Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

ПАТ «БАНК ФОРВАРД» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 19740, 45 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 22 квітня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Стандарт» та відповідачем був укладений кредитний договір № 110872648, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 9905, 96 гривень зі строком погашення 23.11.2013 року; початкова відсоткова ставка за користування кредитними коштами 0, 01%; позичальник зобов»язаний виконати зобов»язання згідно з Кредитним Договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Відповідач порушив умови договору, станом на 22.08.2016 року має заборгованість в сумі 19740, 45 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 16211, 36 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 3529, 09 грн. Також ПАТ «БАНК ФОРВАРД» просить суд стягнути з [PERSON] 1378,00 грн. судового збору сплаченого при подачі даного позову до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно клопотання просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с.57-58). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що він повністю сплатив на рахунок банку всі кошти, які повинен був сплати згідно графіку сплати кредиту. В підтвердження своїх слів просив долучити до матеріалів справи копії відповідних квитанції про сплату цих коштів, та застосувати строк позовної давності до вимоги за 1 місяць (серпень 2013 року) оскільки квитанція про сплату не збереглася. Судом було визнано явку представника позивача в судовому засіданні 15 грудня 2016 року обов»язковою з наданням особистих пояснень по суті заявлених позовних вимог, про що повідомлено останнього. Але позивач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надавши чергову заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. З кредитного договору № 105876396 від 22.04.2013 року( долученого до матеріалів справи) , укладеного між ПАТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] вбачається, що ПАТ КБ «БАНК ФОРВАРД» надало відповідачу кредит у розмірі 9905, 96 гривень зі строком погашення 23.11.2013 року( а.с.6-8). Позивачем долучено до матеріалів справи графік платежів, який вказано як Додаток до договору № 105876396 і згідно якого [PERSON] має сплачувати щомісячно, частинами на рахунок позивача отримані ним кредитні кошти в сумі 9905,96 грн. ( а.с.9). Позивачем до матеріалів позову долучено розрахунок заборгованості за договором № 110872648 укладеним з [PERSON] ( а.с.11-12) Відмовляючи задоволенні позову суд виходить з того, що доданий до матеріалів позову розрахунок заборгованості не відповідає Кредитному договору, долученому до позову ( розрахунок заборгованості наданий по договору № 110872648, а договір долучено № 105876396). Відповідачем , в судовому засіданні надано копії квитанцій про сплату ним, згідно графіку платежів по договору № 105876396, суми отриманого ним від позивача кредиту, за винятком квитанції про сплату кредитних коштів в сумі 1437,00 грн.( в звязку з її втратою), що згідно графіку платежів є платежем за серпень 2013 року, який він повинен був внести на розрахунковий рахунок позивача 23.08.2013 року. У звязку із встановленням строку сплати щомісячних платежів суд вважає, що по сумі 1437,00 грн. за 23 серпня 2013 року сплив строк позовної давності. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, та звернення до суду позивача про стягнення боргу з відповідача за одним договором, в той же час долученим до матеріалів справи розрахунку заборгованості останній здійснений за іншим договором, який позивачем не додано, сплату відповідачем боргу згідно графіку платежів по договору № 105876396, врахування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у звязку з недоведеністю позовних вимог. У звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати не стягуються.

Outcome: dismissed