Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 листопада 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3979-003/07Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 73000 грн. зі сплатою 15% річних для придбання автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 1217,00 грн. щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5. кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. кредитного договору. Проте, станом на 3 червня 2015 року відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 136724,33 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 52 165,19 грн.; заборгованість за процентами - 16 369,69 грн.; неустойка (пеня) за кредитом - 50933,21 грн.; неустойка (пеня) за процентами - 17256,24 грн.. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. ПАТ КБ «Правекс-Банк» просить стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 3979-003/07Р від «16» листопада 2007 у сумі 136724,33 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Вказував на пропуск позивачем позовної давності та просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 16 листопада 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3979-003/07Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 73000 грн. на строк з 16.11.2007 р. до 16.11.2012 р. зі сплатою 15% річних для придбання автомобіля, та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 1217,00 грн. щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5. кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. кредитного договору. Станом на 3 червня 2015 року відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 136724,33 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 52 165,19 грн.; заборгованість за процентами - 16 369,69 грн.; неустойка (пеня) за кредитом - 50933,21 грн.; неустойка (пеня) за процентами - 17256,24 грн. Згідно із ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року №6-116цс13. Суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» пропущено строк позовної давності в частині вимоги банку про сплату кредиту та відсотків за користування кредитом за період з 01.11.2007 р. по 21.08.2012 р., оскільки із розрахунку заборгованості по кредиту слідує, що відповідачем останній платіж на погашення тіла кредиту було зроблено 22.02.2010 р., останній платіж за сплату відсотків за користування кредитом - 11.04.2011 р., а позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості лише 21.08.2015 р. Відповідно до п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013 року перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню частково в межах трирічного строку позовної давності у сумі 9937,19 грн. за період з 21.08.2012 р. по 21.08.2015 р., оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості лише 21.08.2015 р. Також позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» за відсотками за користування кредитом підлягають задоволенню частково в межах строку позовної давності у сумі 2287,58 грн. за період з 21.08.2012 р. по 21.08.2015 р., оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості лише 21.08.2015 р. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За таких обставин, суд приходить до висновку, що із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягає стягненню пеня, нарахована за несвоєчасну сплату кредиту за період з 21.08.2014 р. по 31.05.2015 р. в сумі 13034,17 грн. та пеня, нарахована за несвоєчасну сплату відсотків за період з 21.08.2014 р. по 31.05.2015 р. в сумі 4090,19 грн. Суд приходить до висновку, що на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» слід стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3979-003/07Р від «16» листопада 2007 у сумі 29349,13 грн. у тому числі: заборгованість за кредитом - 9937,19 грн., заборгованість за процентами - 2287,58 грн.; неустойка (пеня) за кредитом - 13034,17 грн.; неустойка (пеня) за процентами - 4090,19 грн. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позов. Позов заявлено з ціною 136724,33 грн. та задоволено на суму 29349,13 грн., тобто на 21,46% (29349,13х100: 136724,33). Таким чином, з відповідача на користь позивач слід стягнути судовий збір у сумі 293,41 грн. (1367,24х21,46:100).

Outcome: partial