Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 19.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № KTN0NN00000105. Згідно умов договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 200000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в період сплати. Відповідно до статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору ти вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В звязку із зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 3 квітня 2015 року має заборгованість 1249997 гривень 60 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом 19674 гривні; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 15145 гривень 80 копійок ; 1220 гривень 48 копійок заборгованості по комісії за користування кредитом; пені за несвоєчасне виконання зобовязань по договору 81766 гривень 19 копійок; а також штрафів в розмірі 250 гривень і 5940 гривень. Відповідач належним чином не виконував зобовязання, починаючи з 23 грудня 2008 року, в звязку з чим і виникла вищезазначена заборгованість. Просили стягнути зазначені суми із відповідача. Вподальшому позивачі поточнили позовні вимоги і просили стягнути з відповідача 96887 гривень 54 копійки, із яких заборгованість за кредитом 19674 гривні 77 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом 16145 гривень 80 копійок;1220 гривень 48 копійок заборгованість по комісії за користування кредитом; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по договору - 54994 гривні 70 копійок; а також штрафи в розмірі 250 гривень і 4601 гривня 79 копійок. Після зазначених позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк»ще була надана поточнена заява про стягнення заборгованості з [PERSON], згідно якої просили стягнути з відповідача наступні суми заборгованість за відсотками в розмірі 15171 гривня 30 копійок, за пенею 35906 гривень 46 копійок та штрафи в розмірі 2583 гривні 40 копійок та 250 гривень з посиланням на наступне. Відповідно до довідки про примусове утримання коштів за виконавчим документом від 20.05.2015 року, із заробітної плати [PERSON] у період з 01.07.2013 року по 01.04.2015 року, щомісячно утримувались грошові кошти у загальній сумі 29096,97 гривень. Саме така сума була стягнута з відповідача згідно рішення Краматорського міського суду від 11 листопада 2010 року. Отже за період з 29.07.2009 року (дата розрахунку заборгованості за рішенням Краматорського міського суду від 11.11.2010 року) по липень 2013 року ( дата початку погашення заборгованості) пройшло 4 роки. За цей період на тіло кредиту ( яке не було погашене) - 19674,77 гривень, продовжували нараховуватися відсотки по ставці 2,8 % щомісяця (33,6 % річних), та щомісячна винагорода в розмірі 0,2 %. Загальна сума прострочених відсотків склала 15936 гривень 58 копійок. Відповідач вважає, що виконавши рішення суду у 2015 році, він повністю виконав зобовязання за кредитним договором № KTN0NN00000105 від 19.09.2008 року, але відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виконанням, проведеним належним чином вважається спосіб вказаний у договорі. Відповідно до кредитного договору № KTN0NN00000105 від 19.09.2008 року, відповідач зобовязався сплачувати кредит рівними, щомісячними платежами у сумі 729,12 гривень, для погашення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії, штрафним санкціям, а також іншим платежам. Період виконання зобовязань встановлений у договорі: з 19 вересня 2008 року по 19 вересня 2013 року. Відповідач, з умовами кредитного договору, а також умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ознайомлений, що і підтвердив власним підписом у заяві позичальника. Увесь цей час, позивач продовжував нараховувати позичальнику проценти, комісію і пеню відповідно до умов кредитного договору № KTN0NN00000105 від 19.09.2008 року. Відповідно до ст. 534 ЦК України і п. 4.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, направляються на погашення пені згідно розділу 5 цих умов, далі - прострочених комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків по кредиту, далі - простроченої заборгованості за кредитом , частина суми, що залишається ( у тому числі сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом, далі-комісії, винагороди, відсотків, кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, назначеної у заяві. Просили суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за відсотками у розмірі 15171,30 грн., за пенею 25906,46 грн., штраф 250 грн. та штраф 2583,40 грн. за кредитним договором № KTN0NN00000105 від 19.09.2008 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 35906 гривень 46 копійок залишити без розгляду, в звязку зі зміною законодавства. В іншій частині позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив суду, що він не згоден з відсотками у розмірі 15171,30 грн., штрафом 250 грн. та штрафом 2583,40 грн.. Просив відмовити у задоволенні стягнення вказаної заборгованості у звязку зі спливом строку позовної давності і неможливості подвійного притягнення до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено наступні обставини. 19 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № KTN0NN00000105. Згідно умов договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 200000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит було надано терміном на 60 місяців, з 19 вересня 2008 року по 19 вересня 2013 року, при умові сплати за користування кредитом відсотків в розмірі 2,8 відсотків в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та винагороди в розмірі 0,2 відсотки в місяць на плановий залишок по кредиту. Щомісячний платіж відповідача [PERSON] банку мав скласти 729 гривень 12 копійок. В порушення вищезазначених норм Цивільного Кодексу України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. В звязку з чим позивач звернувся до суду за стягненням заборгованості з [PERSON] і згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 листопада 2010 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 28690,07 грн., яка складалася з заборгованості за кредитом 19674,77 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4200,80 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 309,91 грн., пені -2662,21 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу- 1342,38 грн. (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 406, 90 грн., а всього 29096,97 гривень. Вказане рішення суду було виконано лише на період 1 квітня 2015 року. Так, відповідно до довідки про примусове утримання коштів за виконавчим документом від 20.05.2015 року, із заробітної плати [PERSON] у період з 01.07.2013 року по 01.04.2015 року, щомісячно утримувались грошові кошти в загальній сумі 29096,97 гривень, які були стягнуті з відповідача згідно рішення Краматорського міського суду від 11.11.2010 року. Разом з тим, відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виконанням, проведеним належним чином, вважається спосіб, вказаний у договорі. Відповідно до умов договору № KTN0NN00000105, укладеного між позивачем і відповідачем, відповідач зобовязався сплачувати кредит рівними, щомісячними платежами в сумі 729 гривень 12 копійок. Для погашення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії, штрафним санкціям, а також іншим платежам. Період виконання зобовязань, встановлений в договорі - з 19 вересня 2008 року по 19 вересня 2013 року. Оскільки відповідачем зобовязання не виконувалися належним чином, відповідно до умов договору і до закону, у нього виникла заборгованість за відсотками в розмірі 15171 гривня 30 копійок. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порушення умов договору [PERSON] зобовязання передбачені договором належним чином не виконав. У звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 15171 гривня 30 копійок. Суд вважає недоречними посилання відповідача на порушення позивачем строків позовної давності, оскільки по перше, строк дії договору було встановлено до 19 вересня 2013 року; по друге вказаний договір продовжує діяти, оскільки він не виконаний належним чином до теперішнього часу; по третє заборгованість по тілу кредиту відповідачем сплачена лише на період 1 квітня 2015 року. Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафів у розмірі 250 гривень та 2583,40 гривень, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що відповідач [PERSON] є мешканцем міста Краматорська, що входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася анти терористична операція. Вказані обставини унеможливлюють стягнення з відповідача штрафних санкцій. На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі статей 526,599,629,1054 ЦК України,

Outcome: partial