Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в інтересах дитини: [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . 25 жовтня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, остання вдруге одружилася та змінила прізвище на [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , з батьком [PERSON] та з бабусею [PERSON] , які займались її вихованням та матеріальним забезпеченням. [INFO] [PERSON] помер. Відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків: долею доньки не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного позивач прохає суд : - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . - стягувати з [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримала, прохала їх задовольнити, пояснила, що в інтересах неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , яка фактично залишилася без піклування батьків доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , яка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та сама не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Відповідач надіслала суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - проти задоволення позову не заперечує, оскільки [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Заслухавши учасників процесу, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, 25 жовтня 2006 року шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 25.10.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с. 10). Від цього шлюбу у них народилась донька, [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.01.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лубенського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 6). [INFO] [PERSON] одружилася, та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області від 19.10.2007 року серія [NUMBER] (а.с. 21). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] , з батьком [PERSON] та з бабусею [PERSON] , які займались її вихованням та матеріальним забезпеченням, що підтверджується копією акту обстеження від 16.03.2021р. (а.с. 17). За період перебування дитини в дошкільному закладі, [PERSON] не цікавилась розвитком своєї дитини, не відвідувала батьківські збори, участі у вихованні дитини не брала, що підтверджується копією довідки Лубенського ДНЗ №8 «Чебурашка» від 18.03.2021 року ( а.с.19). За час навчання дитини з 01.09.2011 до 13.02.2018 року в Лубенській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 6, та з 2018 року до 2019 рік у Лубенській загальноосвітній школі І-ІП ступенів № 8, [PERSON] , не цікавилася успіхами доньки в навчанні, не відвідувала батьківські збори, участі у вихованні дитини не брала, що підтверджується копією довідки Лубенської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №6 від 17.03.2021 року № 42 (а.с.18) та характеристикою [PERSON] учениці 8 класу Лубенської ЗОШ І-ІІІ ступенів №8 від 17.03.2021р. (а.с.20) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.01.2021 року серія [NUMBER] , видане Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми)( а.с. 11). [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків: долею доньки не цікавиться, участі у вихованні не приймає, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується її заявою, посвідченою нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Л.Г. Ставицькою від 16.03.2021р. (а.с.12). Відповідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 02.04.2021р. №01-19/250 доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] .(а.с.24) Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 13 березня 2019 року №631/2406/15-ц. Дослідивши надані докази, з урахуванням обставин у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, що відповідатиме найкращим інтересам дитини. Так, мати протягом багатьох років не проживає з дитиною, не спілкується з нею, не цікавиться розвитком дитини та її здоров`ям, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, що в судовому засіданні підтвердили також свідки [PERSON] та [PERSON] . Про факт відмови від виконання вищевказаних батьківських обов`язків повідомила у своїй письмовій заяві. Участі в судовому засіданні брати не бажає, про що надала відповідну заяву. В силу вимогу закону відповідачка наділена правами щодо дитини, якими вона не бажає користуватися, які в свою чергу створюють штучні перешкоди дитині у вирішенні нагальних питань її розвитку. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved