вилучення дитини, батько - [PERSON], ніяким чином не реагував на події, що відбувалися. Мати - [PERSON], скоїла спробу суїциду та була доставлена до Новоайдарського РТМО, де перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Новоайдарського РТМО з 23.02.2017 р. по 01.03.2017 р. з діагнозом: проникливе ножове поранення черевної порожнини, суїцидальна спроба, алкогольне сп'яніння, що підтверджується інформацією, наданою головним лікарем Новоайдарського РТМО [PERSON] № 320 від 01.03.2017 р. (а.с. 13). Комісією з питань захисту прав дитини Новоайдарської районної державної адміністрації прийнято рішення № 2/7 від 27.02.2017 р. «Про вилучення дитини у батьків [PERSON]» (а.с. 8). Залишення дитини у сім'ї за таких умов є небезпечним для її життя та здоров'я, подальшого виховання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] пройшли активне протиалкогольне лікування, що підтверджується довідками від 20.03.2017 р. (а.с. 15, 16). Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сімї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі Закону України «Про охорону дитинства» та викладених норм СК України, суд підкреслює, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов'язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини. Суд зазначає, що права та інтересам малолітньої дитини, захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), національним законодавством, в тому числі СК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є алкогольнозалежними особами. Відповідач [PERSON] має схильність до суїциду. Безвідповідальними діями відповідачів, внаслідок їх ухилення від виконання свого батьківського обовязку, завдається шкода життю та здоровю малолітньої дитини. Твердження відповідачів щодо змоги здійснювати самостійний догляд за дитиною не підтвердились у судовому засіданні, не були доведені належними та допустими доказами і, на думку суду, взагалі не відповідають дійсності, оскільки суперечать матеріалам справи. За таких обставин, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що судові витрати в розмірі 1600 грн., підлягають стягненню з відповідачів на користь держави. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. 170 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved