Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Ананьївська міська рада (Жеребківська сільська рада Ананьївського району Одеської області). Заява заявника обґрунтована тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка постійно проживала в с.Жеребкове, Ананьївського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 3,15 га на території Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №049263, виданий Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області. В заяві зазначається, що заповіту щодо розпорядження майном на випадок смерті [PERSON] не залишила, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 29 травня 2018 року №52083139, тому право на спадкування перейшло до спадкоємців за законом. На думку заявника, він як спадкоємець за законом І черги спадщину прийняв на підставі його заяви від 29 травня 2018 року в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі Одеської області заведено спадкову справу №210/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 травня 2018 року №52083244 та листом нотаріуса від 25 вересня 2020 року. Відповідно до заяви, брат заявника [PERSON] , [INFO] , до нотаріальної контори не звертався, місце його проживання йому не відомо, адже тривалий час вони не підтримують відносини. Батько [PERSON] , помер [INFO] . Під час вивчення нотаріусом наданих заявником документів з`ясувалось, що не простежується факт належності правовстановлюючого документа саме спадкодавцю, тому листом від 25 вересня 2020 року йому рекомендовано звернутись до суду. Заявник зазначає, що з свідоцтва про смерть від 18 квітня 2018 року вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала на день смерті в с.Жеребкове, Ананьївського району, Одеської області. Згідно довідки Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 30 вересня 2020 року станом на 12 квітня 2018 року мала реєстрацію місця проживання та постійно проживала [PERSON] , [INFO] . В той же час державний акт на право приватної власності на землю видано на ім`я [PERSON] , мешканки с.Жеребкове. В цьому державному акті є також інформація про те, що перший примірник державного акту видано гр. [PERSON] Зазначений державний акт видано спадкодавцю замість сертифікату на право на земельну частку (пай) від 06.10.1997 року, який оформлено на ім`я [PERSON] . Крім того, в заяві заявник зазначає, що в нього збереглося свідоцтво про одруження батьків, яке видано 03.01.1957 року, в якому вказано, що після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Кода». В подальшому, 13 березня 1998 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України. При цьому, заявник вказує, що в свідоцтві про його народження, видане 31 серпня 1963 року, мати записана російською мовою « [PERSON] ». На думку заявника, аналіз наданих ним документів, в тому числі зміст самого державного акту на право приватної власності на землю свідчить про те, що під час оформлення цього документа та внесені до нього прізвища власника землі мала місце описки «Кодіа», в той час, як перший примірник документа видано [PERSON] . Тому, з урахуванням наведених вище підстав заявник [PERSON] звернувся до суду з відповідною заявою та просить в прохальній частині: - Встановити факт того, що державний акт на право власності на землю серії ІІ-ОД №049263, виданий 15 січня 2003 року на ім`я [PERSON] в підтвердження права власності на земельну ділянку площею 3,15 га на території Жеребківської сільської ради належав [PERSON] , яка проживала в с.Жеребкове, Ананьївського району, Одеської області, та померла [INFO] . Ухвалою від 29 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження (а.с.25). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження запропоновано заінтересованій особі подати пояснення щодо заяви з наданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується пояснення, а також документами, що підтверджують надіслання (надання) пояснення і додані до нього докази іншим учасникам справи. З матеріалів справи вбачається, що в зазначені в ухвалі про відкриття провадження у справі заінтересована особа своїм процесуальним правом на надання пояснення щодо заяви не скористалася. У судове засідання з розгляду справи 02 березня 2021 року сторони по справі не з`явилися. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. При цьому, 02 березня 2021 року заявник надав через канцелярію суду письмове клопотання, в якому просить справу розглянути у його відсутність та просить заяву задовольнити (а.с.53). Крім того, в клопотанні заявник просить суд клопотання про приєднання доказів від 02 березня 2021 року задовольнити, та залишити без розгляду подані ним до суду 02 березня 2021 року клопотання про витребування доказів. Також у судове засідання не з`явився представник заінтересованої особи Ананьївської міської ради (Жеребківської сільської рада Ананьївського району Одеської області). Однак, 02 березня 2021 року представник заінтересованої особи Ананьївської міської ради Панасюк О.А., який діє на підставі довіреності від 26 січня 2021 року подав через канцелярію суду письмове клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати без його участі. Крім того, представник зазначив, що Ананьївська міська рада немає заперечень стосовно заяви (а.с.54-61). При цьому, у відповідності до положень частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи, їх листів та клопотань, в яких вони висловлюють свої позиції по суті справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та представник заінтересованої особи. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, судом було розглянуто клопотання заявника [PERSON] в якому він просить клопотання про приєднання доказів від 02 березня 2021 року задовольнити, та залишити без розгляду подані ним до суду 02 березня 2021 року клопотання про витребування доказів, про що судом без видалення в нарадчу кімнату постановлено відповідну ухвалу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Ананьїв Одеської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданий 07 квітня 1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області(а.с.5). Відповідно до довідки №511 виданої 22 жовтня 2020 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт того, що державний акт на право власності на землю серії ІІ-ОД №049263, виданий 15 січня 2003 року на ім`я [PERSON] в підтвердження права власності на земельну ділянку площею 3,15 га на території Жеребківської сільської ради належав [PERSON] , яка проживала в с.Жеребкове, Ананьївського району, Одеської області, та померла [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З позовної заяви вбачається, що мати заявника [PERSON] , яка постійно проживала в с.Жеребкове, Ананьївського району, Одеської області, померла [INFO] . Зазначене вище підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18 квітня 2018 року Виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Тростянець, Великомихайлівського району Одеської області, померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №01 (а.с.10). Відповідно до копії довідки №1237 виданої 30 вересня 2020 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області [PERSON] , [INFO] , дійсно мала реєстрацію місця проживання та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , по день смерті, тобто по [INFO] . Особи, які мали реєстрацію місця проживання та постійно проживали разом із [PERSON] по день смерті, тобто по [INFO] , син [PERSON] , 1963 року народження (а.с.12). З заяви вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 3,15 га на території Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №049263, виданий Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області. Судом встановлено, що 06 жовтня 1997 року було видано головою Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області на ім`я « [PERSON] » сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0326544 (а.с.14). В подальшому, 15 січня 2003 року головою Жеребківської сільської Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №049263, з якого вбачається, що їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,15 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Жеребківської сільської ради (а.с.13). При цьому, в копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №049263 (а.с.13), зазначено, що цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано гр-ну [PERSON] , другий зберігається у Жеребківській сільській Раді народних депутатів. З листа Відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 10 грудня 2020 року вбачається, що згідно Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я « [PERSON] » 06 жовтня 1997 року за №545 Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0326544 площею 3,00 в умовних кадастрових гектарах на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 06.09.1996, який перебував в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім.Ілліча та розташований на території Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Крім того, в листі Відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 10 грудня 2020 року, зазначено, що у відділі наявної Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян за №73 зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №049263 від 15.01.2003 за [PERSON] на території Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, площею 3,15 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення 1 сесії 24 скликання Жеребківської сільської Ради народних депутатів Ананьївського району Одеської області від 26 квітня 2002 року №1. Заявником було додано до заяви копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31 серпня 1963 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, з якої вбачається, що в відомостях про батьків його матір`ю зазначена на російській мові « [PERSON] » (а.с.7). Також до заяви додано копію паспорту серії [NUMBER] виданого Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, з якого вбачається, що прізвище [PERSON] , [INFO] , на українській мові та на російській мові пишеться однаково, як «Кода (а.с.9). З урахування викладеного, під час розгляду справи судом встановлено, що при видачі 15 січня 2003 року [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №049263 було зроблено технічну помилку, а саме зроблено технічну помилку в написанні її прізвища, та зазначено її прізвище «Кодіа» замість вірного «Кода». Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме встановлення факту належності вказаного документу дає змогу реалізувати права на спадщину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог заявником, суд також встановив підтвердження того факту, що при видачі правовстановлюючого документу, було зроблено суттєву помилку у написанні прізвища матері заявника в державному акті на право приватної власності на землю, а саме вказано прізвище «Кодіа» замість вірного « [PERSON] », а тому на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, вважає, що заявлені вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Ананьївська міська рада (Жеребківська сільська рада Ананьївського району Одеської області), підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved