Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної порушенням правил користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що 22 грудня 2016 року при перевірці дотримання «Правил використання електричною енергією для населення» працівниками Новокаховського РЕЗ і ЕМ ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» було встановлено, що абонент [PERSON] допустила самовільне підключення до мереж ПАТ «ЕК» Херсонобленерго» із зміною схеми підключення. На момент проведення обстеження зафіксоване безоблікове споживання електричної енергії шляхом зняття ізоляції з ввідного дроту «фаза-нуль» та монтування до облікового кабелю СІП 2х16, який заведений до чердачного приміщення, при цьому електроенергія споживається, але приладом обліку не обліковується. По цьому факту, було складено акт та визначено величину завданих збитків енергопостачальній компанії внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, загальна сума яких склала 50858,64 гривень. Однак, у добровільному порядку [PERSON] не було відшкодовано завдані збитки ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», у зв'язку з цим, позивач просить суд, стягнути з неї 50858,64 гривень в рахунок збитків заподіяних, порушенням ПКЕЕн та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача, в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву згідно якої факт порушення правил користування електричною енергією для населення не заперечує, але просить розглянути питання про зменшення нарахованих збитків за актом №229480 від 22.12.2016 року. Представник відповідача, в судовому засіданні пояснила, що відповідач та її чоловік [PERSON] проживають разом за адресою: Херсонська область, Бериславський район, [ADDRESS], та є пенсіонерами. Відповідач має хронічне захворювання - гіпертонічну хворобу ІІ ст.., кризовий перебіг, дісцириулянторну енцефалопатію ІІ ст.., та потребує стаціонарного лікування, її чоловік також має гіпертонічну хворобу ІІ ст.., дісцириуляторну енцефалопатію ІІ ст.., виразкову хворобу 12 п.кишки, хронічний гастродуоденіт, хронічний панкреатит, жовчнокам'яну хворобу, та потребує оперативного лікування, на підтвердження чого надала довідки (а.с. 44-46). Крім цього, пояснила, що відповідач під час перевірки перебувала у стресовому стані та не вказала працівникам РЕЗ і ЕМ про наявність тумблеру (що відключення проводилось за допомогою «автомату»), у зв'язку з чим просила зменшити суми нарахованих збитків за актом №229480 від 22.12.2016 року. Відповідно до ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки учасника розгляду цивільної справи, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого учасника судового розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази . З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини поміж сторонами регламентуються ст.714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», ст.ст.24-27 «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року з наступними змінами. Відповідно до п.2 Правил користування електричною і тепловою енергією об'єкт споживача - це житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Судом встановлено, що відповідачка по справі проживає та зареєстрована за адресою:[ADDRESS]. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» ст..1 п.22 у якій визначений термін споживач - це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника. Обов»язки виникають з закону або договору. Згідно ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], є побутовим споживачем електроенергії. Особистий рахунок №244029 за вказаною адресою, відкритий на її чоловіка, [PERSON] (а.с. 5-7). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Законом України «Про електроенергетику» передбачено, що електроенергія, що виробляється на об»єктах електроенергетики є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу та відповідно до ст.26 цього Закону та Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), споживання електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між споживачем і енергопостачальником. Судом встановлено, що між сторонами по справі не укладався договір на користування електричною енергією. У відповідності до ч. 4. ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. На підставі п.48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Судом встановлено, що 22.12.2016 року за № 229480 на побутового споживача [PERSON] було складено акт про порушення ПКЕЕН, в якому зазначено про те, що було виявлено порушення відповідачем ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення до мереж ПАТ «ЕК» Херсонобленерго» із зміною схеми підключення. На момент проведення обстеження зафіксоване безоблікове споживання електричної енергії шляхом зняття ізоляції з ввідного дроту «фаза-нуль» та монтування до облікового кабелю СІП 2х16, який заведений до чердачного приміщення, при цьому електроенергія споживається, але приладом обліку не обліковується (а.с. 8). Згідно статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці крім іншого є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. У відповідності до п. 53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (із змінами та доповненнями), у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем. Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. У відповідності до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що акт про порушення №229480 від 22.12.2016 року, був складений без порушень, з дотриманням Правил користування електричною енергією для населення та у відповідності до ст. 57 ЦПК України є належним доказом по справі (а.с. 4). Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок без облікового користування електричною енергією, обчислений відповідно до п. 2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Національною комісією регулювання електроенергетики від 4 травня 2006 року №562, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.07.06 року №782/12656 та склав 50858,64 гривень. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п.2 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування та відповідно до частини 2 зазначеної статті, збитки складаються з реальних збитків та упущеної вигоди. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв»язку і знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З огляду на вищезазначене відповідальність настає при існуванні складу правопорушення, що включає: протиправність поведінки, наявність шкоди, причинного зв»язку між ними та вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, однак закон дозволяє зменшити розмір шкоди, таке зменшення передбачено ч.4 ст.1193 ЦК України. При цьому суд враховує докази надані представником відповідачки, а саме: що відповідачка та її чоловік є пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію, відповідачка в розмірі 1089-37 грн, її чоловік 1267-57 грн.. Відповідачка за станом здоров»я потребує стаціонарного лікування, а її чоловік, [PERSON] потребує оперативного лікування. Іншого майна окрім зазначеного будинку у якому вони проживають, не мають, дітей від шлюбу не мають. Суд вважає за необхідне зменшити розмір завданої шкоди до 25429-32 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок. На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: partial