Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.08.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7507С34/81 на суму 21\~500,00 доларів США з кінцевою датою погашення 17.08.2017 року. Встановлення в кредитних договорах обовязку сплачувати проценти за користування кредитом та наявність обовязку у позичальника сплачувати банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не виключає сплату сум 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в кредитному договорі, стосуються плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня) є видом забезпечення виконання зобовязань, а ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошових зобовязань, тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобовязання. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору (порушення строків оплати основного боргу та процентів) позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2011 р. у справі № 2-2319/2011 позовні вимоги банку задоволено та стягнуто з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 16\~134,52 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 14\~871,06 доларів США; заборгованість по процентам з 01.05.2011 року по 31.08.2011 року 751,29 доларів США; пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 16.11.2010 року по 01.08.2011 року 483,79 доларів США; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 16.11.2010 року по 01.08.2011 року 28,38 доларів США. Рішення суду вступило в законну силу 15.02.2012 р., заборгованість на даний час не погашена. З моменту прийняття судом рішення, банком за кредитним договором додатково було нараховано позичальнику проценти, пеню та 3 % річних від прострочених сум. Таким чином, станом на 08.12.2016 р. прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 11\~318,60 доларів США, а саме: заборгованість за процентами 9\~329,19 доларів США; 3 % річних у звязку з несвоєчасною сплатою основного боргу 1358, 22 доларів США; 3 % річних у звязку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом 631,19 доларів США; та 221\~753,78 грн., а саме: пеня за несвоєчасне погашення процентів 81\~505,15 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за основним боргом 140\~248,63 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість в розмірі 11\~318 доларів США; 221\~753,78 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу без його присутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно- імпортний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7507С34/81 на суму 21\~250, 00 доларів США з кінцевою датою погашення 17.08.2017 р. Погашения кредитної заборгованості має здійснюватися позичальником відповідно до п.п. 2.4. та 2.5. кредитного договору та\~згідно з графіком погашення наведеному в додатку №1 до цього договору. Згідно з договором № 7507С34-1 від 23.05.2013 року про внесення змін до кредитного договору № 7507С34/81 від 17.08.2007 р., між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено про таке: у тексті договору словосполучення «Відкрите акціонерне товариство «Державний експортно- імпортний банк України» в усіх відмінках замінити словосполученням «Публічне акціонерне товариство «Державний експортно- імпортний банк України» у відповідному відмінку, а скорочену назву «ВАТ «Укрексімбанк» замінити на «АТ «Укрексімбанк». В силу ст. ст. 1048, 1054 ЦК України кредити надаються банком під відсоток. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з п. 2.2.1. кредитного договору, проценти за користування кредитом встановлені за формулою Libor (12m) + 6,60 % річних, але не менше 12,00 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник у разі порушення грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового (ст. 625 ЦК України). На підставі ст. 611 ЦК України, п. 2.4.2. кредитного договору відповідач повинен сплачувати пеню за кожний день прострочення повернення кредиту або сплати процентів за кредитом, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентами. Встановлення в кредитних договорах обов'язку сплачувати проценти за користування кредитом та наявність обов'язку у позичальника сплачувати банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не виключає сплату сум 3 %\~річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в кредитному договорі, стосуються плати за користування\~кредитними коштами, неустойка (пеня) є видом забезпечення виконання зобов'язань, а ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошових зобов'язань, тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Разом з цим, відповідно до розяснень, наведених в абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2\~ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2011 року по справі №2-2319/2011 позовну заяву ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк» до [PERSON] задоволено, стягнуто з відповідача суму заборгованості по кредитному договору у сумі 16\~134,52 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 14\~871,06 доларів США; заборгованість по процентам з 01.05.2011 року по 31.08.2011 року 751,29 доларів США; пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 16.11.2010 року по 01.08.2011 року 483,79 доларів США; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 16.11.2010 року по 01.08.2011 року 28,38 доларів США та судовий збір. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2011 року по справі №2-2319/2011 набрало законної сили 15.02.2012 року, заборгованість на даний час не погашена. З моменту прийняття судом рішення, банком за кредитним договором № 7507С34/81 від 17.08.2007 р. додатково було нараховано позичальнику проценти, пеню та 3% річних від прострочених сум. Таким чином, станом на 08.12.2016 р. прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 11\~318,60 доларів США, а саме: заборгованість за процентами 9\~329,19 доларів США; 3 % річних у звязку з несвоєчасною сплатою основного боргу 1358, 22 доларів США; 3 % річних у звязку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом 631,19 доларів США; та 221\~753,78 грн., а саме: пеня за несвоєчасне погашення процентів 81\~505,15 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за основним боргом 140\~248,63 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком. На підставі викладеного, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши надані ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» письмові докази, суд перевіривши правильність розрахунків, приходить до висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку понесені ним судові витрати .

Outcome: approved