Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 70662 грн. 06 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 1 квітня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №609578 на відкриття карткового рахунку, оформлення платіжної картки, відкриття кредитної лінії та розміщення вкладу, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26250000640523 зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 50000 грн. та надав йому в користування міжнародну банківську платіжну картку Visa Platinum, а відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 30 квітня 2012 року включно та сплачувати банку суми всіх операцій, нарахованих процентів, комісійних винагород, штрафів, інших платежів, які стали наслідком або виникли у звязку з використанням картки. Проте відповідач, отримавши суму кредиту, своїх зобовязань за договором не виконав, належним чином не погашаючи чергові частини кредиту та несвоєчасно сплачуючи відсотки, у звязку з чим станом на 21 серпня 2014 року у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 40662 грн., 06 коп., із яких: 36268 грн. 86 коп. сума несплаченого кредиту, 171 грн. 35 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне повернення кредиту, 1557 грн. 89 коп. три проценти річних за несвоєчасне повернення кредиту, 29512 грн. 48 коп. сума несплачених процентів за користування кредитом, 2581 грн. 68 коп. інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів, 569 грн. 80 коп. три проценти річних за несвоєчасне повернення процентів. 19 листопада 2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу про погашення вказаного розміру заборгованості, проте він залишився не виконаним, тому позивач просить стягнути з відповідача таку заборгованість, а також стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позов. Відповідач [PERSON] на повторні виклики в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільські вісті» №60-61 від 4 червня 2015 року. Повідомлення про причини неявки від нього не надійшло, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 1 квітня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Заяву-договір №609578 на відкриття карткового рахунку, оформлення платіжної картки, відкриття кредитної лінії та розміщення вкладу, згідно з яким позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26250000640523 зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 50000 грн. та надав йому в користування міжнародну банківську платіжну картку Visa Platinum. Підписавши договір, відповідач засвідчив, що погоджується з тим, що ця Заява-договір разом з памяткою клієнту, Умовами надання банківських послуг, Правилами користування карткою, додатковими послугами ПАТ «ВТБ Банк» за платіжними картками Visa та MasterCard, повідомленням клієнтам ПАТ «ВТБ Банк», а також з тарифами банку являє собою договір приєднання. Згідно з п. 9 договору відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 30 квітня 2012 року включно. Відповідно до п.3.1. Умов надання банківських послуг відповідач зобовязався сплачувати плату за послуги, надані банком, з оформлення та обслуговування картки і карткового рахунку відповідно до тарифів, здійснювати щомісячно оплату заборгованості за кредитною лінією у розмірі не меншому ніж мінімальний щомісячний платіж згідно з тарифами, що діють на дату встановлення/ поновлення кредитної лінії, здійснити повне повернення кредиту, наданого у межах кредитної лінії, та сплатити нараховану плату за користування кредитом, а відповідно до п.3.1.8 сплачувати банку суми всіх операцій, нарахованих процентів, комісійних винагород, штрафів, інших платежів, які стали наслідком або виникли у звязку з використанням картки. Згідно із ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Як зясовано судом, позивач виконав свій обовязок по договору щодо надання кредиту відповідачу, надавши йому кредит у розмірі 50000 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Проте відповідач, отримавши суму кредиту, своїх зобовязань за договором не виконав, належним чином не погашаючи чергові частини кредиту та несвоєчасно сплачуючи відсотки, внаслідок чого станом на 21 серпня 2014 року ним допущена заборгованість перед позивачем у розмірі 40662 грн., 06 коп., із яких: 36268 грн. 86 коп. сума несплаченого кредиту, 171 грн. 35 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне повернення кредиту, 1557 грн. 89 коп. три проценти річних за несвоєчасне повернення кредиту, 29512 грн. 48 коп. сума несплачених процентів за користування кредитом, 2581 грн. 68 коп. інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів, 569 грн. 80 коп. три проценти річних за несвоєчасне повернення процентів, що підтверджується розрахунками сум заборгованості, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Аналізуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перед позивачем та про обґрунтованість позовних вимог. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 706 грн. 62 коп.

Outcome: approved