Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 22 квітня 2011 року ПАТ «Акцент-Банк» уклало з [PERSON] кредитний договір № AN3OCC9FC00132, відповідно до якого [PERSON] отримала від банку кредитні кошти у розмірі 20.000 гривень на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік, строком на 36 місяців, тобто до 20 квітня 2014 року включно. Однак, [PERSON] свої зобов'язання перед ПАТ «Акцент-Банк» щодо вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 12 лютого 2014 року у неї виникла заборгованість в сумі 49.143 гривні 56 копійок, з яких: - заборгованість за кредитом - 8.822 гривні 98 копійки; - заборгованість по відсотками за користування кредитом - 08 гривень 49 копійок; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 5.551 гривня 06 копійок; - пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 31.944 гривні 67 копійок; - штраф по фіксованій частині - 500 гривень; - штраф по процентній складовій - 2.316 гривень 36 копійок. У зв'язку з чим, ПАТ «Акцент-Банк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 49.143 гривні 56 копійок в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору № AN3OCC9FC00132 від 22 квітня 2011 року, а також грошові кошти у розмірі 491 гривня 44 копійки в рахунок відшкодування судового збору. Не погодившись з вказаним позовом, [PERSON] надала заперечення проти нього, в якому заперечувала проти вимог щодо стягнення з неї пені та штрафів на загальну суму 34.761 гривня 03 копійки та в цій частині просила відмовити ПАТ «Акцент-Банк» за безпідставністю, оскільки кредитний договір № AN3OCC9FC00132 укладався з банком на зовсім інших умовах, але не на тих, що подані разом з позовом. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] пред'явлені позовні вимоги визнав частково, а саме на суму 14.382 гривні 53 копійки, з яких: - заборгованість за кредитом - 8.822 гривні 98 копійки; - заборгованість по відсотками за користування кредитом - 08 гривень 49 копійок; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 5.551 гривня 06 копійок. В іншій частині, а саме на суму 34.761 гривня 03 копійки, яка складається з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 31.944 гривні 67 копійок, штрафу по фіксованій частині в сумі 500 гривень та штрафу по процентній складовій в сумі 2.316 гривень 36 копійок, просив суд відмовити ПАТ «Акцент-Банк», оскільки між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» не укладався договір щодо забезпечення виконання зобов'язання у вигляді сплати неустойки в разі порушення зобов'язань з боку [PERSON]. А надані представником банку «Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» не відповідають Умовам, на підставі яких було укладено кредитний договір. Представник позивача «Акцент-Банк» у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутністю. Вислухавши пояснення представника відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи на надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № AN3OCC9FC00132, відповідно до умов якого [PERSON] отримала від банку кредитні кошти у розмірі 20.000 гривень на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік, строком на 36 місяців, тобто до 20 квітня 2014 року включно. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед ПАТ «Акцент-Банк» по кредитному договору від 22 квітня 2011 року № AN3OCC9FC00132 належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 12 лютого 2014 року у неї виникла заборгованість, яка на думку суду складає 49.143 гривні 56 копійок, з яких: 8.822 гривні 98 копійки - заборгованість за кредитом; 08 гривень 49 копійок - заборгованість по відсотками за користування кредитом; 5.551 гривня 06 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом; 31.944 гривні 67 копійок - пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 гривень - штраф по фіксованій частині; 2.316 гривень 36 копійок - штраф по процентній складовій. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «Акцент-Банк» та їх розмір підтверджується кредитним договором № AN3OCC9FC00132 від 22 квітня 2011 року та відповідним розрахунком, наданого представником ПАТ «Акцент-Банк». Крім того, за порушення Позичальником своїх зобов'язань, нараховується пеня та штрафи, що передбачено п. 5.1. та п. 5.3. «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)», доданих до позову. Положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Статтею 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Однак, з доданих до суду «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)», суд не вбачає на них особисту підпис відповідачці [PERSON], відсутність якої унеможливлює встановлення факту щодо отримання [PERSON] у ПАТ «Акцент-Банк» кредитних коштів саме на цих Умовах, а не на інших. Більш того, суд вважає, що між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» взагалі не укладався договір щодо забезпечення виконання зобов'язання, оскільки не підписані «Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)» не є письмовою формою правочину. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № AN3OCC9FC00132 від 22 квітня 2011 року, сума яка підлягає стягненню на користь ПАТ «Акцент-Банк» складає 14.382 гривні 53 копійки, з яких: 8.822 гривні 98 копійки - заборгованість за кредитом; 08 гривень 49 копійок - заборгованість по відсотками за користування кредитом; 5.551 гривня 06 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом. Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» в сумі 14.382 гривні 53 копійки, а в іншій частині, стосовно вимог про стягнення пені та штрафів у розмірі 34.761 гривня 03 копійки, слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник ПАТ «Акцент-Банк» частково довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Згідно із ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.. Оскільки суд позовні вимог ПАТ «Акцент-Банк» задовольняє частково, а саме в сумі 14.382 гривні 53 копійки, то судові витрати повинні бути присуджені пропорційно цій суми, а саме у розмірі 143 гривні 82 копійки, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк». Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» грошових коштів у розмірі 14.382 гривні 53 копійки в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору та грошових коштів у розмірі 143 гривні 82 копійки в рахунок відшкодування судового збору, а всього 14.526 гривень 35 копійок, в іншій частині відмовити за недоведеністю.

Outcome: partial