Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Наприкінці лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та фактичного спільного господарства не вела. [PERSON] , будучи біологічним батьком дитини, за своєю згодою та вільним волевиявленням записаний батьком, на підставі власноручно поданої заяви. На даний час малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. [PERSON] ухиляється приймати участь у додаткових витратах на утримання спільної дитини. 09 січня 2019 року [PERSON] був встановлений діагноз: плосковальгусні стопи, клишоногість, асиметрія сідничної складки. Тому в період з 24 по 26 січня 2019 року за рекомендацією лікаря малолітній дитині були проведені процедури мануальної терапії. Крім цього, в період з 22 по 23 січня 2019 року [PERSON] була змушена звернутись до лікаря-стоматолога у клініці «Порцелян ЛТД». Загалом на лікування дитини [PERSON] витратила грошові кошти у розмірі 44170 гривень. У зв`язку з цим, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] половину вартості витрат, які були понесені нею на лікування малолітньої [PERSON] , у розмірі 22085 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився та про поважні причини неявки до суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду цивільної справи він був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою від 07 листопада 2019 року (а.с.190). Натомість, представник відповідача [PERSON] надав відзив на позову заяву, яким вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти пред`явленого позову вказав, що на утриманні [PERSON] знаходиться ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , від офіційного шлюбу з [PERSON] , з якою вони спільно проживали до січня 2014 року та з 15 вересня 2018 року та по даний час. За час спільного проживання з позивачем [PERSON] за особисті грошові кошти придбав на її користь рухоме та нерухоме майно (декілька квартир, земельні ділянки, автомобілі та інші речі), сплачував орендну плату за житло. Після народження спільної дитини [PERSON] , [PERSON] передав все своє майно, яке в нього було, попередня вартість якого становить 10000000 гривень, на користь позивача. Внаслідок чого остання обіцяла не перешкоджати в спілкуванні з дитиною. Натомість, [PERSON] був змушений пред`явити позов до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, який перебуває в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Виконуючи вимоги позивача з метою надання можливості бачитись з малолітньою дочкою [PERSON] перевів на користь позивача право оренди водного об`єкта (ставків) в Таращанському районі Київської області, які орендував з 2016 року по березень 2019 року. Вказана обставина позбавила [PERSON] засобів до існування та утримання сім`ї, а позивач отримала додатковий дохід у розмірі 1000000 гривень. З 27 березня 2019 року [PERSON] влаштувався на роботу в ПрАТ Київська будівельна компанія «Київбудком» на посаду підсобного робітника з окладом згідно штатного розпису. Дана заробітна плата є єдиним джерелом доходу [PERSON] . Представник відповідача звернув увагу на ту обставину, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач зверталась до педіатра за направленням на обстеження дитини до іншого лікаря, а також, що виконані процедури були дійсно необхідні для здоров`я дитини. Крім цього, приєднані до матеріалів справи квитанції не підтверджують факт того, що грошові кошти були витрачені саме на лікування дитини. Тому представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову. В свою чергу, [PERSON] направила відповідь на відзив. За змістом якої вказала, що не чинить жодних перешкод [PERSON] у спілкуванні з дочкою. З моменту народження дитини [PERSON] жодним чином не приймав участі в утриманні та вихованні дочки, не допомагав матеріально, а починаючи з лютого 2018 року зник, перестав цікавитися станом справ його дочки, змінив номери телефонів, про його місце знаходження нічого не було відомо. Тому коли виникли проблеми з ускладненням здоров`я дитини [PERSON] самостійно приймала рішення щодо лікування дитини, узгодити з батьком витрати не виявлялось за можливе. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області Павленко Л.В. надала до суду заяву, якою просила здійснити розгляд справи за її відсутності та при вирішенні спору поклалась на розсуд суду (а.с.53). Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про її народження зазначено: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітня дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 14 грудня 2018 року, складеним комісією служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області (а.с.11). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/83183144. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З копії консультативного висновку лікаря-вертебролога клініки «Доктора Ігнатєва» від 09 січня 2019 року вбачається, що малолітній [PERSON] були встановлені діагнози: плосковальгусні стопи, клишоногість. Асиметрія сідничної складки (а.с.12). На підставі рекомендації лікаря-вертебролога [PERSON] було зроблено рентгенографію кульшового суглоба в одній проекції. За консультацію лікаря, а також за ретгенографію суглоба позивач сплатила грошові кошти у розмірі відповідно 1600 гривень та 400 гривень, що підтверджується квитанцією №215061 від 09 січня 2019 року (а.с.13) та рахунком-актом №1515148 від 10 січня 2019 року (а.с.14). За рекомендацією лікаря-вертебролога в період з 24 по 26 січня 2019 року в медичному центрі «Доктора Ігнатєва» [PERSON] проведено три медичні процедури, вартістю 6400 гривень кожна (а.с.15-17), а також 28 січня 2019 року проведено процедуру у вигляді мануальної терапії. Вартість цієї медичної послуги становила також 6400 гривень (а.с.18). Крім цього, в період з 22 по 23 січня 2019 року позивач разом з малолітньою дитиною звернулась до лікаря-стоматолога в клініці «Порцелян ЛТД». Малолітній [PERSON] були надані наступні послуги: прийом лікаря під наглядом анестезіолога, огляд лікарем, а також встановлення п`яти фотокомпозитних пломб з застосуванням анестезії, зняття зубних відкладень, пломбування молочних зубів пастою. З копій рахунків та квитанцій (а.с.19-21) вбачається, що [PERSON] витратила на оплату послуг лікаря-стоматолога у загальному розмірі 16570 гривень. До того ж представник відповідача адвокат Гарницький П.П. звертався з адвокатським запитом до ТОВ «Порцелян ЛТД» з приводу надання інформації про стан здоров`я дитини. Зокрема, у відповідь на адвокатський запит листом від 19 вересня 2019 року було повідомлено, що дійсно 22 січня 2019 року [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] звернулась до медичного центру зі скаргою зі слів матері на «дірки в зубах та періодичний біль у дитини». За результатами медичного огляду лікарем-стоматологом було призначено лікування пульпіту, карієсу зубів, зняття зубних відкладень, лікування у медикаментозному сні (а.с.163). Згідно довідки вих. №04-09/19 від 19 вересня 2019 року, наданої ТОВ «Порцелян ЛТД», [PERSON] сплатила стоматологічні послуги, надані пацієнту [PERSON] , в період з 22 по 23 січня 2019 року у повному обсязі у розмірі 16570 гривень (а.с.164). Таким чином, [PERSON] витрачено на лікування малолітньої дочки грошові кошти у загальному розмірі 44170 гривень. За правилами ч.1 та ч.5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з цим, судом критично сприймаються твердження представника відповідача [PERSON] стосовно того, що до матеріалів цивільної справи не приєднано направлення лікаря-педіатра про необхідність обстеження дитини у іншого лікаря, підтвердження того, що виконані медичні процедури були необхідні для здоров`я дитини, а також позитивно вплинули на її розвиток. Крім цього, позивач жодного разу не радилась з відповідачем стосовно вибору клініки для лікування дитини, доцільності медичного огляду та лікування спільної дитини. Так, за змістом заяви про встановлення місця знаходження батька дитини, який ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, адресованої Бориспільському ВП ГУ НП у Київській області (а.с.127-129) [PERSON] просила встановити місце знаходження [PERSON] . Згідно висновку інспектора ЮПСП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області [PERSON] не встановлено місце знаходження [PERSON] (а.с.130). За вказаної обставини позивач з об`єктивних причин не могла порадитись з відповідачем з приводу необхідності лікування спільної дитини та обрання медичної клініки для її лікування. Доводи відповідача щодо відсутності направлення лікаря-педіатра до лікаря-вертебролога та лікаря-стоматолога суд також не приймає до уваги. Зважаючи на те, що прийом та огляд вказаними лікарями не потребує попереднього направлення лікарем-педіатром. Стосовно оцінки відповідачем доцільності проведеного лікування, зокрема отриманих медичних послуг малолітньою [PERSON] , суд вважає недоречними. Оскільки, а ні суд, а ні відповідач не володіють спеціальними знаннями в галузі медицини, які б давали підстави ставити під сумнів потребу чи відсутність такої в лікуванні малолітньої дитини. За змістом довідки №15 від 05 квітня 2019 року (а.с.63 зворот) вбачається, що [PERSON] працював в ПрАТ «Київська будівельна компанія «Київбудком» за цивільно-правовим договором. Його дохід за період з 01 по 22 березня 2019 року склав 4300 гривень. Відповідач вказав, що саме з вказаного розміру заробітної плати забезпечує власне утримання, а також неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та дружини [PERSON] , з якою вони спільно проживають. На переконання відповідача, він не може брати участь у додаткових витратах на утримання доньки, оскільки фізично не має грошових коштів. За вказаних обставин суд погоджується з твердженням представника позивача Тарасенко Ю.О. щодо наявності у [PERSON] фінансової можливості оплати вартості витрат послуг адвоката, що перевищують його щомісячний дохід. Так, [PERSON] сплатив на користь адвоката [PERSON] грошові кошти у розмірі 65000 гривень за надання правової допомоги під час розгляду цивільних справ сторонами яких є [PERSON] та [PERSON] стосовно усунення перешкод щодо участі у вільному вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки та аліментів на утримання дочки до досягнення дитиною трьох років, щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с.177,184-185), а також додатковими угодами до договору про надання правової допомоги №1-3 (61,179,182). В той час як розмір його заробітку за березень 2019 року становить 4300 гривень. Таким чином розмір витрат на правову допомогу у даних цивільних справах більш ніж в 15 разів перевищує розмір щомісячного доходу відповідача. Зазначене переконливо свідчить про фінансову спроможність [PERSON] сплатити грошові кошти на оплату додаткових витрат на лікування дитини. При цьому, суд не бере до уваги Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та рішення «Про надання [PERSON] в оренду водних об`єктів в с. Антонівка Таращанського району для рибогосподарських потреб», які надані відповідачем з метою підтвердження майнового стану [PERSON] (а.с.67-118). За змістом положення ст.185 СК України обов`язок батька щодо участі у додаткових витратах на дитину не залежить від рівня матеріального забезпечення матері. Тому вказані письмові докази не стосуються предмету доказування у даній цивільній справі. Зважаючи на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач у добровільному порядку приймає участь в оплаті вартості лікування малолітньої дочки, а також враховуючи положення ч.1 ст.180 СК України, щодо рівності обов`язку батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дочки, у розмірі 22085 гривень (44170 / 2). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом [PERSON] була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Водночас, пред`явлений нею позов задоволений, тому з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Крім цього, відповідно до положення ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК Україна судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.2-4 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Встановлено, представництво інтересів [PERSON] в суді здійснювала адвокат Тарасенко Ю.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2018 року (а.с.22-25). Відповідно до договору послуги з надання правничої допомоги надаються на оплатній основі. Згідно з п.3 додаткової угоди №2 від 02 травня 2019 року до договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2018 року (а.с.146-147), додаткової угоди №3 від 12 червня 2019 року (а.с.150-151), додаткової угоди №4 (а.с.154-155) сторони договору визначили, що вартість послуг з надання правничої допомоги в суді першої інстанції становить у загальному розмірі 10000 гривень. В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу представник позивача Тарасенко Ю.О. надала акти приймання-передачі наданих послуг №2-4 (ас.148,152,156) та копії квитанцій про оплату витрат на правничу допомогу в загальній сумі 10000 гривень (а.с.149,153,157). Відповідач та його представник не подали клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Тому суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із ціною пред`явленого позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та обсягом наданих послуг та виконаних робіт. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. В свою чергу, судом також встановлено, що [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання правової допомоги від 11 січня 2019 року (а.с.60), додаткової угодою №3 до договору про надання правової допомоги від 30 липня 2019 року (а.с.61), розрахунком витраченого часу адвокатом Гарницьким П.П. по даній цивільній справі (а.с.62), квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с.62 зворот). Разом з цим, зважаючи на те, що пред`явлений позов задоволений у повному обсязі, тому підстави для відшкодування [PERSON] судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved