Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»\~ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №ВI_NK00098437 від 07.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк»\~ та [PERSON] , останній отримав кредит на поточні потреби у сумі 16000 грн., з кінцевим терміном повернення до 07.03.2015 року, зі сплатою відсотків за ставкою 15% річних та комісії за управління кредитом за ставкою 1,5% від суми кредиту. Відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов`язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов`язку відповідач належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 23416,78 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в частині стягнення основної суми заборгованості позов визнала, в частині стягнення нарахованих процентів та пені просила відмовити, оскільки на відповідача розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк»\~ та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВI_NK00098437. Відповідно до умов договору, кредитор надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі 16000 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 07.03.2015 року згідно графіку погашення кредиту та щомісячно сплачувати за користування кредитом відсотки в розмірі 15% річнихта комісії за управління кредитом за ставкою 1,5% від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши всю суму кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов`язку відповідач належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість. Відповідно до п.4.3 Загальної частини Кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов`язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання за ставкою 0,50% за кожний день прострочення. Згідно до п.4.2 Загальної частини Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником обов`язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини Кредитного договору, при тому що прострочення виконання боргових зобов`язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту. В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов`язків по кредитному договору,\~\~утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20.08.2015 року становить 23416,78 грн., з яких: ?заборгованість по кредиту 5617,64 грн.; ?заборгованість за відсотками 1086,54 грн.; ?комісія 2400,00 грн.; ?плата за пропуск платежів 14312,60 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором.\~ Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~ Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. У відповідності до ст.536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов`язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають\~\~правові\~\~наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов`язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Як встановлено в судовому засіданні відповідач з 10.06.2014 року по теперішній час перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, що підтверджується копією посвідчення Серії [NUMBER] та Довідками Військової частини [NUMBER] №251 та №252 від 23.03.2016 року. Відповідно до п.п.3 п.4\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року\~статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено п.15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Українищодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію п.п.3 п.4 цього\~Закону\~поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно положень\~Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення\~Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року, тобто з 18.03.2014 року, та триває по теперішній час. Отже, враховуючи вищенаведені вимоги законодавства України, оскільки відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, йому не підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції з моменту початку, 18.03.2014 року, і до закінчення особливого періоду. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5617,64 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 58,44 грн., виходячи із задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial