Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Наприкінці листопада 2015 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 30 січня 2012 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] уклали договір №120352026 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. За умовами цього договору [PERSON] бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним [PERSON] пакетом фінансування LeaseIT, а ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу [PERSON] ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів тощо) обраним [PERSON] постачальником та наданні їй послуг, за умови виконання [PERSON] вимог, передбачених пакетом LeaseIT. При цьому, п.1.2 договору передбачено, що порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT визначається Правилами отримання обладнання, які є невід'ємною частиною цього договору. ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» належним чином виконав свої зобов'язання за договором та передав [PERSON] обладнання в оренду на умовах фінансового лізингу, а саме: матрац Sleep&Fly Standart Plus. Загальна вартість вказаного обладнання становить 2058 гривень. Згідно п.2.1 договору умовами, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються [PERSON], визначаються пакетом LeaseIT. [PERSON] обрано пакет LeaseIT Десятка. За умовами даного пакету LeaseIT: платіж при триманні обладнання (загальної суми платежів) - 10%, кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9, розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами у розмірі 205 гривень 80 копійок, перехід права власності при виплаті повної вартості обладнання. [PERSON] не виконала свої грошові зобов'язання за договором про отримання обладнання в системі LeaseIT, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 52799 гривень 14 копійок, яка складається з компенсації вартості наданого обладнання у розмірі 1646 гривень 20 копійок та плати за прострочення сплати щомісячних платежів у розмірі 51152 гривень 94 копійки. Відповідач ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Тому ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» просив суд примусово стягнути з неї заборгованість у розмірі 52799 гривень 14 копійок. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась. Направила до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Проте надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2012 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] уклали договір №120352026 про отримання обладнання в системі LeaseIT. За умовами якого [PERSON] отримала в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: матрац Sleep&Fly Standart Plus (а.с.12). Згідно акту приймання-передачі майна №120352026 від 02 лютого 2012 року, загальна первісна вартість переданого відповідачу обладнання становить 2058 гривень (а.с.20). Відповідно до п.1.2. договору, порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІT, які є невід'ємною частиною цього договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг ІТ» від 01 лютого 2006 року і є незмінними з 01 лютого 2006 року, застосовуються до всіх Договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІT (а.с.13-19). Відповідно до п.2.1 вказаного Договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseІT. Відповідачем [PERSON] обрано пакет LeaseІT «Десятка», умовами даного пакету LeaseІT є: при отриманні обладнання сплатити платіж (загальної суми платежів) - 10%, з кількістю місячних платежів (крім першого) - 9, з розміром місячного платежу - щомісяця рівними частинами у розмірі 205 гривень 80 копійок, перехід права власності - при виплаті повної вартості обладнання (а.с.12). Також п.6.2. Правил визначено, що строк протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого пакетом LeaseІT строку. Таким чином, [PERSON] зобов'язалась сплатити 2058 гривень в наступному порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; дев'ять платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця у розмірі 205 гривень 80 копійок. ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання [PERSON] обладнання згідно договору у відповідні строки та належної комплектації. В свою чергу, [PERSON] не виконала своїх грошових зобов'язань за укладеним договором, внаслідок чого їй нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п.14.2 Правил та п.5.4.2. Договору. Так, п.14.2 Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseIT передбачено, що у разі несвоєчасної оплати нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора LeaseIT плату за прострочення платежу: в розмірі 5% від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі 10% від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє клієнта від обов'язку в повному обсязі сплатити платежі, передбачені пакетом LeaseIT. У відповідності до ч.1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, до відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч.1 ст.807 ЦК України та ст.3 Закону України «Про фінансовий лізинг» (предметом договору лізингу (предмет лізингу) може бути виключно неспоживча річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Згідно з ч.2 ст.1 вказаного Закону, за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до положення ст.16 цього Закону визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавцю, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов'язання за договором про отримання обладнання в системі LeaseIT. Тому станом на 19 листопада 2015 року у неї виникла заборгованість у розмірі 52799 гривень 14 копійок, яка складається з компенсації вартості наданого обладнання у розмірі 1646 гривень 20 копійок та плати за прострочення щомісячних платежів у розмірі 51152 гривень 94 копійки, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.21). Суд враховує ту обставину, що розмір плати за прострочення щомісячних платежів становить 51152 гривень 94 копійки, що майже в 31 раз перевищує розмір основної заборгованості за компенсації вартості наданого обладнання. Стягнення вказаного розміру плати за прострочення сплати щомісячних платежів у повному обсязі призведе до скрутного матеріального стану відповідача. Разом з цим, [PERSON] надала через канцелярію суду копію свідоцтва про народження її сина [PERSON], [INFO] (а.с.62), та виписку із історії його хвороби №202178/183 (а.с.54-56,67-70), відповідно до якої останній перебував на лікуванні за кордоном. Крім цього, [PERSON] проживає разом з матір'ю-пенсіонером, на підтвердження чого надала копію посвідчення серії [NUMBER] (а.с.58). У відповідності до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає допустимим зменшити розмір боргу з плати за прострочення щомісячних платежів до 2058 гривень, тобто до первісної вартості предмета лізингу. Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання становить 3704 гривень 20 копійок. З огляду на викладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути заборгованість за договором про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання у загальному розмірі 3704 гривень 20 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З платіжного доручення №54 від 28 січня 2016 року (а.с.48) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» сплатив судовий збір у розмірі 791 гривень 98 копійок. Позов ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» задоволений на 7,02% (3704,20 : 52799,14 * 100%). Тому, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок (791,98 * 7,02% : 100%). На підставі викладеного та

Outcome: partial