Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

ПАТ «ВТБ БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 02 липня 2012 року між ПАТ\~«ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~R53112286810B, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит, на загальну суму 50000\~грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27\~% на рік з кінцевим терміном повернення 02 липня 2015 року. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобовязалась щомісяця у строки, визначені договором, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконала зобовязання за вказаним договором, тому станом на 14 вересня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 392404,09\~грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, Банк просить суд стягнути із [PERSON] зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у сумі 392404,09\~грн. Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності, тому суд за згодою представника позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 02 липня 2012 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» і [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір №\~R53112286810B. Відповідно до умов вказаного договору Банк надав відповідачу кредит на придбання позичальником майна (послуг), на загальну суму 50000\~грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27\~% на рік з кінцевим терміном повернення 02 липня 2015 року, а [PERSON] зобовязалась щомісяця у строки, визначені Договором здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами ст.\~204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав належним чином. Позичальник [PERSON] отримала вказану в договорі суму грошових коштів (а.с.\~23). За правилами, встановленими ст.ст. 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, у вказаній статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів - є встановлений договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальник не виконана належним чином зобовязання за кредитним договором щодо погашення суми заборгованості за кредитною лінією. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у звязку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов. У розрахунку Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» зазначено, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 02 липня 2012 року становить 392404,09\~грн. Зазначена сума складається з: 74231,65 грн. заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; 64638,03 грн. - заборгованості за відсотками з урахуванням 3% річних нарахованих в звязку з порушенням зобовязань щодо сплати відсотків. Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитом та відсотками за його користування. Правовим наслідком порушення виконання зобовязання та одним із видів цивільно-правової відповідальності у відповідності до частини 1 статті 546 та пункту 3 частини 1 статті 610 ЦК України є встановлена договором або законом неустойка. Поняття неустойки дано в статті 549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту наведених норм закону випливає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання та залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, а й від часу такого невиконання. Як вид цивільно-правової відповідальності пеня застосовується виключно у грошових зобовязаннях та стимулює боржника до оперативності їх виконання, оскільки її розмір збільшується в залежності від кількості днів прострочення виконання. Відповідно до п.7.1. Кредитного Договору у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Судом визнається правильним та таким, що відповідає умовам кредитного договору наданий позивачем розрахунок суми пені за порушення зобовязань з погашення процентів та кредиту 253534,41 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені в порядку ст.\~60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд визнає, що [PERSON] належним чином не виконала обовязки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «ВТБ БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у встановлених судом розмірах. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідними платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 5886,06 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved