Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулося в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року у сумі 78\~406,58 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 вересня 2011 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL_ЖГ00081462, за умовами якого останній отримав грошові кошти у сумі 19 900 грн., з терміном повернення кредиту 29 вересня 2014 року, з сплатою 20 % річних та комісією за управління кредитом - 1,75% . Банк договірні зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач зі свого боку порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені в. п.2.5 Кредитного договору. У звязку з наведеним у відповідача виникла заборгованість за кредитом, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07 серпня 2015 року становить 78\~406,58 гривень, з яких: прострочена до повернення сума кредиту -14\~914,95 гривень, прострочені проценти за користування кредитом -886,53 гривні, комісія за управління кредитом 1338,83 гривень, плата за пропуск платежів 61\~266,27 гривень. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлена, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON], належним чином повідомлені, в судове засідання не зявилися, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення, в яких просила в позові відмовити, посилаючись на те, що відповідачем 06 серпня 2015 року сплачені тіло кредиту в розмірі 14914,95 гривень, проценти за користування кредитом в розмірі 886,53 гривень, комісія за управління кредитом в розмірі 1322,23 гривні, а всього 17123,71 гривня. Підстав для стягнення неустойки немає, оскільки дана сума містить в собі пеню, штраф та можливо інші приховані нарахування. Тобто, в даному випадку має місце одночасне застосування штрафу та пені за одне й те ж саме правопорушення строки виконання зобовязань, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України та є підставою для відмови в позові в частині стягнення з відповідача плати за пропуск платежів. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № BL_ЖГ00081462, за умовами якого останній отримав грошові кошти у сумі 19 900 грн., з терміном повернення кредиту 29 вересня 2014 року, з сплатою 20 % річних та комісією за управління кредитом - 1,75% (а.с.5-18). Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що Кредит надається позичальнику у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії. Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції на умовах визначених в кредитному договорі. Як встановлено в п. 2.4.1. Загальної частини Договору, проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті Кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються Позичальником в порядку, передбаченому п.2.5. Загальної частини Договору. При розрахунку процентів враховується день видачі кредитних коштів (день збільшення доступного залишку коштів на ПР Позичальника) та виключається останній день строку останнього повернення всіх кредитних коштів. Відповідно до п. 2.4.2, проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному в Додатку № 1 цього Договору. П.п.2.5.1, 2.5.2 договору встановлено, що щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається із строкової частини Кредиту та строкових процентів, є ануїтетним: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення Кредиту, а саме: основного боргу та процентів, що розраховується таким чином, що в кінці строку договору за умови належного виконання зобов'язання Позичальником заборгованість повністю погашається. Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний в п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковими перерахуваннями, у сумах, не менших за суми платежів, встановлених у Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом. Крім того, за умовами п.п. 8,9 розділу І спеціальної частини кредитного договору сторони домовились про можливість стягнення штрафу, передбаченому п.4.2 загальної частини договору в розмірі 25% від суми кредиту, а також стягнення пені, передбаченої у п. 4.3 загальної частини договору за ставкою 0,5 % за кожний день прострочення позичальником сплати або сплати не у повному обсязі чергового платежу за графіком, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, а саме: неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управлінням кредитом, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Позивач на виконання умов Договору банківського обслуговування № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року видав обумовлену суму коштів, проте відповідач свої зобов'язання за договором виконував не належним чином, заборгованість по кредиту та нараховані відсотки і комісії у встановленому розмірі та строки не сплачував, у зв'язку з чим, згідно наданого банком розрахунку, станом на 07 серпня 2015 року у відповідача виникла заборгованість: прострочена до повернення сума кредиту -14\~914,95 гривень, прострочені проценти за користування кредитом -886,53 гривні, комісія за управління кредитом 1338,83 гривні, плата за пропуск платежів 61\~266,27 гривень. За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526\~ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст.ст.549,\~611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).\~\~ Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. 06 серпня 2015 року [PERSON] до предявлення банком позову оплатив заборгованість за кредитним договором № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року в сумі 17\~123,71 гривень, що підтверджується квитанцією № 62080 від 06 серпня 2015 року. Разом з тим, сплачена сума безпідставно включена банком в заборгованість за кредитним договором станом на 07 серпня 2015 року. З огляду на наведене, підстав для її стягнення у суду немає. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що відповідач погасив тіло кредиту, проценти за користування кредитом, комісії лише 06 серпня 2015 року, що свідчить про порушення Графіку платежів, який є невідємною частиною договору, а відтак банк має право на стягнення пені, яку позивач назвав «плата за пропуск платежів». При цьому, суд не приймає доводи представника відповідача щодо одночасного застосування позивачем штрафу та пені за одне й те ж саме правопорушення строки виконання зобовязань, оскільки плата за пропуск платежів розрахована банком наростаючим підсумком. Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити банку в частині стягнення пені з огляду на наступне. Так, із розрахунку банку, долученого до позовної заяви вбачається, що станом на 07 серпня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року становить 78\~406,58 гривень, з яких: прострочена до повернення сума кредиту -14\~914,95 гривень, прострочені проценти за користування кредитом -886,53 гривні, комісія за управління кредитом 1338,83 гривні, плата за пропуск платежів 61\~266,27 гривень. При цьому, вказаний розрахунок не містить порядку нарахування пені, яка за законом сплачується у разі порушення боржником зобов'язання, банком зазначена лише остаточна сума 61266,27 гривень. В подальшому на виконання ухвали суду від 29 грудня 2015 року банком було надано відповідний розрахунок, згідно якого станом на 07 серпня 2015 року, заборгованість відповідача за договором № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року становить 34\~293,06 гривень, в тому числі: кредит -14914,95 гривень, відсотки -886,53, комісія -1338,83 гривні, плата за пропуск платежів 61266,27 гривень. Згідно інформації ПАТ «ВіЕйБі Банк» за № 04-49427 від 24 листопада 2015 року, наданої на звернення представника відповідача [PERSON], станом на 19 листопада 2015 року у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року в сумі 61047,48 гривень, з яких штраф/пеня 61047,48 гривень (за останній рік розраховано 23383,60 гривень). З огляду на наведене, судом було запропоновано позивачу надати розрахунок заборгованості за кредитним договором № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року з урахуванням вище зазначених обставин, в тому числі, з врахуванням сплаченої відповідачем заборгованості в розмірі 17123,71 гривня. Проте, банком такого розрахунок надано не було. Таким чином, розрахунок розміру заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № BL_ЖГ00081462 від 29 вересня 2011 року станом на 07 серпня 2015 року, проведено без врахування сплаченої ним суми заборгованості в розмірі 17123,71 гривня, загальна сума заборгованості за кредитним договором, відповідно до наданих розрахунків, а також розмір пені містить суперечливі дані, що позбавляє суд можливості дати правову оцінку правильності нарахувань. За таких обставин, з врахуванням положень ст.ст. 10, 11, 57-61 ЦПК України, підстав вважати наданий банком розрахунок заборгованості обґрунтованим немає, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed