Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700424953B. В позові вказують, що відповідно до кредитного договору ПАТ «ВТБ Банк» надав кредит [PERSON] в сумі 98000,00(девяносто вісім тисяч)гривень, а відповідач зобовязалася повернути кредит в строк до 28 травня 2017 року або достроково у випадках, передбачених кредитним договором з щомісячною оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних або іншому розмірі, передбаченому Кредитним договором. Згідно п.7.4 Кредитного договору, Кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань, згідно з Кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до п.п.2, 6.1 Кредитного договору, відповідач, підписавши договір підтвердила своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ БАНК», з якими ознайомилася, погодилася та зобовязувалася виконувати вимоги Правил та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Банку. Відповідно до п.7.3.3.1 Правил відповідач зобовязаний повернути Банку отриманий Кредит, сплатити нараховані проценти та щомісячну комісійну винагороду, у повному обсязі виконувати інші зобовязання в порядки та строки, встановлені Договором. В позові зазначають, що згідно до вимог п.6.2, 6.3 Кредитного договору, підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що вона перед укладанням цього Договору письмово ознайомлена з інформацією про особу і місцезнаходження Банку, про умовами кредитування, погодилася з діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються відповідачем відповідно до Графіку згідно з додатком, який є невідємною частиною цього Договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню Кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості Кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до п.п.4.1 Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника №26250000773207 у відділенні «Уманське» ПАТ «ВТБ БАНК». В позові зазначають, що відповідно до п.4.4. з підписанням Кредитного договору сторони дійшли згоди, що порядок повернення кредиту, нарахування та сплати процентів, комісії визначається цим договором, а також Правилами. Згідно п.4.2 Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління Кредитом в розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Сторони дійшли згоди відповідно до п.4.3 Кредитного договору, що Кредит повертається, а проценти та комісія сплачується 12 числа кожного місяця у відповідності до Графіка, який є невідємною частиною цього Договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. В позові вказано, що позивач ПАТ «ВТБ Банк» свій обовязок по кредитному договору щодо надання кредиту відповідачці [PERSON] виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі 98\~000 (девяносто вісім тисяч) гривень, що підтверджується меморіальним ордером №10043 від 28.05.2013 року, однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобовязання за кредитним договором не виконала, а саме прострочила сплату чергових частин зобовязання: - прострочивши сплату кредиту в період з 26.06.2013 року по 13.08.2015 року в сумі 13608,66грн.; - прострочивши сплату відсотків за користування кредитом за період з 26.06.2013 року по 13.08.2015 року в сумі 9459,36 грн. Відповідно до п.п.7.3.2.1 Кредитного договору сторони домовилися про те, що будь-яке порушення відповідачем умов кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право позивачу в порядку, передбаченому кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобовязань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитним договором. В звязку з порушенням умов кредитного договору на адресу відповідача листом №3534/1-2.8 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, яка не була виконана відповідачкою у визначений строк. Позивач в позові зазначає, що зважаючи на зазначені порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач набув право вимоги до відповідача, а у відповідача згідно п.2.6.1 Кредитного договору та п.п.7.3.2.1, 7.3.2.2., 7.3.3.5. виникло зобовязання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Згідно з п. 5.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Згідно п.7.1. кредитного договору, на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених цим Договором, встановлюється у 3 (три) роки. В звязку із заборгованістю позичальника по сплаті кредиту та процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобовязаний сплатити суму кредиту та процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений кредитним договором. В позові вказано, що у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON], станом на 13.08.2015 року, має заборгованість перед позивачем, яка становить 117\~986,46 (сто сімнадцять тисяч девятсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок, з яких: -54\~358 грн.71 коп. сума заборгованості за кредитом; -13\~608 грн.66 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; -143 грн.79 коп. 3% річних, нарахованих в звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; -1933 грн.47 коп. інфляційні витрати(кредит); -981 грн.84 коп. поточна заборгованість за відсотками; -9459 грн.36 коп. прострочена заборгованість за процентами; -103 грн.13 коп. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобов'язань щодо повернення відсотків; -1395 грн.94 коп. інфляційні витрати(проценти); -20\~985 грн.79 коп. борг по комісії за обслуговування кредиту; -15 015 грн.79 коп. пеня за Кредитним договором. Оскільки відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобовязання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТВ Банк» заборгованість в розмірі 117\~986, 46 грн. за кредитним договором та покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 31.08.2015 р. дану цивільну справу було визначено до розгляду судді Горячківській Л.В. 21 січня 2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за клопотанням відповідача [PERSON], було призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено ряд питань, на які потрібно отримати відповіді та зупинено провадження по справі. 18.05.2016р. на адресу суду надійшло з Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз повідомлення про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи за № 4441/16-45 від 11.05.2016р. у звязку із незадоволенням клопотання судового експерта про надання документів, необхідних для проведення експертизи , а також не здійснення попередньої оплати вартості дослідження. 02.06.2016р. ухвалою Уманського міськрайонного суду провадження по вищевказаній справі було відновлено. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2016р. справу передано на розгляд судді Уманського міськрайонного суду Черниш Т.О., суддя Уманського міськрайонного суду Горячківська Л.В. відсторонена від посади судді. Згідно розпорядження від 06 лютого 2017 року (№ 143/17) за підписом керівника апарату Уманського міськрайонного суду, проведено повторний автоматизований розподіл даної справи, оскільки у судді Уманського міськрайонного суду Черниш Т.О. закінчився пятирічний термін повноважень судді. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2017 року - справу передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи,- не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. При цьому, на адресу суду 13.11.2015р. надали пояснення щодо заперечень [PERSON] на позовну заяву та вказували, що на підтвердження суми боргу станом на 13.08.2015р. Банком у додатках до позовної заяви надано обґрунтований розрахунок заборгованості з зазначенням окремо сум боргу за кредитом, процентами, інфляційними витратами, 3% річних та пенею, також до розрахунків додано таблиці, в яких детально розписано суми та дати виникнення простроченої заборгованості. В Поясненнях вказано, що відповідач з вказаним розрахунком ознайомлена, суму боргу по суті не заперечує, доказів на підтвердження погашення суми більшої, ніж зазначено в розрахунку боргу не наводить, в запереченні також відсутні докази чи альтернативні розрахунки, які б свідчили про іншу суму заборгованості відповідача за кредитним договором перед Банком. Також, в Поясненнях вказано, що з 23.01.2015 року заборгованість за кредитним договором [PERSON] взагалі не погашається. Крім того, неналежне виконання зобовязань за кредитним договором допускалося протягом 2013-2015 років, починаючи з 26.06.2013р. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи,-в судове засідання не зявилася, однак на адресу суду подала заяву, в якій просила допустити в якості її представника- адвоката [PERSON] Крім того, на адресу суду відповідачем було подано заперечення, в якому вона вказувала, що вимоги ПАТ «ВТБ Банк» є безпідставними, оскільки надані документи суперечать його вимогам та доводам. В запереченні вказано, що у відповідності до розрахунків заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, проведеними головним економістом Центру супроводження клієнтських операцій ПАТ «ВТБ Банк», прострочення кредиту мало місце лише з січня місяця 2015 року, а не з червня 2013 року, як про це вказує позивач, отже розмір прострочення сплати кредиту та відсотків за користування кредитом не відповідають розрахункам реальної заборгованості, хоча дійсно [PERSON] отримала кредит у позивача, про що не заперечує, але вважає, що в порушення вимог п.4.8 Кредитного договору позивач, змінюючи черговість виконання зобовязання відповідача за вказаним договором не повідомив письмово останню про таку зміну, що призвело до заборгованості, що виникла та непорозуміння між Банком та Клієнтом. Намагання [PERSON], як відповідача по справі, урегулювати питання заборгованості, лишилися без розгляду, на сьогоднішній день [PERSON] готова розірвати вищевказаний Кредитний договорі та виконати відповідні зобовязання, передбачені чинним законодавством України з умовою дотримання відповідних зобовязань стороною ПАТ «ВТБ Банк». В запереченні відповідач вказує, що позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи,-в судове засідання не зявився. При цьому, у судове засідання призначене на 03.11.2016р.року о 11 год. 00 хв. представник відповідача [PERSON], будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засідання, - не зявився, одночасно надавши заяву про перенесення розгляду справи у звязку зі його зайнятістю в іншому судовому процесі в Жашківському районному суді Черкаської області. У судове засідання призначене на 12 січня 2017 року о 09 год. 30 хв. представник відповідача [PERSON], будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засідання, - не зявився, одночасно надавши заяву про перенесення розгляду справи у звязку зі відрядженням з м.Умань. Доказів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання представником відповідача до відповідних заяв додано не було. Таким чином, суд приходить до висновків, що\~ представник відповідача [PERSON] був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, однак зловживаючи своїми процесуальними правами у судове засідання не зявився. \~Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обовязків зі сторони представника відповідача, суд розцінює як прояв повного правового нігілізму ( ігнорування вимог закону, цінності права, зневажливе ставленням до правових принципів). Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~Стаття 15 ЦК України\~передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 64 ЦПК України письмові докази подаються, як правило, в оригіналі. Якщо подано копія письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які\~ беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Згідно\~ст. 179 ЦПК України\~предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Судом встановлено, що 28 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700424953B. Відповідно до кредитного договору позивач ПАТ «ВТБ Банк» надав кредит відповідачу [PERSON]В в сумі 98000,00(девяносто вісім тисяч) гривень, а відповідач зобовязалася повернути кредит в строк до 28 травня 2017 року або достроково у випадках, передбачених кредитним договором з щомісячною оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних або іншому розмірі, передбаченому Кредитним договором. Позивач ПАТ «ВТБ Банк» свій обовязок по кредитному договору щодо надання кредиту відповідачу [PERSON] виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі 98 000(девяносто вісім тисяч) гривень, що підтверджується меморіальним ордером №10043 від 28.05.2013 року. Згідно п.4.3 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що кредит повертається, а проценти та комісія мала сплачуватися відповідачем 12 числа кожного місяця у відповідності до Графіка, який є невідємною частиною Договору та включає в себе суму що місячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості та реальної процентної ставки. Відповідно до п.п.2, 6.1 Кредитного договору, відповідач, підписавши договір підтвердила своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ БАНК», з якими ознайомилася, погодилася та зобовязувалася виконувати вимоги Правил та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Банку. Відповідно до п.7.3.3.1 Правил відповідач зобовязаний повернути Банку отриманий Кредит, сплатити нараховані проценти та щомісячну комісійну винагороду, у повному обсязі виконувати інші зобовязання в порядки та строки, встановлені Договором. Згідно до вимог п.6.2, 6.3 Кредитного договору, підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що вона перед укладанням цього Договору письмово ознайомлена з інформацією про особу і місцезнаходження Банку, про умовами кредитування, погодилася з діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються відповідачем відповідно до Графіку згідно з додатком, який є невідємною частиною цього Договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню Кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості Кредиту та реальної процентної ставки. Відповідач [PERSON], отримавши суму кредиту, свої зобовязання за кредитним договором не виконала, а саме прострочила сплату чергових частин зобовязання: -прострочивши сплату кредиту в період з 26.06.2013року по 13.08.2015 року в сумі 13608,66грн.; -прострочивши сплату відсотків за користування кредитом за період з 26.06.2013 року по 13.08.2015 року в сумі 9459,3 6грн. В звязку з порушенням умов кредитного договору на адресу відповідача листом №3534/1-2.8 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, яка не була виконана відповідачкою у визначений строк. Згідно статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ) у строк і в порядку, що встановлені договором. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Згідно з вимогами ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на 13.08.2015 року [PERSON] має заборгованість, яка становить 117 986,46 (сто сімнадцять тисяч девятсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Outcome: approved