Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що старша дочка [PERSON] , будучи шкільного віку, не навчалася у школі, а народження молодшої [PERSON] до трирічного віку не було зареєстроване, оскільки у матері не було паспорта громадянина України, разом з тим, у [PERSON] є повнолітній син, вихованням та утриманням якого вона не займається, він проживає з дідусем. З 2011 року з метою надання матері допомоги в подоланні складної життєвої ситуації, діти були взяті в службі на облік як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Під час проведення неодноразових обстежень в будинку, де проживала [PERSON] разом із дітьми, постійно спостерігались незадовільні умови, в кімнатах майже не прибиралось, всюди було брудно, постійно розкидані речі, не було електроенергії, не було достатньо продуктів харчування. 25.06.2020 року в ході чергового засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, членами комісії розглядалось питання про доцільність позбавлення [PERSON] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , влаштованих 22.05.2020 року у притулок для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА та ПЗ «Дитячий будинок «Дім затишку», комісія зробили висновок, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає їх інтересам. Тому, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1100 грн. на кожну дитину щомісячно. Неповнолітню [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації для подальшого її влаштування. Представник позивача Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила проводити розгляд справи у відсутності їх представника, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.2003 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 листопада 2012 року вбачається, що відповідач - [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 22/02-18 від 26.06.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - позбавлення батьківських прав останньої відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає її інтересам (а.с.6-7). Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не займається їх вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved