Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

ПАТ КБ « Приватбанк « звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2007 року між ПАТ КБ « Приватбанк « та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв»язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.08.2013 року має заборгованість 29 585 грн 62 коп, яка складається з наступного : 6998,50 грн - заборгованість за кредитом ; 15592,82 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 5109,27 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 500 грн - штраф ( фіксована частина ); 1385,03 грн - штраф ( процентна складова ). Дану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному об»ємі , надав покази аналогічні в позовній заяві та просив стягнути судові витрати. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали та пояснили , що 08.06.2007 року відповідач звернулась до ПАТ КБ « ПриватБанк» для отримання кредиту. Представником банку їй було надано бланк заяви для заповнення. Після чого нею власноручно було заповнено дану заяву, поставлено дату ( 08.06.2007 року ) та підпис. Заява була заповнена до графи « отметки банка «. Після заповнення заяви, представник банку повідомив, що про результати розгляду заяви її буде повідомлено через два тижні. Однак, через два тижні ніхто її не повідомив . Вважає, що кредитний договір б/н від 08.06.2007 року є недійсним , оскільки кредитного договору не підписувала, тобто було відсутнє її волевиявлення на момент підписання правочину. Одночасно відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання кредитного договору № б/н від 08.06.2007 року недійсним. Зустрічний позов відповідач та її представник підтримали у повному об»ємі. Представник позивача зустрічний позов не визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк « до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не доведений та підлягає відхиленню, а зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк « про визнання недійсним кредитного договору підлягає задоволенню. З кредитного договору № б/н від 08 червня 2007 року вбачається, що сторонами ними являються ПАТ КБ « Приватбанк « та [PERSON] і за даним договором [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З висновку експерта № 1/89 від 15.04.2014 року встановлено підпис, який виконаний від імені [PERSON] у розділі « Отметк а банка :» в графі « Подпись клиента « заяви для отримання кредиту від 08.06.2007 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. 27.05.2014 року представником позивача було направлено до суду письмове пояснення з якого вбачається, що висновок експерта НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області № 1/89 від 15.04.2014 року є недопустимим доказом, оскільки проведений з порушенням порядку встановленого законом, а тому не може бути взятий до уваги як доказ. Так суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, виходить з того, що позивачем не надано суду доказів, що саме [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 08 червня 2007 року. Суд , не приймає до уваги письмове пояснення представника позивача щодо недопустимого доказу висновку експерта судово-почеркознавчої експертизи, виходячи з наступного. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 66 ЦПК України встановлено, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Суд, вважає встановленою обставиною, на яку посилається [PERSON] як на підставу свого позову, а саме не підписання нею кредитного договору та приймає в якості належного і допустимого доказу пояснення відповідача та висновок експерта про те, що кредитний договір підписаний не відповідачем , а іншою особою. Суд задовольняючи позовну вимоги про визнання недійсним кредитного договору, виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що одна із сторін зазначений договір не підписувала, тобто не висловлювала свого волевиявлення на укладення правочину. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу. Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України, недійсне зобов»язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов»язання ( вимоги ) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим кодексом. Оскільки, під час вчинення кредитного договору № б/н від 08.06.2007 року було недодержано вимоги ч.3 ст.203 ЦК України, то зазначений договір слід визнати недійсним та з цих підстав відмовити в позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк « до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Крім того, суд вважає, що підлягають стягненню у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати : судовий збір 229 грн 40 коп ; 900 грн 48 коп - витрат пов»язаних за проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Outcome: approved