Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради в квітні 2017 року звернувся в суд з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно цих дітей і стягнення на їх утримання аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. Зазначає, що діти проживали з матір»ю [PERSON] в [ADDRESS], хлопчик [PERSON] навчався в Білозерській ЗОШ 1-111 ст. № 15, дівчинка [PERSON] знаходилась вдома , а з 7 червня 2016 року діти перебувають в Центрі соціально - психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради, до якого були доставлені тому , що відповідачем для них не створені належні умови проживання і навчання , у дітей відсутні спальні місця, необхідний посезонний одяг , продукти харчування . За час перебування дітей в Центрі відповідач жодного разу їх не відвідала Відповідач проживає за вказаною адресою з братом, зарекомендувала себе з негативної сторони , неохайна, безвідповідальна , вживає спиртні напої. Відомості про батька дітей в свідоцтвах про народження записані відповідно до ст.. 135 ч. 1 СК України. В судовому засіданні представник позивача Артамонова Ю.О. підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала і пояснила, що вона з дітьми проживає в [ADDRESS] в однокімнатній квартирі , яку знімає . Працювала робітницею з благоустрою , багато часу була на роботі, за яку зарплату не виплачували, діти були самі. Вважає, що для дітей створені належні умови . В червні 2016 року дітей забрали до притулку , вона їх жодного разу не відвідала. Зараз вона живе в цій же квартирі з братом, працевлаштована не офіційно , але кожного тижня отримує плату за роботу 400 грн. Свідок [PERSON] пояснила, що працює заступником директора з виховної роботи Білозерської ЗОШ 1-111 ст. № 15 , і до школи посеред року [PERSON] привела в 3-й клас сина [PERSON]. Спочатку ніяких питань до матері у класного керівника і керівництва школи не було. Але через деякий час класний керівник стала відмічати, що дитина запізнюється на уроки, приходить голодна , неохайна, жебракує. В складі комісії вони відвідували відповідача за місцем проживання, де було виявлено, що житло в незадовільному стані , кругом брудно , продукти харчування відсутні , діти не помиті , на них брудний одяг. Оскільки такий стан не змінився, то дітей було поміщено в центр реабілітації. Свідок [PERSON] практичний психолог центру соціально - психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради пояснила , що діти відповідача [PERSON] знаходяться в даній установі з 7 червня 2016 року, за цей час мати їх ні разу не відвідала, на контакт не виходила, на телефонні дзвінки не відповідає. Свідок відмічає, що діти прийшли в центр не розвиті, не мали навиків особистого догляду , поведінки. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, думку малолітнього [PERSON], який висловив бажання жити з мамою, допитав свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є матір»ю дітей [PERSON] ,[INFO], згідно свідоцтву про народження [NUMBER], виданого повторно 27 січня 2017 року виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району, і [PERSON], [INFO], згідно свідоцтву про народження [NUMBER] , виданого повторно 27 січня 2017 року виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району. Згідно витягам з Державного реєстру актів цивільного стану про народження відомості про батька кожної діти записані відповідно до ст.. 135 ч. 1 СК України. Як зазначив позивач , та згідно довідкам №№98-99 центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради, діти [PERSON] і [PERSON] перебувають в даному центрі з 7 червня 2016 року по даний час ( а.с.14-15). Згідно довідки Добропільської ЗОШ № 19 [PERSON] навчається в даній школі згідно наказу від 1 вересня 2016 року. Як вбачається із інформаційного листа центру № 941 , мати дітей [PERSON] життям дітей не цікавиться , на протязі часу перебування дітей в центрі не відвідувала їх жодного разу ( а.с.28). Згідно рапорту співробітника Добропільського ВП від 3 січня 2017 року при спілкуванні з сусідами [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] , пояснення яких докладені до рапорту, встановлено, що вона вживає спиртні напої, вихованням дітей не займається . ( а.с.23). Згідно побутової характеристики , виданої ПП « Блозерська ремонтно- експлуатаційна служба « Прогрес» , [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації ,зловживає спиртними напоями , діти залишаються без материнського нагляду, перебувають у сусідів ( а.с.7). Як видно із актів обстеження матеріально - побутових умов проживання сім»ї [PERSON] в [ADDRESS] від 6 червня 2016 року, 7 червня 2016 року, в квартирі відсутні належні умови для проживання і виховання дітей ( а.с. 21-22). З листа Добропільського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді № 10 вбачається, що [PERSON] для повернення дітей ніяких заходів не вживала. ( а.с. 17). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради у висновку від 7 квітня 2017 року вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. Відповідно до ст.. 164 ч. 1 п. 2СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Обставинами справи , які перевірені доказами, знайшло своє підтвердження , що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей [PERSON] і [PERSON]. Як роз»яснив Верховний Суд України в п. 16 постанови Пленуму від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини , її навчання,підготовку до самостійного життя , зокрема, не забезпечують необхідного харчування , медичного огляду, лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу ; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки [PERSON] не піклується про розвиток своїх дітей, не створила їм належних побутових умов , не забезпечила необхідним харчуванням , що привело до поміщення дітей в центр реабілітації , за час перебування в якому на протязі року вона ні разу не відвідала своїх дітей. Тому суд приймає рішення про позбавлення відповідача батьківських прав всупереч думки її сина [PERSON] , оскільки цього вимагають інтереси дітей. Незважаючи на невизнання позову, відповідач [PERSON] між тим не навела ніяких доказів на обгрунтування своїх заперечень. Згідно ст.. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Як передбачено ч. 3 названої статті , при задоволенні позову щодо батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розмір у аліментів суд у відповідності до ст.. 182 СК України враховує, що відповідач [PERSON] є працездатною , у неї відсутні інші діти чи непрацездатні утриманці , і визначає розмір аліментів 1/3 частину доходу. На підставі ст.. ст.. 164,166 ,182- 183 СК України,

Outcome: approved