Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Наприкінці липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що він має у приватній власності житловий будинок №22 по вул. Котовського в с. Рогозів Бориспільського району Київської області. 01 січня 2015 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір оренди, згідно з яким, позивач надав відповідачу у користування для ведення господарської діяльності прибудоване приміщення (під теплиці) площею 180 кв.м. та каркаси під теплиці, строком з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року зі сплатою щомісячної орендної плати у розмірі 7000 гривень. На початку своєї господарської діяльності [PERSON] виконував умови договору належним чином, займався вирощуванням сільськогосподарської продукції в теплицях та її реалізацією. Проте, починаючи 01 жовтня 2015 року відповідач припинив сплачувати орендну плату. Тому у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної сплати, яка станом на 01 червня 2017 року становить 56000 гривень, пеня 10135 гривень 23 копійки та інфляційні збитки 6826 гривень 23 копійки. Крім того, за час господарської діяльності відповідачем не сплачувались житлово-комунальні послуги у звязку з чим виникла заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 12123 гривень 13 копійок та електроенергії на у розмірі 41359 гривень 20 копійок. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою погашення заборгованості, однак [PERSON] проігнорував вимоги. Тому, позивач просить суд розірвати договір оренди від 01 січня 2015 року, укладений між ним та [PERSON], з 01 червня 2017 року; стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по орендній платі у розмірі 56000 гривень, неустойку у розмірі 10135 гривень 23 копійки та інфляційні збитки 6826 гривень 23 копійки, а всього у розмірі 72941 гривень 46 копійок; зобовязати [PERSON] сплатити заборгованість по сплаті за використаний ним природний газ у розмірі 12123 гривень 13 копійок та використану електроенергію у розмірі 41359 гривень 20 копійок. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок з кадастровим номером 3220886401:01:010:0050 площею 0,5003 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та з кадастровим номером 3220886401:01:010:0051 площею 0,3042 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а також розташованого на них житлового будинку, що знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Котовського, 22 (а.с.12,13). 01 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди, згідно з яким, [PERSON] передав [PERSON] у користування для ведення господарської діяльності прибудоване приміщення (під теплиці) площею 180 кв.м. та каркаси під теплиці, що розташовується за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Котовського, 22, на строком з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року зі сплатою щомісячної орендної плати у розмірі 7000 гривень (а.с.9-10). Відповідно до умов договору комунальні платежі (послуги з газопостачання, електроенергії та водопостачання) сплачує орендар. З пояснень позивача вбачається, що на початку своєї господарської діяльності [PERSON] виконував умови договору належним чином, займався вирощуванням сільськогосподарської продукції в теплицях та її реалізацією, а також своєчасно сплачував оренду плату. Проте, починаючи з 01 жовтня 2015 року відповідач припинив сплачувати орендну плату. Тому у [PERSON] виникла заборгованість зі сплати орендної плати, яка станом на 01 червня 2017 року становить 56000 гривень, пеня 10135 гривень 23 копійки, а також інфляційні збитки 6826 гривень 23 копійки. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до положення ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Встановлено, що [PERSON] не виконує свої зобовязання за договором оренди від 01 січня 2015 року, зокрема не сплачує орендну плату та вартість комунальних послуг. Таке порушення є істотним, тому суд вважає за необхідне з 01 червня 2017 року розірвати вказаний договір оренди, укладений між [PERSON] та [PERSON] Крім цього, з [PERSON] на користь позивача належить стягнути заборгованість по орендній платі у розмірі 56000 гривень, пеню у розмірі 10135 гривень 23 копійки та інфляційні збитки 6826 гривень 23 копійок, У відповідності до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зважаючи на те, що за час перебування вказаного нерухомого майна в оренді, відповідач користувався послугами з газопостачання та електроенергії, проте не сплачував вартість цих послуг. Тому у нього виникла заборгованість з оплати послуг газопостачання у розмірі 12123 гривень 13 копійок та електроенергії 41359 гривень 20 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовими розрахунками (а.с.14-16). Тому, суд вважає, що на [PERSON] слід покласти зобовязання зі сплати заборгованості за спожиті ним житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 53482 гривень 33 копійки. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при предявленні позову до суду позивач сплатив судовий збір на загальну суму 1904 гривень 23 копійки, що підтверджується квитанціями №251 від 15 серпня 2017 року та №0.0.815831801.1 від 27 липня 2017 року (а.с.1,2). Предявлений позов задоволений у повному обсязі. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1904 гривень 23 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: approved