Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач вказав, що 29.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» (надалі позивач, банк) та [PERSON] (надалі відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір № R53700265929В (надалі кредитний договір). Відповідно до кредитного договору позичальник надав відповідачу кредит в сумі 200 000,00 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 29.05.2016 року або достроково у випадках, передбачених кредитним договором. Згідно п.1.1., 3.3. кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобовязання сплачувати позивачу 31 % річних. Згідно п.п.3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтетним платежем в сумі не меншій, ніж 7 315,00 грн., в строк до 28 числа кожного місяця. Відповідно до п.п.3.9. кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, № 26254000942722 у відділенні «Ренесанс» ПАТ «ВТБ Банк» (надалі картковий рахунок). Так, позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 48626 від 29.05.2012 року та випискою по рахунку № 26254000942722. Однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобовязання за кредитним договором не виконав, а саме: не повернув до 29.05.2016 року кредит у повному обсязі, проценти за користування кредитом не сплатив. Згідно з п.7.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Згідно п.9.7. кредитного договору, на підставі ст. 259 ЦК України строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених цим договором, встановлюється у 3 роки. В звязку із заборгованістю позичальника по сплаті кредиту та процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобовязаний сплатити суму кредиту та процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений кредитним договором. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору відповідач повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.11.2016 року становить 678 578,43 грн., з яких: - 38 804,03 грн. сума заборгованості за кредитом; - 120 979,41 грн. прострочена заборгованість за кредитом; - 4 649,52 грн. 3% річних, нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; - 32 268,24 грн. інфляційні втрати (кредит); - 2 558,44 грн. поточна заборгованість за процентами; - 109 968,29 грн. прострочена заборгованість за процентами; - 4 650,72 грн. 3% річних, нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення процентів; - 36 731,66 грн. інфляційні втрати (проценти); - 327 968,12 грн. пеня за кредитним договором. В забезпечення виконання відповідачем 1 зобовязань за кредитним договором було укладено між позивачем, відповідачем 1 та [PERSON] (надалі відповідач 2, поручитель) договір поруки № R53700265929В-П1 від 29.05.2012 року. Відповідно до умов договору поруки відповідач 2 на добровільних засадах поручається перед позивачем щодо виконання відповідачем зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкції та збитків, розмір, термін, умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором. Згідно з п.4 договору поруки, у разі невиконання зобовязань за кредитним договором відповідач 1 та відповідач 2 відповідають перед банком як солідарні боржники. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 678 578,43 грн. та стягнути судовий збір за подання позову до суду у розмірі 10 178,68 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 160 від 14.03.2016 р. в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідачів до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53700265929В від 29.05.2012 року та отримано кредит у розмірі 200 000,00 грн. на споживчі потреби в інтересах сімї зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31% річних з кінцевим терміном повернення 29.05.2016 року (а.с.9-18). 29.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № R53700265929В-П1 відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № R53700265929В від 29.05.2012, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с.21-23). Відповідно до ст. 509 ЦК України одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору згідно ст. 526 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статті 526, 527 ЦК України зобовязують боржника належним чином виконувати свої зобовязання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно розрахунку заборгованості від 15.11.2016 р. вбачається, що загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити відповідачам [PERSON] та [PERSON] становить 678 578,43 грн., яка складається з наступного: - 38 804,03 грн. сума заборгованості за кредитом; - 120 979,41 грн. прострочена заборгованість за кредитом; - 4 649,52 грн. 3% річних, нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; - 32 268,24 грн. інфляційні втрати (кредит); - 2 558,44 грн. поточна заборгованість за процентами; - 109 968,29 грн. прострочена заборгованість за процентами; - 4 650,72 грн. 3% річних, нараховані у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення процентів; - 36 731,66 грн. інфляційні втрати (проценти); - 327 968,12 грн. пеня за кредитним договором (а.с.5-8). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені відповідачем в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору. Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність стягнення з відповідачів суми боргу, оскільки були порушені умови кредитного договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідачів [PERSON] та [PERSON] сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 10 178,68 грн., які сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved