Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.01.2013 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-01065-170113 згідно з якої останній було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000,00 грн. Відповідачка порушила умови договору щодо погашення сум заборгованості, тому станом на 10.06.2014 року сума заборгованості складає 24 009,02 грн. та складається з: тіла кредиту - 11 756,35 грн., простроченого тіла кредиту - 3 212,41 грн., заборгованості за відсотками - 2 237,32 грн., заборгованості за комісіями - 6 802,94 грн. Дану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідачки на його користь, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглянути справу у його відсутність. Вимоги позову підтримав повністю. Не заперечив щодо винесення судом заочного рішення суду. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином - судовою повісткою, направленою за адресою її місця реєстрації, згідно адресної довідки. Відповідно до повідомлення [PERSON] його дружина [PERSON], 08.06.2014 року виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Адреса проживання та засоби зв'язку останньої йому не відомі (а.с.21). Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається такою, що повідомлена належним чином про дату та час слухання справи. Суд, вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивач не заперечив щодо такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.01.2013 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-01065-170113, згідно якої банк зобов`язався відкрити [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України та встановити ліміт кредитної лінії. Банк виконав своє зобов'язання, відкрив держателю картковий рахунок [NUMBER], встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15 000,00 грн. (а.с.4-8). Відповідно до п. 2.1 частини 3 Пропозиції момент прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах описаних в Пропозиціях та Правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Згідно п.1 частини 3, п. 7.1. частини 7 вказаної Пропозиції, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, які є невід'ємною частиною договору, з якими клієнт попередньо ознайомлений, повністю згодний із змістом та зобов'язався неухильно дотримуватись. Згідно п. 2.4 частини 3 даної Пропозиції, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п 2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. Відповідно п. 2.5 частини 3 даної Пропозиції відповідачка до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати гроші кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідачка [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання. Станом на 10.06.2014 року за відповідачкою [PERSON] рахується заборгованість в сумі 24 009,02 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.3) складається із: тіла кредиту - 11 756,35 грн., простроченого тіла кредиту - 3 212,41 грн., заборгованості за відсотками - 2 237,32 грн., заборгованості за комісіями - 6 802,94 грн. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, сума заборгованості підлягає стягненню з неї на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, підтверджена фінансовим документом в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved