Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 27 липня 2007 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір №CVHMGA00000065, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 33000,00 доларів США на термін до 26 липня 2017 року. Відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання з погашення кредиту, внаслідок чого станом на 30 серпня 2019 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 127519,48 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27534,78 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 34911,89 доларів США, заборгованості по комісії в розмірі 7208,18 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 57864,63 доларів США. Разом з тим, у заявлених позовних вимогах, АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача суму заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01 березня 2012 року по 30 серпня 2019 року в розмірі 16357,50 доларів США. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 15 жовтня 2020 року заочне рішення від 23 грудня 2019 року скасовано та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 24 листопада 2020 року витребувано за клопотанням представника відповідача [PERSON] з архіву Шевченківського райсуду м. Чернівці цивільну справу №2-174/11. Аргументи учасників справи У відзиві\~на позов\~представник відповідача\~зазначив,\~що позов\~не визнає\~і просив\~в його\~задоволенні відмовити. Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2011 року у справі №2-174/2011 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CVНМGА00000065 від 27 липня 2007 року та договором іпотеки від 27 липня 2007 року в загальній сумі 53 349 доларів 80 центів США, що згідно офіційного курсу еквівалентно сумі 424 600 гривень 38 копійок, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67,60 кв.м. Таким чином, банк змінив порядок, умови і строк виконання зобов`язання. Крім цього, як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки: 232508364 від 13 листопада 2020 року на даний час власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,60 кв.м. є ПАТ КБ «ПриватБанк». Вважав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове погашення кредиту. Просив в задоволенні позову відмовити. У відповіді на відзив представник АТ КБ «Приватбанк» зазначила, що зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконано в повному обсязі. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на стягнення боргу. Просила позов задовольнити. 07 грудня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. 07 грудня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає відповідно до поданого відзиву. Крім того, зазначив, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судами Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір CVHMGA00000065, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 33000,00 доларів США, на строк до 26 липня 2017 року (а.с.10-12). В забезпечення зобов`язань за даним договором 27 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67,60 кв.м, яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (а.с.13-17, справа №2-174/2011). 20 грудня 2007 року між сторонами була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої [PERSON] надав кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 45096 доларів США на строк до 26 липня 2017 року (а.с.15). У серпні 2010 року банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2011 року у справі №2-174/2011, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CVНМGА00000065 від 27 липня 2007 року та договором іпотеки від 27 липня 2007 року в загальній сумі 53 349 доларів 80 центів США, що згідно офіційного курсу еквівалентно сумі 424 600 гривень 38 копійок, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67,60 кв.м. (а.с.102-107). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що право власності на зазначений предмет іпотеки 18 липня 2016 року зареєстровано за ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.108). Станом на 30 серпня 2019 року [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого, як вбачається з наданого банком розрахунку, виникла заборгованість: за тілом кредиту у розмірі 27534,78 доларів США, по відсоткам за користування кредитом 34911,89 доларів США, по комісії 7208,18 доларів США та по пені 57864,63 доларів США (а.с. 5-8). Мотивувальна частина Позиція суду Суд, дослідивши і оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права У частині третій\~статті 3 ЦПК України\~визначено, що провадження в цивільних справах\~\~здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Тобто, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) дійшла висновоку, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Отже, у даній справі кредитор, звернувшись у серпні 2010 року\~\~із позовом про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, у зв`язку із чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припинилось. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 січня\~\~2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки засвідчили такі зміни. За таких обставин позовні вимоги про сплату процентів, які нараховані поза межами строку кредитного договору є безпідставними, оскільки право Банку нараховувати проценти припинилось зі спливом строку дії кредитного договору. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Після закінчення строку дії кредитного договору кредитор має право на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, якщо зобов`язання залишається невиконаним, разом із тим таких вимог в контексті цього позову не заявлено. Таким чином, право Банку нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, тому позовні вимоги про стягнення відсотків за таким кредитним договором за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором подані ним поза межами строку дії кредитного договору є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18). З огляду на викладені обставини суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed