Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

ПАТ «ВФ Україна» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 17177,52 грн. У позові посилається на те, що між ПрАТ «МТС Україна», що з 23.05.2017 змінило назву на ПАТ «ВФ Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку №3881868/1.11802919 від 24.10.2017 (контракт №295368582624). Згідно умов договору відповідачу надано особовий рахунок на підставі чого здійснювалися розрахунки за надані послуги. Відповідач зобов`язалася своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах, визначених договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок №1908098221 від 30.11.2016 за послуги, що були надані за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 у розмірі 17177,52 грн. Заборгованість залишилися не погашеною. Представник позивача до суду не з`явився, але мається письмова заява, у якій підтримує вимоги позову, просить справу розглянути буз участі представника позивача. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що відповідачка не замовляла вказані позивачем послуги, додав, що номер договору та номер особового рахунку не відповідає розрахунку боргу та іншим доданим до позову документам, крім того, відсутнє підтвердження переходу на інший тарифний пакет. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24.10.2007 року між ЗАТ «Український мобільний зв`язок» та відповідачем укладено Договір про надання послуг мобільного зв`язку 3881868/1.11802919, номер телефону [NUMBER] , особовий рахунок № [NUMBER] , тарифний пакет GSM «МТС Перший» (а.с.7). Як вбачається з умов договору, абонент під час укладення може обрати та замовити додатково до тарифного пакету деякі послуги, тому відповідачем було замовлено додаткові послуги, а саме: SMS, переадресування дзвінка, Вам дзвонили!, Переадресація встановлена оператором, Моя Сім`я (2 номери), Додатковий пакет мережі, Є зв`язок. Відповідно до п.2.3.1 договору, абонент має право користуватися послугами, що надаються за цим Договором , в межах районів України, зазначених в зоні дії мереж мобільного зв`язку Оператора, а у разі замовлення Абонентом послуг міжнародного роумінгу - користуватись цією послугою у країнах , з операторами яких Оператор уклав договори з роумінгу. Під час укладення вищевказаного договору між сторонами, послуга міжнародного роумінгу не була замовлена. Відповідно до ст.32 Закону України « Про телекомунікації» споживачі під час замовлення та або отримання телекомунікаційних послуг мають право на : відмову від оплати телекомунікаційних послуг, яку вони не замовляли. Відповідно до п. 64 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» ( затверджених постановою кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. № 295) під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 1, 32, 37 ч.2 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: 1) державний захист своїх прав; 5) вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; 6) безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли. Правовими основами діяльності операторів, провайдерів телекомунікацій є пріоритет інтересів споживачів телекомунікаційних послуг, що кореспондує загальному змісту законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст.39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві. Вимогами ч.1 та ч.9 ст.15 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року, надано ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача. Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором). Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Роумінгом, у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг. Відповідно до п.14 Правил, надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених НКРЗІ; 2) їх оплати споживачем. Таким чином, право користуватися, передбаченими договором послугами за межами України, виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Інформація про розрахунки за телекомунікаційні послуги (а.с.10) надана позивачем по контракту 395368603188, тарифний пакет зазначений пакет GSM «Супер МТС Новорічний», будь-які докази переходу з одного тарифного пакету на інший відсутні. Загальна сума боргу склала 17177,52 грн. Вбачається нарахування за надані послуги міжнародного роумінгу у розмірі 13694.12 грн. У рахунку по історії балансу за заданий період (а.с.11) зазначений особовий рахунок № [NUMBER] такий як і в додатковій інформації про надані послуги (а.с.12-13), де номер контракту зазначений як №195366505743, тарифний пакет вказаний як GSM «Супер МТС Новорічний». У претензії, що надсилалася відповідачу з вимогою про сплату заборгованості (а.с.14), особовий рахунок зазначений як [NUMBER] . Зазначені дані у розрахунках та претензії, не відповідають даним викладеним у Договорі про надання послуг мобільного зв`язку 3881868/1.11802919, де абонент своїм підписом підтвердив правильність заповнених наданих ним відомостей та отримав Тарифи та Умови (Правила) користування мережами мобільного зв`язку. Судом встановлено, що при укладанні Договору про надання послуг мобільного зв`язку 3881868/1.11802919, відповідачем послуга міжнародного роумінгу не була замовлена, позивачем не було доведено надання відповідачу цієї послуги, оскільки особові рахунки та зазначені тарифні пакети у наданих розрахунках не відповідають зазначеним у Договорі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed