Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 06.07.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 690-091-19 від 06.05.2019 в сумі 30462,42 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 06.05.2019 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надалі - Позивач та [PERSON] (надалі Відповідач), було укладено договір про споживчий кредит № 690-091-19 (далі - Кредитний договір) відповідно до якого Відповідачу було видано кредит в сумі 30000,00 (Тридцять тисяч) грн. на споживчі потреби, зі сплатою 11% річних до 31 січня 2020 року та з сплатою 56,0% річних до остаточного терміну погашення. Кредит надано строком на 60 місяців. В рамках укладеного Кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Проте відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки. Тому відповідач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.07.2020 відкрито провадження у справі, справу віднесено до малозначної та вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Державний Ощадний Банк України» зареєстрований як юридична особа 31.12.1991 року № 1\~070\~120 0000 016740. Види діяльності: 64.19 Інші види грошового посередництва. (а.с.53). Зі змісту кредитної заяви № 336717615 від 23.04.209, підписаної [PERSON] , остання приєдналася до Договору з банком відповідно до якого Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платіжна картка) за дебетової кредитною схемою (а.с.3-5). Згідно з\~паспортом споживчого\~кредиту,\~підписаним \~ [PERSON] \~та представником\~АТ «Державний\~ощадний банк\~України»,\~Відповідач погоджується\~на одержання\~Кредиту,\~а також\~підтверджує укладення\~кредитного договору.\~Розмір кредит,\~наданий [PERSON] \~-\~30000,00\~грн.,\~строк кредитування\~60\~місяців.\~Процентна ставка\~становить 11,00\~%\~річних на\~період з\~дати видачі\~кредиту по\~31.01.2020\~включно/56%\~річних \~-\~з 01.02.2020\~по дату\~погашення заборгованості.\~ Відповідно\~до п.\~2.4.2.\~Кредитного договору\~проценти нараховуються\~Банком щомісячно\~за методом\~факт/факт\~на фактичний\~залишок заборгованості\~за кредитом,\~що був\~отриманий позичальником,\~починаючи з\~дати видачі\~кредиту до\~терміну остаточного\~повернення кредиту\~визначеного Кредитним\~договором.\~Відповідно до\~п.3.2.1.\~Кредитного договору\~Банк здійснює\~надання кредиту\~одноразово шляхом\~безготівкового перерахування\~коштів на\~поточний рахунок\~Позичальника.\~Відповідно до\~п.\~3.3.\~Кредитного договору\~всі платежі\~за цим\~договором здійснюються\~шляхом списання\~Банком коштів\~у договірному\~порядку з\~поточного рахунку.\~Повернення кредиту\~та сплата\~процентів здійснюється\~Позичальником згідно\~з графіком\~або достроково\~відповідно до\~порядку визначеному\~цим договором,\~але в\~будь \~якому не\~пізніше терміну\~остаточного повернення\~кредиту,\~встановленого згідно\~з цим\~договором. Відповідно до п. З. З. З. Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами 500,00 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредит числа місяця наступного за звітним, починаючи з червня 2019 року, шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної К договором. Відповідно до п.3.3.4. Кредитного договору якщо сума платежу, що надійшла на рахунок в рахунок повернення кредиту т процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього договору, то несплачений нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступного платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. Кредитного. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування і: та/або сплати комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користування пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період з якого сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше простроченого платежу (а.с.9-13). Відповідно до графіку платежів за кредитом [PERSON] з 31.05.2019 по 22.04.2024 мала вноситися платежі в сумі 500,00 грн. та відсотків за користування кредитом (а.с. 8). Згідно з розрахунком заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за договором № 690-091-19 від 06.05.2019, загальна сума заборгованості боржника за договором становить 30462,42 грн., з якої: заборгованість по кредиту 26000,01 грн.; сума процентів за користування кредитом 3927,24 грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 13,10 грн., 3% річних від сум простроченої заборгованості за основним боргом - 161,25 гривень; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,40 (гривень; сума інфляційних втрат від сум простроченої заборгованості - 290,05 гривень; сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 44,38 грн. (а.с. 16-17). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Згідно з п.п.10.11. ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054\~ЦК\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) зазначено, що «відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України.\~Такі\~проценти\~є звичайною\~платою\~боржника\~за\~право\~тимчасово користуватися\~наданими йому\~коштами\~на\~визначених договором\~та\~законодавством\~умовах,\~тобто\~у\~межах належного\~та\~добросовісного виконання\~сторонами\~договірних\~зобов`язань,\~а\~н\~ у\~випадку\~їх\~порушення.\~Натомість\~наслідки\~прострочення\~грошового зобов`язання\~(коли\~боржник\~повинен\~сплатити грошові\~кошти,\~але\~неправомірно\~не\~сплачує їх)\~також\~урегульовані\~законодавством. У випадках,\~коли\~боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050\~ЦК\~України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048\~ЦК\~України і охоронна норма частини другої статті 625\~цього\~Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625\~ЦК\~України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання». Судом встановлено, що 06.05.2019 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надалі - Позивач та [PERSON] відповідно до якого Відповідачу було видано кредит в сумі 30000,00 (Тридцять тисяч) грн. на споживчі потреби, зі сплатою 11% річних до 31 січня 2020 року та з сплатою 56,0% річних до остаточного терміну погашення. Кредит надано строком на 60 місяців. В рамках укладеного Кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Проте відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 30462,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст.546 та ч. 3 ст. 549\~ЦК\~України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). У статті 625\~ЦК\~України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 686/21962/15-ц від 16 травня 2018 року. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, оскільки позивач надав до суду докази існування договору № 690-091-19 від 06.05.2019, укладеного між сторонами, а відповідач не надав до суду доказів недійсності договору, а також того, що не отримував кредиту від позивача грошових коштів в розмірі 30 000,00 гривень, і в той же час ухиляється від повернення позивачеві боргу, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення боргу з [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит № 690-091-19 від 06.05.2019 в сумі 30462,42 грн. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved