Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.01.2012 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 6400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, видав відповідачу кредит у розмірі 6400 грн. Відповідач договірні зобов'язання належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.10.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 23617 грн. 82 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у судове засідання не з'явилася. Згідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Судом за вказаною адресою направлялися судові повістки, але вони поверталися до суду з відміткою поштового відправлення, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. В зв'язку з цим, про час та місце судового засідання була повідомлена через оголошення в газеті «Слобідський Край» №46 від 10.06.2017 року, причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Таким чином, необхідна для винесення заочного рішення повторність неприбуття відповідача у судове засідання відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України судом встановлена. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 23 січня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідач була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 11). Відповідач договірні зобов'язання належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 23617 грн. 82 коп., з яких: 6202 грн. 21 коп. - заборгованість за кредитом; 15814 грн. 76 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 1100 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 9-10). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що пов'язані з грошовими зобов'язаннями. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн., а також витрати за публікацію оголошення в пресі на суму 405 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved