Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог 28.04.2021 року позивач - [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, головний державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Олефіренко Ольга Олександрівна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у квітні 2021 року позивач отримала Постанову Головного Державного виконавця Олефіренко О.О. про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2021 ВП №64960531 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича №8425 від 29.01.2020. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2021 головним державним виконавцем на підставі наданої відповідачем заяви про примусове виконання та виконавчого напису нотаріусу було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача суми боргу у розмірі 6774 грн. 39 коп. на користь відповідача. Виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням за кредитною картою № [NUMBER] , виданої мені 15.02.2013. Акціонерним товариством «УкрСиббанк» зі строком дії 364 календарних днів, з кредитним лімітом на суму 5000,00 грн (п.п.2.3 Заяви). Вказаним кредитом позивач користувалася 364 днів та повністю виконала кредитні зобов`язання за цією карткою. Про наявність виконавчого напису позивач дізналася лише після отримання Постанови про відкриття виконавчого провадження. У виконавчому напису № 8425 вказано, що Відповідачу відступлене право вимоги грошових коштів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №20182407-3\\4 від 24.07.2018, якому АТ «УкрСиббанк» на підставі Договору факторингу №24 від 27.08.2015 було відступлене право вимоги. Отже, про те, що Відповідач є правонаступником АТ «УкрСиббанк» та Банк відступив права вимоги за кредитом, позивач не була повідомлена та Відповідач досі не надав відповідних підтверджуючих документів. Також зазначає, що кредитні правовідносини виникли між позивачем та АТ «УкрСиббанк». З Відповідачем позивач не мала ніяких правовідносин та узгоджень за питанням кредиту. Ні з якими Договорами Факторингу позивач не була ознайомлена. Враховуючи вищевикладене, вважає що Відповідач діяв протиправно, а виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого законодавства. На переконання Позивача заборгованість за кредитною карткою не є безспірною, тому, як: - на адресу Позивача не надходило вимоги - повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу; - на адресу Позивача не надходило повідомлень про відступлення прав вимоги за Кредитною карткою на підтвердження законних правових підстав Відповідача звертати стягнення за кредитом та враховуючи те, що всі платежі з погашення кредиту здійснювалися Позивачем на користь та за реквізитами АТ «УкрСиббанк». Окрім того, позивач зазначає, що з дня виникнення права вимоги за кредитною карткою минуло більше трьох років. Отже, вважає виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дії і Відповідачем пропущений строк, на протязі якого Відповідач міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису. На підставі викладеного, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича від 29.01.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №8425 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 6774,39 грн.. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 29.04.2021 року ухвалою суду прийнято до провадження цивільну справу № 415/2892/21 та призначено справу до розгляду. 12.07.2021 року позивач надана письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі та без участі її представника, проти заочного розгляду не заперечувала. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмове клопотання, в якому просила розглядати справи без її участі та без участі її представника, проти заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надав. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позову до суду не надав. Третя особа головний державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Олефіренко О. О. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2020 року ВП №64960531, головний державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Олефіренко О. О. постановив відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису №8425 від 29.01.2021 року. Згідно з виконавчим написом, посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., за реєстром №8425 від 29.01.2021 р., з [PERSON] , яка є Боржником за картковим рахунком № [NUMBER] від 15.02.2013 року, укладеним нею з АТ «Укрсиббанк», проводиться стягнення заборгованості за період 26.08.2015 року по 20.01.2020 року у розмірі. - заборгованість з тілом кредиту - 4848,72 грн.; - заборгованість з нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 1775,67 грн..; - плата за вчинення виконавчого напису - 150,00 грн. Загальна сума, яка підлягаю стягненню - 6774,39 гривень. Мотивувальна частина Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 29.01.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за № 1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8425. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №100 від 15.04.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved