Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» у січні 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості (а. с. 3-4). В обґрунтування своїх вимог представник ПАТ «Альфа-Банк» у позовній заяві посилався на те, що 18 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 490924155, відповідно до якого останньому був наданий кредит у сумі 21\~347,08 грн. на строк до 19 вересня 2019 року, та сплатою 39,9% річних за користування кредитним коштами та поверненням періодичними платежами згідно графіку. Проте, у звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за вказаним кредитним договором у нього станом на 19 грудня 2015 року утворилась прострочена заборгованість перед банком (а. с. 3-4). Представник ПАТ «Альфа-Банк» надав суду клопотання про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 22). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні факти: 18 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 490924155, відповідно до якого останньому був наданий кредит у сумі 21\~347,08 грн. на строк до 19 вересня 2019 року, та сплатою 39,9% річних за користування кредитним коштами та поверненням періодичними платежами згідно графіку. Викладене підтверджується матеріалами справи (а. с. 5-7). Також встановлено, що позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором №490924155від 18 вересня 2014 року в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за використання кредитними коштами не виконав належним чином, у звязку з чим у нього станом на 19 грудня 2015 року виникла прострочена заборгованість у загальному розмірі 34\~390,26 грн., яка складається з 21\~347,08 грн. заборгованості за кредитом, 10\~643,18 грн. заборгованості за відсотками, 2 400,00 грн. суми штрафу(а. с. 11). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Вирішуючи вимоги позивача до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №490924155від 18 вересня 2014 року у сумі 34\~390,26 грн., приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань за даним кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача за умовами укладеного між сторонами договору права вимоги дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, отже такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, тобто суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 1218,00 грн. (а. с. 4а). На підставі викладеного,

Outcome: approved