Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

начальник Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Свистун Інна звернулась в суд з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.08.2019 року, яке набрало законної сили, розірвано договір оренди нерухомого майна №Г-10819-17 від 28.12.2017 року, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] , зобов`язано [PERSON] повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,0 кв.м., стягнуто 19015,16 грн. заборгованості з [PERSON] за орендну плату за період з 28.12.2017 року по 31.12.2018 року. З 18.09.2019 року Договір припинив свою дію, внаслідок його розірвання в судовому порядку. Однак, з 19.09.2019 до 12.11.2020 року, поки рішення суду не було виконано в примусовому порядку, відповідач незаконно користувався приміщенням, що було об`єктом оренди за Договором. Відтак, звертаючись з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за користування об`єктом оренди, коли договір ще діяв, та неустойку у розмірі подвійної плати за користування приміщенням після розірвання договору, яка становить суму в розмірі сумі 34 604, 15 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів наведених у позовній заяві. Просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28.12.2017 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10819-17, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,0 м2 (далі - Договір). Пунктом 7.1.2 Договору визначено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Пунктом 5.6 Договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць. Відповідно до п. 5.3 Договору, розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції. Розмір орендної плати за перший місяць оренди склав 1 233,00 грн. без ПДВ. (п.5.1 Договору). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 5.4 Договору). У зв`язку з невиконанням умов Договору позивач звернувся з позовом в суд. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.08.2019 року (справа № 461/2215/19), з [PERSON] на користь Управління комунальної власності вирішено стягнути 19015,16 грн. - заборгованість з орендної плати за період з 28.12.2017 року по 31.12.2018 року; розірвано договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10819-17 від 28.12.2017 року; зобов`язано [PERSON] повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,0 м2. Рішення набрало законної сили 30.09.2019 року. Дослідженими в ході розгляду справи доказами підтверджується, що Договір припинив свою дію внаслідок його розірвання в судовому порядку. Будь-яких доказів на спростування вимог та доводів позивача відповідач до суду не подав. Як видно з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП№61990138 від 26.11.2020 року, рішення суду про виселення [PERSON] з нежитлових приміщень площею 16,0 м2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , примусово виконано 12.11.2020 року. Отже, з час у припинення дії договору - 19.09.2019 року до 12.11.2020 року відповідач користувався приміщенням, що було об`єктом оренди за Договором. Згідно ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно наявної у матеріалах справи довідки про заборгованість № 4-2302-6389 від 10.03.2021 року, станом на 05.03.2021 року відповідач має заборгованість за Договором у сумі 53 619, 31 грн. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.08.2019 року у справі № 461/2215/19 з відповідача стягнуто суму заборгованості у розмірі 19 015,16 грн. Таким чином, сума, яка заявлена до стягнення в розмірі 34 604,15 грн. є обґрунтованою та не спростована в ході судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що відповідач дійсно користувався майном після закінчення Договору оренди. Відповідач, у свою чергу в судове засідання не з`явився та не подав суду належних доказів на спростування вимог позивача. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: approved