Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Бердянської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. На території м. Бердянська зареєстрована і проживає [PERSON], яка має дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, не має певного місця проживання, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків відносно дітей, а саме: не дбає про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, на декілька днів залишає їх самих або на сторонніх осіб без продуктів харчування та теплих речей, долею їх не переймається. Відповідачка часто змінює місце свого проживання, матеріально не може утримувати обох дітей, не забезпечує сина необхідним медичним наглядом, а доньку освітою. В службі у справах дітей виконкому БМР з [PERSON] неодноразово проводились бесіди щодо відповідального батьківства та створення належних умов для дітей. Направлялися подання до Бердянського міського відділу поліції про притягнення її до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов?язків. Сім?я неодноразово відвідувалась спеціалістами служби у справах дітей за місцем проживання. [PERSON] з вересня 2015 року перестала відвідувати школу, дитина не атестована з усіх предметів та не засвоїла програмний матеріал за другий та третій класи. Також з вересня 2015 року та протягом всього 2016 року [PERSON] з дітьми жодного разу не відвідувала дільничного лікаря-педіатра. З 30 січня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей, як діти, які опинились в складних життєвих обставинах, у зв?язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов?язків. З 24 лютого 2017 [PERSON] знаходиться на вихованні та утриманні свого батька [PERSON] та проживає в його сім»ї. [PERSON] з 04 квітня 2017 року знаходиться на повному державному забезпеченні в КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» у м. Запоріжжі. Мати долею дітей не цікавиться, питання про повернення їх в свою сім?ю перед органами місцевого самоврядування не порушує, знаходиться на території м.Бердянська, але точної адреси проживання нікому не повідомляє. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, суду пояснила, що сім?я [PERSON] довгий час перебувала на обліку у служби у справах дітей, з відповідачкою проводилась відповідна робота. З тих пір, як дітей забрали, їх долею мати не цікавиться. [PERSON] як мати не відбулась, мала час для виправлення, але нічого не зробила для зміни ситуації. Відповідачка в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка. Заяв про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не надала. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій зазначив, що вважає за доцільне позов задовольнити. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] є матір'ю дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачкою не створено належних умов для проживання, розвитку та виховання дітей. Наказом від 30 січня 2017 року «Про взяття на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах» [PERSON], [PERSON] було взято на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 26 січня 2017 року [PERSON] залишила дітей на сторонніх осіб за адресою: [ADDRESS] і до ранку 30 січня 2017 року не повернулась. У зв?язку з тим, що діти потребували негайного медичного обстеження, господарі будинку звернулися до органів Національної поліції ГУНП в Запорізькій області та спеціалістів служби у справах дітей. 30 січня 2017 року дітей було доставлено до педіатричного відділення дитячого стаціонару дитячої лікарні: [PERSON] з діагнозом - мікоз гладенької шкіри; [PERSON] з діагнозом - вроджена аномалія розвитку ЦНС, затримка психомоторного розвитку, мікоз гладенької шкіри. Подібні випадки безвідповідального ставлення до виконання батьківських обов?язків для [PERSON] не поодинокі. Починаючи з 2014 року, через відсутність власного житла, [PERSON] часто змінювала місце свого проживання, матеріально не могла утримувати обох дітей, не забезпечувала сина необхідним медичним наглядом, а дочку освітою. Сім?я [PERSON] неодноразово відвідувалась спеціалістами служби у справах дітей за місцем проживання. Кожного разу відповідач намагалася пояснити своє скрутне становище відсутністю коштів, але продовжувала відмовлятись від будь-якої допомоги з боку соціальних служб та навчального закладу, що призвело до погіршення ситуації в сім?ї. [PERSON] з вересня 2015 року перестала відвідувати школу, через те, що мати постійно змінювала адреси проживання та часто залишала її вдома доглядати за молодшим братом, чим порушувала її право на отримання освіти та всебічний розвиток. Як наслідок [PERSON] була не атестована з усіх предметів та не засвоїла програмний матеріал за другий та третій класи. Також з вересня 2015 року та протягом всього 2016 року [PERSON] з дітьми жодного разу не відвідувала дільничного лікаря-педіатра. Свідок [PERSON], яка працює завучем ЗОШ № 11, пояснила, що дитина [PERSON] не відвідувала школу. Адміністрація школи зверталася до матері з цього приводу, в телефонній розмові остання повідомила, що у дитини немає взуття. [PERSON] сиділа вдома із молодшим братом. Дівчинку неодноразово влаштовували до КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в м. Мирному Запорізької області. Шкільного приладдя у дитини немає. Батьківські збори мати ніколи не відвідувала. [PERSON] дуже замкнута. Ніколи не проходила медичного огляду, тому не відвідувала уроки фізкультури. Як вбачається із пояснень свідка [PERSON], він є батьком [PERSON]. Вказує, що з [PERSON] прожили 5 років, вона дитиною не займалася. [PERSON] жила у його батьків. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживала з ним. Його батьки водили дівчину до школи. Після повернення [PERSON] до матері допомагав матеріально. Відповідачка проживала з різними чоловіками, тому контактів у батька з [PERSON] було мало. Відповідачка часто змінювала місце проживання. Коли свідок дізнався, що дочка перебуває в Мирненському обласному центрі, забрав її звідти. На теперішній час дитина проживає із ним, його цивільною дружиною та її сином. Дитина відвідує школу, займається додатково, оскільки відставала за шкільною програмою. Про матір не згадує, до неї не хоче. Жодного разу мати долею дитини не поцікавилася. Згідно висновку органу опіки та піклування від 27 квітня 2017 року № 01-2623/47, діючи виключно в інтересах неповнолітніх дітей, орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дітей. Відповідно до ст. 164 України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка ніякої участі у вихованні дітей не приймає, не займається їх вихованням, не цікавиться станом їх здоров'я, умовами життя, не піклується про фізичний, духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов'язок утримувати дитину є рівним обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому є всі правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved