Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

ОП «Кримтеплокомуненерго» в особі Джанкойської філії ОП «Кримтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає в житловому приміщенні в будинку, обладнаному системою центрального теплопостачання та є споживачем теплової енергії. Відповідно до п. 18 Правил про надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для сплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата за послуги теплопостачання вноситься на підставі лицевого рахунку [NUMBER]. Строки оплати відповідачем порушуються, наслідком чого є наявність боргу за період з 01.05.2012 року по 01.10.2013 року в сумі 3456,45 грн. Просять, посилаючись на ст.. 509, 525, 526, ч. 1 ст. 530, 599 Цивільного кодексу України, стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3456,45 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що з жовтня 2011 року система опалення в квартирі відповідача відключена. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року зазначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; а споживач теплової енергії - це фізична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактичне отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів. Стаття 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV відносить послуги з центрального опалення до комунальних послуг. Стаття 16 вказаного Закону передбачає, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх кількісні та якісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Стаття 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Стаття 20 Закону вказує на права та обов'язки споживача, а саме: споживач має право одержувати послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до п. 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що договір на постачання теплової енергії між сторонами не укладався, проте відповідач до жовтня 2013 року була споживачем послуг теплопостачання, в зв'язку з чим, на її ім'я відкритий лицевий рахунок [NUMBER]. За даним лицевим рахунком станом на 01.10.2013 року заборгованість складає 10365 грн. 09 коп. Судом встановлено, що заборгованість за період з 01.01.2008 року по 01.05.2012 року у розмірі 7032 гривні 74 коп. стягнута з відповідача на підставі судового наказу від 06.08.2012 року. Залишок суми з 01.05.2012 року по 01.09.2013 року складає 3456, 45 грн. У судовому засіданні відповідач заперечувала проти наявності даного боргу, посилаючись на те, що опалення в її квартирі відключено з жовтня 2011 року. Відповідно до п. 24, 25 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води забороняється. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено, що згода на відключення квартири відповідача від мережі центрального опалення дійсно була дана міською радою 23.09.2011 року. Проте з пояснень відповідача у судовому засіданні встановлено, що відключення системи теплопостачання в квартирі відповідача від центрального опалення проведено відповідачем самовільно. Суд вважає, що самовільне відключення квартири відповідачки від теплопостачання з порушенням встановленого порядку не є підставою для припинення нарахування сум оплати. Відповідно до ст. ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона має довести ті обставини на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичний або юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін,і інших осіб які беруть участь у справі. Про цьому надані сторонами докази мають бути належними та допустимими. Заперечуючи проти позову відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що в спірний період він не користався послугами теплопостачання на законних підставах. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі вище викладено, ст. 11, 509, 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved