Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

На початку червня 2016 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до якої просила суду зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] з 1/6 частини від усіх видів заробітку на 1/20 (одну двадцяту) частину від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у звязку з нецільовим витрачанням аліментів на дитину відповідачкою. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] в судому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідачка у судові засідання неодноразово не з»являлася, кожного разу подаючи заяву про перенесення розгляду даної справи. На судове засідання яке було призначено на 15.09.2016 року також не з»явилася будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, будь-яких заяв від неї не надходило. Представник відповідача надала до суду заяву щодо перенесення судового засідання через участь в іншому процесі, але судом дана причина була визнана неповажною. Зважаючи на викладене, враховуючи думку представника позивача, яка наполягала на розгляді даної справи та просила провести заочний розгляду справи, неодноразову неявку відповідача по справі, тривалий розгляд справи, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, приходить до висновку, що справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 29 вересня 2001 року позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 43. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 18.11.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-Ке № 015823, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 17.07.2006 року, актовий запис №77. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати разом з матірю. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.02.2014 року зменшено розмір аліментів, стягуються аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повнолітня, щомісячно. Відповідно до частини 4\~статті 223 ЦПК України\~якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. За змістом вказаної норми вбачається, що для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду необхідно настання певних обставин - зміна матеріально-фінансового стану платника або його сімейного положення, поява нових утриманців, погіршення стану здоров'я. А також відповідно до положень ч. 2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» №17/303 від 28.03.2016 року [PERSON] за період часу з 01.03.2015 року по 29.02.2016 року отримала 147\~088, 67 грн. аліментів на утримання сина [PERSON]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, а рішення Ленінського районного суду від 01.07.2014 року про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною фактично не виконується, позивач не має можливості контролювати цільове використання відповідачкою сплачуваних аліментів на утримання дитини. В звязку з цим позивач [PERSON] повторно звернувся до виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради з заявою щодо проведення повторної перевірки цільового використання [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] Як вбачається з відповіді від 12.05.2016 року №02-32/713 документального підтвердження цільового використання отриманих аліментів [PERSON] не надала. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим\~ст. 182 СК України\~визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182\~СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня\~2016 року пo 30 квітня 2016 р. - 1455 грн., с 01\~травня пo 30 листопада - 1531 грн., з 01 грудня -\~1637 грн. Сплачувані позивачем аліменти в середньому в пять раз перевищують встановлений законом прожитковий мінімум для дитини. Таким чином на основі поданих доказів та пояснень представника позивача, суд приходить до висновку, що\~відповідачем не надано підтверджень цільового використання отриманих аліментів на дитину, у звязку з чим\~ необхідно зменшити розмір аліментів з 1/6 частини від усіх видів заробітку на 1/20 (одну двадцяту) частину від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved