Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Правди - 5-А» (далі - ОСББ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що на загальних зборах ОСББ від 28.10.2018 року (протокол № 3) були встановлені та затверджені тарифи на обслуговування будинку [ADDRESS] в розмірі 5,98 грн. за 1 м.кв. площі жилих та нежилих приміщень. Також було затверджено кошторис, що є внеском, та платежем з кожної квартири та приміщення залежно від їх площі щомісячно для утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання. Усіх співвласників було ознайомлено із встановленими тарифами згідно протоколу № 3. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та співвласником ОСББ, яка попереджалась про наявність боргу, але відмовляється сплачувати з листопада 2018 року по серпень2020 року внески, за встановленими тарифами (у сумі 5,98 грн. за 1 кв. м площі жилих та нежилих приміщень за затвердженим кошторисом на листопад-грудень 2018-2020 років, протокол № 3), тим самим заборгувала перед об`єднанням 5 102,44 грн. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір та витрати за надану правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020 року, відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) учасників справи у судове засідання. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. 20.05.2021 року керівник об`єднання Литвинова О.Л. через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями та у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Інших заяв по суті справи не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч.ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. При цьому, ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно ч.ч. 2 - 4 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багато-квартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між власниками пропорційно до їх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. У статті 13 цього Закону вказано, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно ст.ст. 16, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Таким чином, особа, яка є власником приміщення у багатоквартирному будинку, у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню (зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 року у справі № 916/2197/13, від 11.11.2015 року у справі № 914/189/14, від 27.01.2016 року у справі № 904/8242/14). Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що власник квартир та нежитлових приміщень в будинку [ADDRESS] зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 51,78 кв.м, житловою площею 30,02 кв.м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 26.09.2020 року. Квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до протоколу загальних зборів № 3 від 28.10.2018 року ОСББ «Правди - 5-А» було створене 28.10.2018 року. До складу ОСББ входять члени об`єднання власники квартир або нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Згідно з п. 4 розділу 2 статуту ОСББ, затвердженого протоколом загальних зборів № 3 від 28.10.2018 року об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; вимагати від співвласників своєчасної та в повному обсязі сплати всіх внесків і платежів згідне законодавства України та Статуту. Розділ 5 статуту включає як обов`язок співвласники сплату внесків і платежів на утримання будинку пропорційно до загальної плоїш квартири, та нежитлових приміщень, що перебуває у його власності. Крім цього, на загальних зборах ОСББ від 28.10.2018 року були встановлені та затверджені тарифи на обслуговування будинку у розмірі 5,98 грн. за 1 кв.м площі жилих та нежилих приміщень та затвердження кошторису на листопад-грудень 2018 року та 2019 рік. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] попереджалася про наявність боргу, але сплачувати внески, за встановленими тарифами (у сумі 5,98 грн. за 1 кв.м. площі жилих та нежилих приміщень за затвердженим кошторисом на листопада-грудень 2018-2020 року, протокол № 13) з листопада 2018 року по серпень 2020 року відмовляється, тим самим заборгувала перед об`єднанням 5 102,44 грн. Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання з оплати членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території виконувала неналежним чином, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилася на свій розсуд. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі [PERSON] та факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання юридичних послуг від 08.09.2019 року, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанціями на загальну суму 1 000,00 грн., актом № 1 прийняття-передачі виконаних робіт від 30.09.2020 року. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, підтвердженим документально, тому підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1 000,00 грн. Крім цього відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 102,00 грн. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Outcome: approved