Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 15 жовтня 2013 року позивач вийшла заміж за [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою. Відповідач, який є здоровою, працездатною особою у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання та утримання сина не надає, а також не повідомляє де працює. При цьому своєчасно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2004 року, доньки від іншого шлюбу, в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Позивач не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя батьками. У зв`язку з чим, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , 2018 року народження в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2020 і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 03.04.2020 і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання неповнолітньої дитини. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 23.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2510/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в прохальній частині позовної заяви просила справу розглядати без її участі та без участі її представника. Представник позивача - адвокат Бондаренко О.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду клопотання про відкладення розгляду справи або відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2013 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 жовтня 2013 року, про що складено актовий запис № 770. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.10). Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.2018 року, виданого Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 16. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.11). Згідно з виконавчого листа, виданого у справі № 2 «А»-1291/10 Ленінським районним судом м. Луганська, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , 2004 року народження в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 11.03.2010 року (а.с.13). Згідно з трудової книжки серії [NUMBER] , виписаної на ім`я [PERSON] , остання відповідно до наказу № 1519/к від 24.11.2005 з 23.11.2005 працює на ДП «Луганськвугілля» (а.с.14-17). Мотивувальна частина У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позовну вимогу щодо стягнення аліментів на дитину заявлено обґрунтовано, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на дружину слід зазначити наступне. Відповідно до ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За таких обставин, враховуючи, що позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: визнати дійсним договір купівлі-продажу та припинити право власності та одну вимогу майнового характеру: визнати право власності, отже судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, враховуючи, що судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру окремо. Відповідно до пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved