Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за договором № 94728 від 12.08.2013 року в сумі 35704,14 гривень та судових витрат по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10026/0805 філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 94728 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. 08.02.2017 року сторони даний договір виклали в новій редакції, уклавши договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. За даним договором банк зобовязався надати [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 30000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 процентів річних строком на 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. На виконання умов договору банк свої зобовязання виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в сумі 30000 гривень. Проте [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконував, систематично порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка станом на 29.11.2017 року складає 35704,14 гривень, яку [PERSON] погашати відмовляється. В підготовче судове засідання представник позивача не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначаючи про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 12.08.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10026/0805 філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 94728 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. 08.02.2017 року сторони даний договір виклали в новій редакції, уклавши договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с. 23). Відповідно до п.3.1 заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви клієнт беззастережно приєднується до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осі (а.с.7-22). Відповідно до п. 3.4 заяви про приєднання від 08.02.2017 року, банк на підставі наданих документів відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». [PERSON] відкривається поточний рахунок № 26254500204188 на умовах тарифного пакету «Зарплатний», надається платіжна картка типу Visa Classic та персональний ідентифікаційний код. На підставі заяви [PERSON] про встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання, банк надав останньому кредит в сумі 30000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 процентів річних строком на 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку становить 40 процентів річних. Натомість [PERSON] зобовязався повернути кредит, щомісячно здійснюючи обовязковий платіж. На виконання умов договору банк свої зобовязання виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в сумі 30000 гривень, проте [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконував, систематично порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка станом на 29.11.2017 року складає 35704,14 гривень, втому числі 29971,28 грн. основна заборгованість, 916,38 грн.- строкові проценти за користування кредитом, 4384,18 грн.- прострочені проценти за користування кредитом, 314,25 грн.- пеня за прострочену заборгованість, 6 грн.- прострочена комісія за розрахунково-касове обслуговування, 64,23 грн.- сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, 47,82 грн.- 3% річних на суму простроченого кредиту (розрахунок боргу а.с. 28). З метою повернення заборгованості на адресу відповідача 29.09.2017 року направлявся лист-вимога, в якому його попереджалось про необхідність повного погашення кредиту та можливість звернення стягнення на все його майно та активи. Проігнорувавши направлений лист, відповідач своїх зобовязань за договором не виконав. Відповідно до п. 1.22 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в разі порушення клієнтом банку своїх зобовязань за кредитним договором, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, інших платежів, а також застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в підготовчому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки судом доведено, що [PERSON] неналежним чином виконує свої зобовʼязання за договором № 94728 від 12.08.2013 року, в звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.11.2017 року склала 35704,14 гривень, а тому така заборгованість підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1762 гривні судових витрат.

Outcome: approved