Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Дніпро» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з метою забезпечення виконання [PERSON] грошових зобовязань за договором про надання поновлювальної кредитної лінії № 280108 від 28 січня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Дніпро», також 28 січня 2008 року між цими ж сторонами був укладений договір іпотеки № 280108-ІП, за умовами якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру, друга черга житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний» за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2010 року кредитний договір № 280108 від 28 січня 2008 року був розірваний та з [PERSON] на користь банку стягнута заборгованість, в тому числі за даним договором. Оскільки зазначене судове рішення не виконується, станом на день звернення до суду з даним позовом кредитна заборгованість не погашена, позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості за договором про надання поновлювальної кредитної лінії № 280108 від 28 січня 2008 року, яка становить 2\~863\~595,27 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 31 по вулиці Дзержинського ([PERSON]) у житловому будинку 35л літ. А-19, яка складається з: 1-житлова, 2-хол, 3-вбиральня, І-балкон; загальна площа: 134,3м2, житлова площа 122,0м2 (реєстраційний номер: 21040609) шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою оціночною вартістю в 2\~863\~109 грн.; також просив стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 42\~946,64 грн. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресами їхнього місця реєстрації, а також за адресою, зазначеною відповідачем [PERSON] як «місце мешкання» у своїй апеляційній скарзі; причин неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється\~\~ на\~\~ всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання [PERSON] грошових зобовязань за договором про надання поновлювальної кредитної лінії № 280108 від 28 січня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «[PERSON] Дніпро» (найменування якого було змінено на ПАТ «[PERSON] Дніпро»), 28 січня 2008 року між цими ж сторонами був укладений договір іпотеки № 280108-ІП, за умовами якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру, друга черга житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний» за адресою: [ADDRESS] /а. с. 8-10/. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2010 року було, в тому числі, розірваний договір про надання поновлювальної кредитної лінії № 280108 від 28 січня 2008 року та з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Дніпро» стягнута заборгованість за цим договором в розмірі 2\~863\~595,27 грн. /а. с. 11-13/. Рішення вступило в законну силу 30 листопада 2010 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 59796441 від 24 травня 2016 року вбачається, що 14 квітня 2016 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої 26 травня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська /а. с. 15-18/. Згідно зі звітом про оцінку майна PD160830-014 від 30 серпня 2016 року станом на зазначену дату вартість однокімнатної квартири, друга черга житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний» за адресою: [ADDRESS], становить 2\~863\~109 грн. /а. с. 14/. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено\~ст. 590 ЦК України. Згідно ч.6\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Статтею 12 вказаного Закону\~передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1\~ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Судовим рішенням від 03 серпня 2010 року встановлено, а отже у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказування в даному судовому процесі, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ «[PERSON] Дніпро» за договором про надання кредитної лінії №280108 від 28 січня 2008 року становить 2\~863\~595,27 грн. Як роз'яснено в п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). З урахуванням\~\~розміру заборгованості, яка становить 2\~863\~595,27 грн., враховуючи співмірність\~\~заборгованості із вартістю предмета іпотеки, яка за оцінкою від 30 серпня 2016 року складає 2\~863\~109 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved