Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Одеський державний університет Внутрішніх справ звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] відшкодування витрат за період навчання. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON], відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 року по 25.06.2012 року. У 2009 році відповідач [PERSON] був зарахований курсантом 1-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету Внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєнням звання «рядовий міліції». Відповідно до Указу Президента України №77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та постанови КМУ від 22.08.1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» 08.09.2009 року між Одеським державним університетом Внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Одеській області та [PERSON] був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Відповідно до п. 2.1 Договору Університет зобовязаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника (згідно з персональним розподілом) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Особа, яка навчається, в свою чергу, згідно з п. 2.3 даного Договору зобовязана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС. Згідно висновку службового розслідування за фактом отримання незадовільної оцінки під час складання екзамену з досудового слідства курсантом 3-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання молодшим рядовим міліції [PERSON] від 25.06.2012 року та наказу ОДУВС № 66 о/с від 25.06.2012 року відповідач [PERSON] був відрахований з університету за невиконання навчального плану та звільнений з органів внутрішніх справ. Таким чином відповідач не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 п. 2.3 та порушив п. 3 Договору, в якому передбачені підстави відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у звязку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Відповідно до «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого постановою КМУ від 01.03.2007 року № 313 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпечення; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в начальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Згідно з вищезазначеним нормативно-правовими актами, наказу МВС України від 15.02.2002 року № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції» від 17.11.2001 року № 1515, постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг працівників міліції» від 14.08.2013 року № 594, постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації» від 29.03.2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», на курсанта [PERSON] з 10.08.2009 року по 25.906.2012 року МВС України через ОДУВС фактично витрачалися бюджетні кошти. У відповідності до норм ст. 1 Закону України Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином ОДУВС є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті ОДУВС, затвердженому наказом МВС України від 15 травня 2012 року № 429 також зазначається, що ОДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. ОДУВС, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обовязків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, ОДУВС як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Так, згідно з розрахунком вартості утримання курсанта, [PERSON] повинен відшкодувати витрати на суму 37992 грн. 94 коп., які МВС України затратило на його утримання в університеті. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Одеського державного університету Внутрішніх справ (рахунок 31252201100570 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області, МФО 828011, ЄДРПОУ 08571570) витрати за період навчання в сумі 37992 грн. 94 коп. та судовий збір в розмірі 379 грн. 93 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, направивши заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позові вимоги не визнав, пояснивши, що він не має можливості відшкодувати вказану суму в звязку з тяжким матеріальним становищем. Також пояснив, що йому не зрозумілою є сума витрат на його утримання в університеті. Крім того, просив врахувати строки позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України та наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 року по 25.06.2012 року. В 2009 році відповідач [PERSON] був зарахований курсантом 1-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету Внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєнням звання «рядовий міліції», про що свідчить витяг з наказу ОДУВС від 10.08.2009 року № 124 о/с. Відповідно до Указу Президента України №77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та постанови КМУ від 22.08.1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» 08.09.2009 року між Одеським державним університетом Внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Одеській області та [PERSON] був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Відповідно до п. 2.1 Договору Університет зобовязався: - забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, - забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, - щороку інформувати особу про розмір фактичних витрат, пов'язаний з її утриманням, - після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами, - після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання. Відповідно до п. 2.3 Договору [PERSON] зобовязався: - виконати в повному обсязі навчальну програму відповідно до фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, - сумлінно ставитися до навчання, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, виконувати належним чином та у визначені терміни всі види завдань, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу (п. 2.3.1 Договору), - у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п. 2.3.6 Догвоору). Як вбачається з висновку службового розслідування за фактом отримання незадовільної оцінки під час складання екзамену з досудового слідства курсантом 3-ого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання молодшим рядовим міліції [PERSON] від 25.06.2012 року рядовий міліції [PERSON] за час навчання зарекомендував себе посередньо, до вивчення навчальних дисциплін ставиться без належної старанності, має дисциплінарне стягнення (наказ ОДУВС № 115 від 12.05.2012 року. 21.06.2012 року під час комісійного складання екзамену з дисципліни «досудового слідства» [PERSON] показав недостатній рівень знань, та відповідно втретє отримав незадовільну оцінку (а.с. 10). Наказом ректора ОДУВС № 66 о/с від 25.06.2012 року відповідач [PERSON] відрахований з Одеського державного університету внутрішніх справ через невиконання навчального плану та звільнений з органів внутрішніх справ з 25.06.2012 року, кошти, які МВС України затратило на його навчання в університеті, утримати з [PERSON] З викладеного вбачається, що відповідач [PERSON] не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2., 2.3.6 п. 2.3., а також порушив п. 3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Відповідно до «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313 витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним правлінням або управлінням МВС та особою. Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпечення; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Згідно з вищезазначеним нормативно-правовими актами, наказу МВС України від 15.02.2002 року № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції» від 17.11.2001 року № 1515, постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг працівників міліції» від 14.08.2013 року № 594, постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації» від 29.03.2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», на курсанта [PERSON] з 10.08.2009 року по 25.06.2012 року МВС України через ОДУВС фактично витрачалися бюджетні кошти. У відповідно ст. 1 Закону України Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином ОДУВС є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті ОДУВС, затвердженому наказом МВС України від 15 травня 2012 року № 429 також зазначається, що ОДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. ОДУВС, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обовязків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, ОДУВС як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Як вбачається із розрахунку, виданого начальником ВФЗБО [PERSON], фактичні витрати, повязані з утриманням курсанта 3-ого курсу [PERSON] за час навчання його в університеті - по 21.06.2012 року складають 37992 грн. 94 коп.: - видатки за перший курс 12858 грн. 49 коп., - видатки за другий курс 12842 грн. 83 коп., - видатки за третій курс 12291 грн. 62 коп., з яких грошове утримання 2929 грн. 64 коп., нарахування на заробітну плату 850 грн. 20 коп., медикаменти та перевязувальні матеріали 37 грн. 23 коп., продукти харчування 4988 грн. 50 коп., оплата теплопостачання 2272 грн. 89 коп., оплата водопостачання і водовідведення 424 грн. 68 коп., оплата електроенергії 788 грн. 48 коп. (а.с. 12). Вказані витрати поніс позивач Одеський державний університет Внутрішніх справ. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В судовому засіданні відповідачем [PERSON] не було надано доказів на спростування розрахунків фактичних витрат, повязаних з його грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, наданих позивачем. Також, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача [PERSON] до позивача із претензією щодо неналежного забезпечення або невиконання ним умов контракту. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь Одеського державного університету Внутрішніх справ суми 37992 грн. 94 коп. на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням в університеті. Суд не застосовує вимоги ст. 267 ЦК України (наслідки спливу позовної давності), оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] був відрахований з Університету наказом від 25.06.2012 року, а до суду позивач звернувся 17.06.2015 року, тобто в межах строку позовної давності. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 379 грн. 93 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved