Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором У своєму позові позивач вказав, що 07.11.2007 року між банком і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач взятих за цим договором зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.08.2015 року мас заборгованість у розмірі - 15923,27 грн., з яких: 4980,70 грн. - заборгованість за кредитом; 8396,22 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1550 грн. заборгованість по комісії та за пенею; та 250 грн. - штраф (фіксована частина); 746,35 грн. - штраф (процентна складова). У своєму позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 15923,27 грн.. та судові витрати у сумі 1218 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву, в якій вказав, що свій позов підтримує, розглянути справу без його участі і просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову заперечує і просить застосувати ст..258 ЦК України при стягненні неустойки. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 07.11. 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, встановлено, що станом на 31.08. 2015 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 15\~923,27 грн., з яких: 4980,70 грн. - заборгованість за кредитом; 8396,22 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1550 грн. заборгованість по комісії та за пенею; та 250 грн. - штраф (фіксована частина); 746,35 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобовязання за даним договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно п.п.5.5 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті. Одночасно з п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту та оплатити винагороду банку. Згідно п.6.7 Умов власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом у відповідача [PERSON], сума пені нарахована з 2014 року, а до суду банк звернувся у 2015 року, тобто строк позовної давності один рік не пропущено. У своїй письмовій позовній заяві відповідач вказав, що користувався карткою з 06.09.2013 року по 11.03.2014 року і після цього почалася прострочка. Тобто, судом встановлено, що відповідач по справі не в повній мірі виконав свої зобовязання за кредитним договором і тому повинен нести цивільну відповідальність за порушення умов кредитного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» законний, обґрунтований, підтверджений наданим розрахунком банку, який не спростований відповідачем, тому вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved