Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 02.07.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-43/50209, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12240 доларів США з терміном повернення до 01.07.2017 року під 13,5 % річних, а відповідач взяв на себе зобовязання щодо порядку повернення отриманих коштів на умовах, що визначені даним договором. В порушення своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 23.03.2015 року, [PERSON] заборгував позивачу 4455,51 доларів США, що еквівалентно 103144,49 грн., з яких: 3370,23 доларів США, що еквівалентно 78020,40 грн., заборгованість за кредитом (в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 514,23 доларів США, що еквівалентно 11904,36 грн.); 335,05 доларів США, що еквівалентно 7756,36 грн., заборгованість за відсотками; 750,23 доларів США, що еквівалентно 17367,73 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. В звязку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявилась, попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить провести заочний розгляд справи та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Згідно ч. 2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно (05.06.2015 року та 25.06.2015 року) не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З огляду на вищезазначене, за заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-43/50209, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12240 доларів США з терміном повернення до 01.07.2017 року під 13,5 % річних, а відповідач взяв на себе зобовязання щодо порядку повернення отриманих коштів на умовах, що визначені даним договором, а саме: зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами, шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення заборгованості, а у разі прострочення грошового зобовязання сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, зобовязався достроково погасити кредит на вимогу кредитора (а.с. 15-20, 21-25, 26-28). У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобовязання по наданню в кредит відповідачу відповідних коштів виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно позовної заяви, [PERSON] припинив виконувати свої грошові зобовязання не вносить обовязкові щомісячні платежі для погашення кредиту. Вимогу позивача про дострокове погашення кредиту не виконав, що підтверджується її копією (а.с. 29). Через неналежне виконання відповідачем своїх кредитних зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобовязань, станом на 23.03.2015 року, [PERSON] заборгував позивачу 4455,51 доларів США, що еквівалентно 103144,49 грн., з яких: 3370,23 доларів США, що еквівалентно 78020,40 грн., заборгованість за кредитом (в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 514,23 доларів США, що еквівалентно 11904,36 грн.); 335,05 доларів США, що еквівалентно 7756,36 грн., заборгованість за відсотками; 750,23 доларів США, що еквівалентно 17367,73 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 5-8). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 400223 від 06.04.2015 року сплачено судовий збір в розмірі 1031,44 грн. (а.с. 4), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved