Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що родина перебуває на обліку Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з 25.03.2016р., як така, що опинилась в складних життєвих обставинах за ухилення матері від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей. Реєстрація народження обох дітей проведена згідно ч.1 ст. 135 СК України. 29.07.2016р. до Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» було влаштовано малолітніх [PERSON] та [PERSON] , на підставі Акту огану внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знадену дитину та її доставку. За інформацією Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві з відповідачем [PERSON] було проведено профілактично-виховну роботу та притягнуто до адміністративної відповідальності щодо невиконання нею батьківських обов`язків по відношенню до дітей. 07.02.2018р. відповідач звернулась до Служби у справах дітей Деснянського районної в м. Києві державної адміністрації з заявою, в якій не заперечує щодо відібрання у неї дітей. Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, дійшла висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дітей, не проявляє до них батьківської турботи, не цікавиться їх життям та здоров`ям. Крім того, [PERSON] перебувала на лікуванні у психо-неврологічній лікарні №1. Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладено повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини. 04.10.2018р. Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з погіршенням ситуації у родині, тривалим ухиленням [PERSON] від виконання батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей та беручи до уваги лист Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» (а.с.47-48). Ухвалою суду від 23.01.2019р. залучено третьою особою на стороні позивача - Центр допомоги дітям «Місто щасливих дітей» (а.с.64-65). 18.02.2019р. до суду подано письмові пояснення директора Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» (а.с.69-74). Заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача [PERSON] , представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі письмові докази та вислухавши показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також думку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача з огляду на наступне. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до ч.1.ст. 135 СК України, відомості про батька [PERSON] - [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.25) Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.26) З пояснень учасників справи, судом встановлено, що відомості про батька [PERSON] - [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Даний факт сторонами в судовому засіданні не оспорювався. Згідно довідки КНП «Центр первинної метко-санітарної допомоги №3» Деснянського району м. Києва №263/63 від 17.03.2016р., мати з дітьми [PERSON] та [PERSON] прибула за адресою: [ADDRESS] в лютому 2016 року з [ADDRESS] . Історій розвитку дітей не могла надати, пояснюючи їх втрату. Згодом надала історії розвитку дитини [PERSON] . В медичній документації хлопчика останній огляд лікарем-педіатром зафіксований 03.12.2013р. Щеплення відсутнє окрім вакцинації БЦЖ та першої вакцинації проти гепатиту В. Матері багаторазово пропонувалось пройти диспансерний огляд спеціалістів та лабораторне обстеження обом дітям, але мати кожного разу обіцяла та не виконувала. Мати дітей медичні зобов`язання по відношенню до малолітніх дітей не виконує (а.с.6). Згідно листа Спеціалізованої школи-інтернат №14 м. Києва з поглибленим вивченням предметів художньо-естетичного циклу, [PERSON] приступила до навчання 02.11.2015р. На час відсутності неповнолітня [PERSON] знаходилась у цивільного чоловіка матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Місце знаходження матері [PERSON] не встановлено (а.с.7). Відповідно до копії заяви від 06.02.2018р., [PERSON] звернулась до начальника Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, з проханням розглянути на комісії питання щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав до кінця її лікування та облаштування житлового приміщення для утримання дітей (а.с.9). Згідно довідки Благодійного фонду «Життя заради людей» від 18.01.2017р., в період з 09.12.2016р. по 04.01.2017р. [PERSON] перебувала на центрі соціально-психологічної реабілітації від нарко- та алкозалежності в Центрі соціально-психологічної реабілітації наркозалежних жінок та зарекомендувала себе з позитивного боку, як людина, що прагне змінити своє життя (а.с.10). 31.01.2018р. Київською психоневрологічною лікарнею №2 надано [PERSON] направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню (а.с.11). Згідно довідки №ц-170 від 25.08.2016р., малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває в Центрі допомоги дітям «Місто щасливих дітей» з метою проходження соціально-психологічної та медичної реабілітації з 29.07.2016р. (а.с.14) Відповідно до висновку психологічного обстеження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого 06.07.2017р., для дітей актуальною потребою є їх проживання у стабільному сімейному середовищі зі значущими дорослими матір`ю та бабусею (а.с.18-19). Відповідно до листа Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 16.12.2015р., встановлено, що в період з 06.10.2015р. по [INFO] р. [PERSON] знаходилась у подруги, а за її малолітньою донькою [PERSON] доглядав її співмешканець [PERSON] (а.с.22). Згідно листа Деснянського УП ГУНП в м. Києві від 27.01.2016р., вбачається, що з [PERSON] було проведено профілактично-виховну роботу щодо невиконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дочки та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.21). Відповідно до наказу №06-с Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.03.2016р., [PERSON] та [PERSON] поставлені на облік дітей, як таких, що опинились в складних життєвих умовах - ухилення від виховання (а.с.28). Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 12 липня 2016р., [INFO] р. о 18-30 год. була виявлена дитина чоловічої статі знайдена за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що хлопчика звати [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] залишила дитину без засобів для існування (а.с.23). Згідно довідки Київської міської клінічної шкірно-венерологічної лікарні від 08.08.2016р., [PERSON] був доставлений в лікарню бригадою Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у супроводі працівника соціальної служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, закінчив лікування в шкірно-венерологічному відділенні для дітей з приводу кандидозу гладкої шкіри (а.с.24). Згідно листа Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» від 03.07.2018р., стан та поведінка [PERSON] , її хаотичні та неконтрольовані візити до дітей можуть лише зашкодити [PERSON] та [PERSON] в проходженні соціально-психологічної реабілітації (а.с.49-50). Згідно листа Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» від 10.09.2018р., з червня 2018р. [PERSON] без будь-яких пояснень та попереджень перестала відвідувати дітей, не телефонувала, їх життям та здоров`ям не цікавилась. Мати так і не пройшла курс реабілітації від наркозалежності, не влаштувалась на роботу (а.с.51-52). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №102/03/37-541 від 23.01.2019р., Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладено повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (а.с.62-63) Відповідно до положень ч. 3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає, що відповідачем [PERSON] протягом тривалого часу розгляду судом не вчинено дій, які б свідчили, що ухилення від виконання батьківського обов`язку по вихованню дітей носить тимчасовий характер та відповідач всіляко вчиняє дії щодо налагодження стосунків з дітьми, піклування про них та виконання батьківських обов`язків. Враховуючи викладене та думку неповнолітньої [PERSON] , яка в судовому засіданні розповідала щодо піклування про неї бабусею, цивільним чоловіком відповідача - [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу [PERSON] її право, відповідно до ст. 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved