Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначило, що 21.05.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №490071200. В забезпечення виконання зобов'язань останньої за вказаним договором [PERSON] уклала з позивачем договір поруки. Оскільки відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, його заборгованість станом на 21.01.2014 року складає 1866431 грн. 84 коп., позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в судовому порядку солідарно. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій суду заяві просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що уклала з банком договір поруки, оскільки була з третьою особою в гарних стосунках. На даний час вони не спілкуються, остання уникає зустрічей, будь-якого відношення до кредитних коштів вона не має, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490071200, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 32425,53 доларів США з датою остаточного погашення 21.05.2015 року зі сплатою 14,5 % річних. З договору поруки №490071200-П від 21.05.2008 року вбачається, що [PERSON] поручилась за належне виконання позичальником взятих згідно кредитного договору зобов'язань. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору, третя особа порушила узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустила виникнення заборгованості, банк вирішити вказане питання в позасудовому порядку намагався, що [PERSON] та [PERSON] було залишено поза увагою. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Випискою по особовому рахунку, розрахунками заборгованості підтверджується отримання коштів позичальником та наявність боргу за кредитним договором станом на 21.01.2014 року на загальну суму 1866431 грн. 84 коп., яка складається із заборгованість по кредиту 252690 грн. 06 коп., заборгованості по відсотках 153536 грн. 26 коп., пені 1460205 грн. 52 коп. Суд вважає, що позов про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків, заявлено правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договорів не сплачує передбачені ними платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, а позивач поручився за належне виконання зобов'язань позичальником. Позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Доводи відповідача, що вона не має відповідати за даними зобов'язаннями спростовуються змістом договору поруки. Щодо вимоги про стягнення пені то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з укладеного сторонами кредитного договору в ньому дійсно передбачено сплату відповідачем пені в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов»язань за кожен день прострочки, що згідно розрахунку позивача в межах строку позовної давності становить 1460205 грн. 52 коп., тобто в кілька разів перевищує суму заборгованності за вказаним договором. Враховуючи співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, з врахуванням таких істотних обставин справи як майновий стан відповідача, відсутність істотних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язань, суд вважає за доцільне зменшити суму пені за прострочення сплати кредиту до 252690 грн. 06 коп. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених позивачем судових витрат підлягають задоволенню, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial