Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Обґрунтовуючи поданий позов позивач вказала, що [INFO] померла її сестра [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належний померлій житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] замовила технічний паспорт на вказаний житловий будинок, який був виготовлений 09.09.2014 у Станично-Луганському БТІ, але державну реєстрацію права власності на цей будинок в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, не здійснила. Вона проживала разом із сестрою, тому фактично прийняла спадщину після її смерті та, коли звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, останній їй відмовив в цьому через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності. Від представника відповідача [PERSON] також надійшла заява, в якій він просив розглянути справи без його участі, заперечень проти позову не мав. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що житловий будинок, на який позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , останній на праві власності не належав, що, зокрема, підтверджується довідкою БТІ від 02.11.2016. З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що він у 1962 році лише завершений будівництвом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Позивач вказує, що померла за життя не зареєструвала право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Отже суд не вправі визнавати за позивачем право власності в порядку спадкування на цей житловий будинок, оскільки за померлою це право зареєстровано не було. У п. 8 постанови Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Наведене свідчить, що позивач не позбавлена можливості вимагати у судовому порядку визнання за нею права на реєстрацію права власності на будинок, що побудований до 1992 року, в порядку спадкування за законом після смерті сестри. Таких вимог позивач не заявляла, а тому в силу неведеної вище ст. 13 ЦПК України суд вважає необхідним відмовити у задоволенні її позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed