Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, або в твердій грошовій сумі, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони у справі з 02.10.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач, маючи можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є приватним підприємцем, ухиляться від виконання своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на норми ч. 2 ст. 84 СК України, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 30.06.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явились. Позивач [PERSON] , в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачем [PERSON] ,\~відповідно до\~ст.\~191\~ЦПК України,\~подано відзив\~на позовну\~заяву.\~В порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Ірпінь Київської області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (документально підтверджено копією паспорта, копією картки платника податків, копією довідки про внесення відомостей до ЄДДР а.с. 3-4, 12). Відповідно до копії довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» № 45 від 11.06.2021 року, [PERSON] разом з [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідач, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Володимир-Волинський Волинської області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (документально підтверджено копією паспорта, копією картки платника податків а.с. 7-8). Адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] . Позивач та відповідач з 02.10.2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 32), є батьками [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження - а.с. 11). Дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копію довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» № 45 від 11.06.2021 року а.с. 5). Відповідачем [PERSON] , відповідно до ст. 191 ЦПК України, подано відзив на позовну заяву, наступного змісту. З позовними вимогами відповідач не згоден, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що народження дитини було для нього бажаним та планованим, оскільки, сприяв появі дитини, взявши на себе відповідальність за матеріальне утримання, оздоровлення та лікування дружини [PERSON] . Після народження дитини, родина проживала у м. Львові, та відповідач матеріально утримував та забезпечував дружину та доньку усім необхідним. [PERSON] вважає, що його сім`ю розсварила мати позивачки, у зв`язку з чим 15.05.2021 року дружина [PERSON] разом з донькою зібрала речі та виїхала у невідомому напрямку та не виходила з ним на контакт, що було зафіксовано відповідачем у поліції. Згодом, через листування у соціальних мережах, відповідачу стало відомо, що його дружина разом з донькою переїхали у Донецьку область до своєї матері. [PERSON] звертався до ДВНЗ «ДНТУ», з метою встановлення місця проживання дружини та дитини, бо вважав, що вони можуть проживати у гуртожитку навчального закладу, на що отримав відмову. У зв`язку з чим звертався до правоохоронних органів, з метою встановлення місця проживання дружини та доньки. [PERSON] намагався у телефонному режимі вмовити дружину повернутись до м. Львова, пропонував їй житло та допомогу у створенні всіх належних умов для їх проживання. Не дивлячись на перешкоди з боку [PERSON] , відповідач зазначає, що належним чином виконував свої батьківські обов`язки і надавав кошти на всі необхідні товари для дитини систематично дрібними платежами, які в травні склали 2100 гривень, в червні 5186 гривень, в липні 1100 гривень, що підтверджується долученими до відзиву копіями квитанцій. [PERSON] зазначає що станом на сьогодні, так і не знає де перебуває його дитина, у яких вона побутових умовах. Відповідач також зазначає, що з 29.01.2021 року більше не здійснює підприємницьку діяльність. Та те, що позивачем подано також позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини (а.с. 27-56). До матеріалів справи відповідачем [PERSON] також було долучено: копію рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2021 року, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу); довідку про доходи від 18.10.2021 року, згідно якої [PERSON] працює у ФОП [PERSON] та загальна сума доходу за період з 01.04.2021 року по 30.09.2021 року без урахування аліментів становить 1260 гривень (а.с. 122-128). Позивачем [PERSON] 29.10.2021 року подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку у розмірі ј частини (а.с. 131). Суд надає оцінку обґрунтуванню позову з позиції слушності аргументів, належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін. За змістом ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, можливість отримання дружиною, з якою проживає дитина, матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років виникає за умови, що чоловік здатний надавати таку допомогу, матеріальне становище жінки при цьому правового значення не має. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 12.11.2018 року у справі 202/712/17 (підлягає обов`язковому врахуванню у розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Частиною ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що дитина, батьківство якої відповідачем не оспорюється, проживає разом з матір`ю позивачем, що також не спростовано відповідачем, яка не працює, в зв`язку з чим потребує підтримки зі сторони чоловіка (батька дитини). Даних, які б могли вказувати на неможливість чи істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу до досягнення їхнім спільним сином трирічного віку, не встановлено. Відповідач є особою працездатного віку, доказів незадовільного стану здоров`я чи перебування на його утриманні інших осіб суду не надано, що дає підстави для висновку, що відповідач здатний платити аліменти на утримання позивача до досягнення їхньою дитиною трьох років. За вимогами ч.1 ст.79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивача та можливостей відповідача, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.06.2021 року і до досягнення дитиною трьох років. Рішення суду у справах про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (ч.1 ст.430 ЦПК України). Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, враховуючи вимоги якої, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст.79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved