Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

На праві приватної власності позивачу [PERSON] належить трикімнатна квартира [ADDRESS] та згідно договору купівлі-продажу від 20.02.1992 року право власності зареєстровано за нею КП «Тульчинське МБТІ» від 4 червня 1992 року , реєстровий №1813. На сьогоднішній час в будинку зареєстровані відповідачі , її колишня невістка , [PERSON] та її донька від першого шлюбу , [PERSON] . В березні 2011 року син позивача , [PERSON] та його дружина [PERSON] і дочка дружини , [PERSON] поїхали в м. Іваново, Російської Федерації на роботу. Їх молодший син, [PERSON] залишився проживати біля позивачки. Весною 2012 року син позивача, [PERSON] повернувся в м. Немирів , а дружина та її донька залишились проживати в м. Іваново, Російської Федерації . З 2012 року син, [PERSON] та онук , [PERSON] проживають в м. Немирів, біля позивачки. За рішенням Немирівського районного суду від 27.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано . За той час, що відповідачі не проживають в квартирі, усі комунальні платежі, за електроенергію та газопостачання сплачуються позивачем. Відповідачі на протязі двох років не надають про себе відомостей . Позивач зверталася до відповідного органу з проханням виписати та зняти з реєстрації відповідачів , але одержала відмову. Мотиви відмови полягають у тому, що для вирішення цього питання їй необхідно звернути ся до суду, оскільки заяв від відповідачів про виселення до відповідного органу не надходило. Будучи зареєстрованими в квартирі відповідачі порушують право позивача, як власника вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном, оформити пільги на сплату комунальних послуг . У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, про день та час розгляду справи були двічі повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснює, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що згідно копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального жилого фонду позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] ( а.с. 9,10). Згідно договору купівлі продажу від 20.02.1992 року право власності за позивачем зареєстровано КП «Тульчинське МБТІ» від 4 червня 1992 року, реєстровий № 1813 ( а.с.11,12). Згідно копії домової книги вбачається , що у квартирі окрім позивач зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] (а.с. 5-6) Згідно рішення Немирівського районного суду від 27.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано (а.с.14) . Стаття 156 ЖК України передбачає, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення./ст. 163ЖК України. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. В судовому засіданні встановлено, що договір найму спірного жилого приміщення між позивачем та відповідачами не укладався, відповідачі фактично не проживають у будинку з моменту реєстрації, що підтверджуються матеріалами справи та показами свідків [PERSON] та [PERSON] Особистих речей відповідачів, одягу, взуття в квартирі не має. Відсутнє також і будь-яке майно або меблі відповідачів для забезпечення проживання в будинку. Вхідні замки домоволодіння позивачка за весь цей час не змінювала. Згідно досліджених доказів перешкод для проживання відповідачам не вчинялося, однак відповідачі будинком не цікавляться, будинок не утримують, комунальні послуги за будинок не сплачують, ремонт не роблять, всі витрати по квартирі несе позивачка. Також зі справи не вбачається підстав, передбачених ст. 163 ЖК України, для збереження за відповідачами спірного житлового приміщення. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до положень ст. 10, 60, 61 ЦПК України відповідачі не скористалися наданими їм правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] більше двох років без поважних причин.

Outcome: approved