Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, 16.11.2016 року, звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що мати дітей - [PERSON], [INFO], самоухилилася від виконання батьківських обов'язків. Згідно листа відділу освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 06.08.2015 року № 01-17/468 з 16.07.2015 року по 29.07.2015 року діти були залишені матір'ю без догляду. [PERSON] не працює, в Жовтоводському міському центрі зайнятості на обліку не перебуває. Згідно інформації Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 19.10.2015 року відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності та в її діях вбачалися ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. За інформацією ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України» від 19.10.2015 року мати малолітніх [PERSON] та [PERSON] часто зникала з дому на невизначений термін, залишаючи дітей самих. Також перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога з приводу наркотичної опійної залежності та знаходилась раніше на диспансерному обліку з приводу алкогольної залежності. Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON], помер [INFO] року. Батько малолітнього [PERSON] записаний згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На підставі рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №574 від 17.12.2015 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] були тимчасово влаштовані в родину рідної тітки [PERSON], де проживають і на теперішній час. Тому, в зв'язку із вищевикладеними обставинами орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Просили постановити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], передати малолітніх дітей під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування дітей в сімейні форми виховання та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на особові рахунки дітей відкриті в ТВБВ ІІІ-Б [NUMBER] філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», до досягнення ними 18 річного віку. В судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради за тих підстав, що викладені в позовній заяві, пояснивши, що вона є рідною тіткою дітям [PERSON] та [PERSON] та сестрою чоловіка [PERSON] - [PERSON]. Коли помер [PERSON], [INFO] року, то на похованні 15 липня 2015 року [PERSON] не було. Вона зникла, діти були самі, спочатку вони проживали у дядька, вони їх провідували, але через деякий час коли їй зателефонували з адміністрації, вони з чоловіком забрали дітей до себе на тимчасове проживання. Їй сказали, що мама з'явилась, отримала соціальні виплати як одинока мати та по втраті годувальника і знову залишила дітей, тому вирішили забрати їх до себе. На даний час діти вже рік і два місяці проживають у неї. Після того, як вона забрала дітей до себе, через 8 місяців з'явилась [PERSON]. Коли вона приїхала до них, діти були раді, ніяких перешкод не було. Однак, [PERSON] боялась, що вона не пустить її в двір, тому прийшла з депутатами з сільської ради. З нею був також якийсь чоловік з реабілітаційного центру. [PERSON] спілкувалася з дітьми приблизно чотири години, привезла їм цукерок, вони фотографувались. Потім вона ще приїздила на день народження [PERSON] і була у них три дні. Коли [PERSON] їхала назад, то сказала, бачить, що дітям добре у них і вона підпише папери, щоб діти залишались у них. Однак, коли 19 вересня повинен був бути суд, вона зателефонувала [PERSON] і сказала їй про те, що вона обіцяла дати свою згоду, на що вона відключила телефон і після цього більше вони не спілкуються. З донькою вона спілкувалась по телефону та бачились коли приїжджали з дівчинкою на судове засідання. Потім телефон у [PERSON] вона забрала, так як вважала, що мама не правильно спілкується з донькою і сказала [PERSON], щоб мама телефонувала на її телефон, якщо захоче поспілкуватись. [PERSON] обіцяла [PERSON], що приїде на осінній бал і на Новий Рік, але більше не приїжджала і не телефонувала. Зараз вона спілкується з донькою по телефону, за [PERSON] каже, що він ще маленький для спілкування. Вважає, що ще зарано віддавати дітей [PERSON], бо вона лише півроку проходила реабілітацію. Однак не може сказати, чи потрібно позбавляти [PERSON] батьківських прав. Додала, що розуміє відповідачку як мати, але не готова ще на даний час віддати їй дітей і діти ще не готові жити з матір'ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила не позбавляти батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що дійсно на той час, на протязі 2015 року вона неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки, була поганою матір'ю, дітей забрали, але все визнала, виправилась і просить надати шанс бути з дітьми, виховувати їх. Визнала свої помилки, що погано ставилась до дітей, відчуває свою провину. Зараз вона пройшла реабілітацію від опійної наркоманії, змінилась і хоче в житті все змінити. Просить не позбавляти її батьківських прав. Здатна виконувати батьківські обов'язки, доглядати дітей, піклуватись про них. Сину [PERSON] два з половиною роки, називає її мама [PERSON], а тітку [PERSON]- мама [PERSON]. На даний час є будинок в селі Дмитрівка Кіровоградської області, будинок належить поки організації центру, де вона проходила реабілітацію, але в майбутньому переоформить будинок на себе та зареєструється в ньому. Є дві школи в сусідньому селі, дитсадок, в село їздить автобус. Вона спілкувалась з [PERSON], приїздила до доньки на день народження 13 серпня, потім привезла і подарувала їй мобільний телефон. Вони спілкувались по телефону, але через деякий час телефон відключили. Також спілкувалась з донькою в приміщенні суду. [PERSON] привозила [PERSON] в центр, але на той час її не було, бо їздила в м. Кіровоград. Директор возив її на відмітку, оскільки вона не знала місця розташування кримінально - виконавчої служби в м. Кропивницький. Зараз вона проживає на території центру, пройшла реабілітацію від наркоманії, допомагає іншим людям, які тільки приїхали в центр. Її було засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України і встановлено іспитовий строк, який закінчується в січні 2017 року. Тому зараз вона ходить на відмітки за місцем проживання до кримінально-виконавчої інспекції, не пропускає. На даний час вона не працює. Не хоче повертатись в м. Жовті Води і тому на даний час залишається в центрі. Якщо дітей залишать з нею, то буде жити разом з дітьми в сусідньому селі Дмитрівка. Там є де працювати і можна влаштуватись на роботу. Не хоче проживати разом з [PERSON] у неї вдома. Її чоловік та батько [PERSON], [PERSON] загинув в АТО. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, показання свідків [PERSON] та [PERSON], вислухавши думку малолітньої [PERSON], суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Суд у даній справі встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Згідно з нормами ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ст.164 СК). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], відповідно до копій свідоцтв про народження виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Згідно свідоцтв про народження дітей: батьком [PERSON] записаний [PERSON], батьком [PERSON] записаний [PERSON] на підставі ч.1 ст.135 СК України. Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.16/. 25 грудня 2015 року до органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради звернулася [PERSON], [INFO] щодо позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], являється рідною тіткою малолітніх дітей. Службою у справах дітей, відділом у справах сім'ї та молоді, центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді були здійсненні інспектування в родину, були складені акти обстеження умов проживання даної сім'ї мати попереджалася про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків Зокрема, відповідачка 15 травня 2015 року та 18.06.2015 року попереджалась службою у справах дітей про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей, про адміністративну та кримінальну відповідальність /а.с.8,9/. Після цього протягом другої половини 2015 року та протягом 2016 року відповідачка не була попереджена про зазначену вище відповідальність та належне виховання дітей. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 15.05.2015 року слідує, що сім'я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Кімната облаштована меблями (диван, ліжко, стіл письмовий, стіл кухонний). Санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Проте необхідно провітрювати приміщення, оскільки повітря в приміщенні затхле та неприємне. В холодильнику знаходяться продукти харчування. Слідів вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів не виявлено. /а.с.8 - зворотній аркуш/. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 18.06.2015 року слідує, що сім'я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Кімната знаходиться в антисанітарному стані, розкидані брудні речі, є сліди вживання алкоголю. Продукти харчування в кімнаті відсутні. Умови проживання дітей не задовільні. /а.с.9-зворотній аркуш/. Після цього жодним чином служба у справах дітей не перевіряла житлово-побутові умови проживання відповідачки, жодних документів про це складено не було. В той же час, пройшов тривалий час, життєва ситуація у відповідачки змінилась, як і змінилися інші життєві обставини. В судовому засіданні представники позивача не заперечували зазначені обставини, як і не заперечували що з 18.06.2015 року умови проживання відповідачки не перевірялися. Суд не має право лише на підставі одного акту обстеження, проведеного єдиний раз 18.06.2015 року, позбавити матір батьківських прав. Позивач не заперечує той факт, що після проведеної роботи скарг на поведінку [PERSON] певний період часу не було. 20.07.2015 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради надійшло повідомлення від начальника дільниці «Гуртожиток» про те, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишені матір'ю за адресою реєстрації по [ADDRESS], без батьківського піклування. Службою у справах дітей 20.07.2015 року був складений акт про знайдену дитину. Діти до з'ясування місця знаходження матері були влаштовані в дитяче відділення ДЗ «СМСЧ-9 МОЗ України». /а.с.7/ Службою у справах дітей було направлено клопотання до Жовтоводського МВ ГУМВС України про притягнення матері до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП. Жовтоводський МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області надіслав відповідь про те, що встановити місце знаходження [PERSON] не вдалося, в разі встановлення її буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. /а.с.10/. Проте, згодом до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] не притягувалась. В середині серпня 2015 року [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування про повернення їй на виховання малолітніх [PERSON] та [PERSON]. 19.08.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини вирішено повернути дітей на виховання матері та взяти родину під соціальний супровід (протокол №26). /а.с.12/ 09 жовтня 2015 року службою у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради був складений акт про відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у матері, в зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей /а.с.13/. Рішення суду про відібрання дітей не було. З матеріалів справи також слідує, що відповідачка не перебуває на обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості /а.с.13 - зворотній аркуш/. Станом на березень 2016 року відповідачка перебуває на обліку у лікаря-нарколога в ДЗ «СМСЧ-9» з приводу опійної залежності /а.с.22/. Проте, згідно наданих відповідачкою документів, остання перебуває в реабілітаційному центрі «Нове покоління» проходить реабілітацію /а.с.85/. Згідно наданої характеристики з реабілітаційного центру, відповідачка характеризується з позитивної сторони, користується повагою серед товаришів, приймає активну участь у житті центру /а.с.84/. З 03 лютого 2016 року по даний час (27.12.2016 року) відповідачка [PERSON] перебуває у реабілітаційному центрі «Нове покоління», що підтверджується довідкою із зазначеного центру від 27.12.2016 року /а.с.85/. Згідно довідки виконкому Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 23.12.2016 року слідує, що [PERSON] згідно по господарського обліку обліковується та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та є користувачем даного житлового приміщення (а.с.86). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 17.12.2015 року №574 малолітні діти [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовані в родину [PERSON] /третя особа/ та [PERSON] /а.с.20/. На теперішній час малолітні діти проживають в родині [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Малолітня [PERSON] навчається в 7-му класі Володимирівського навчально-виховного комплексу «ЗНЗ-ДНЗ» Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.20 - зворотній аркуш, а.с.21). Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради 21.01.2016 року прийняв рішення №34 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та влаштування їх під опіку [PERSON], [INFO]. 18.05.2016р. виконавчий комітет Жовтоводської міської ради прийняв рішення №195 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 21.01.2016 року №34 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та влаштування їх під опіку [PERSON], [INFO]» та вирішив передати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування дітей в сімейні форми виховання. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомі з [PERSON] більше трьох років. [PERSON], коли вона потрапила до реабілітаційного центру в с. Веселий кут. Знаходиться там приблизно 10-11 місяців і вона почала змінюватись. Він постійно, кожного дня, телефонує до центру по роботі, оскільки служить в центрі реабілітації, то він цікавиться її станом. [PERSON] до центру реабілітації, через вживання наркотиків. Колись він сам був в такому стані, тому бачить які зміни відбуваються з [PERSON]. Коли вона звернулась до нього за допомогою, вона виявила сама бажання змінитись. Одного разу [PERSON] прийшла і попросила в нього допомоги, десь виїхати з міста, щоб не спілкуватись з друзями-наркоманами. Тому він допоміг [PERSON] влаштуватись до центру реабілітації в с. Веселий кут Кіровоградської області, оскільки там займається господарськими справами. Це було бажання [PERSON] виїхати до центру. До цього знав ще маму [PERSON] і коли вона померла, то [PERSON] прийшла за допомогою, щоб змінити своє життя на краще. Йому також відомо про дітей, оскільки він передавав їм дарунки. Про відносини між [PERSON] та дітьми, він сказати не може нічого. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] перебуває у їхньому реабілітаційному центрі з лютого 2016 року. До центру реабілітації приїхала добровільно. В центрі проходять реабілітацію люди, які наркотичної та алкогольної залежності. [PERSON] приїхала до них щоб звільнитись від залежності від наркоманії та отримати свободу. Вони укладають договори, де все чітко прописано, так як це офіційна структура. У неї є ціль, є бажання створити свою сім'ю, вона змінилась на краще, вони за нею спостерігали весь цей час. У них мається свій порядок і графік. Йому відомо, що у [PERSON] є донька та син. Бажаю їй щоб вона з'єдналась зі своїми дітьми, та щоб вони жили в подальшому однією сім'єю. В селі [PERSON] центр придбав будинок і у них є можливість подарувати їй цей будинок і якщо вона буде проживати з сім'єю, то вони все оформлять офіційно в сільській раді та зареєструються в будинку. В центрі взагалі людина може знаходитись скільки їй потрібно, нікого ніхто не виганяє. Вважає, що [PERSON] зможе проживати з дітьми і без їхньої підтримки, але вони завжди мають можливість допомогати. Є можливість працевлаштуватись, також є школи, маються меблі і цей будинок буде її приватне володіння. Він директор благодійної організації, але не пастор церкви. До центру приїздять люди практично безхатченки, ніяких коштів вони з них не беруть. Коли [PERSON] привозила доньку [PERSON] до центру, він разом з [PERSON] в той день були в м. Кіровоград. За період перебування в центрі [PERSON] спілкувалась з дочкою по телефону і знає, що цей телефон доньці привезла [PERSON]. Про що вони спілкуються йому не відомо. Також він знає, що [PERSON] неодноразово не могла поспілкуватись по телефону з донькою, так як телефон не відповідав бо його забирали у дитини. В судовому засіданні була вислухана малолітня [PERSON], яка під час бесіди повідомила, що [PERSON] є їхньою мамою. Батько загинув в 2015 році на Донбасі. Вони проживали з мамою в гуртожитку в [ADDRESS]. З ними проживав маленький братик [PERSON]. Мама не завжди їх доглядала, залишала їх з братиком самих в кімнаті. Саме більше її не було місяць. Вони ходили до двоюрідної бабусі, там харчувались у неї. Спочатку, до [PERSON], вони тимчасово проживали у [PERSON] та [PERSON] три місяці. Потім повернулась мати і їй надали строк 1 місяць, їх повернули до неї. Через два тижні вона знову їх залишила. Вони повернулись до бабусі. Пізніше бабуся зателефонувала [PERSON], вона приїхала і їх забрали та відвезли до лікарні. Якийсь час вони були в лікарні, а потім вона зателефонувала тітки [PERSON]. Вона приїхала, оформила документи і забрала їх до себе, де зараз вони і проживають. Мати приїздила за весь час усього два рази, на початку літа, а другий раз на її день народження в серпні. Телефонує вона приблизно раз в місяць. Вона їй не телефонує, оскільки була остання розмова в листопаді, яка закінчилась не дуже приємно. Вона любить маму, вона її мати, але не готова проживати з матір'ю разом, ще не може довіряти матері, бо мама її сильно розчарувала. Бажає проживати з тіткою, але хоче щоб мати приїздила до них. [PERSON] пам'ятає маму, у нього є маленький м'ячик і коли у нього питають, хто купив м'ячик, то він відповідає, що мама [PERSON]. [PERSON] він називає мамою. Коли мама приїздила, то привозила іграшки та солодощі. При цьому психолог [PERSON] підтвердила, що [PERSON] давала вільні пояснення, так вона висловлює думку. Що поки вона не довіряє матері, хоча вона її і любить та хотіла б спілкуватись і надалі, але проживати вона бажає з [PERSON], не з матір'ю. На думку суду, надані позивачем докази, доводять нехтування відповідачкою своїх батьківських обов'язків та порушення нею прав дітей. Разом з тим, позивачем не доведено наявність визначених в ч.1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, наявні в матеріалах справи докази свідчать про неналежне виконання нею обов'язків, які не містять ознак ухилення. До такого висновку суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вимоги позивача зводяться до необхідності застосування до [PERSON] крайнього заходу впливу за неналежне виконання нею батьківських обов'язків щодо її малолітніх дітей у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини. Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення її батьківських прав. Разом з тим, суд вважає, що для правильного врахування інтересів дітей у справі, що розглядається слід виходити із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Для встановлення зазначених обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та обов'язково здійснювати необхідні дії для з'ясування позиції відповідача. Проте, доказів встановлення вказаних обставин, зокрема, щодо саме ухилення від виконання своїх обов'язків, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами, матеріали справи не містять. Обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, а саме неналежне виконання [PERSON] батьківських обов'язків, невиконання рекомендацій органу опіки і піклування, відповідно до положень ст. 164 СК України не є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Також створення відповідачкою несприятливих побутових умов для проживання дітей, їх поведінку, яка не відповідає загальноприйнятим критеріям в суспільстві, не можна вважати ухиленням від виконання батьківських обов'язків, оскільки вони є прямим наслідком способу життя. Окрім того, обстеження умов життя відповідачки перевірялося майже 2 роки тому назад. За цей період і до дня розгляду справи по суті вказані умови органом опіки та піклування не перевірялись, що не заперечував в судовому засіданні представник позивача. Але на думку суду, це має суттєве значення для об'єктивного та всебічного розгляду справи по суті. Адже такі умови життя відповідачки могли змінитися в кращу сторону. Під час розгляду даної справи не було встановлено обставин, які згідно із вимогами чинного законодавства можуть підтверджувати саме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків. Притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності не свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків та не є підставою для позбавлення її батьківських прав. Разом з цим, з урахуванням досліджених доказів, які свідчать про неналежне виконання відповідачкою батьківських обов'язків, суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків, що відповідає приписам Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Судові витрати віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed