Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1064,89 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 11.12.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 001-07001-111207, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2510,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на 12 місяців, з терміном повернення 10.12.2008 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.11.2014 року має заборгованість у розмірі 1064,89 грн., яку позивач просить стягнути з нього разом із судовими витратами в розмірі 243,60 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить застосувати до даних правовідносин позовну давність. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.12.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 001-07001-111207, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2510,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01%. Згідно до п.1.2 кредитного договору, кредит надається на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 10.12.2008 року. Відповідно до п.2.9 кредитного договору, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше 11 (одинадцятого) числа кожного місяця зараховує на рахунок кредитора, зазначений у п.2.11 цього договору, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 264,00 гривень у відповідності до графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Згідно до п.10.1 кредитного договору, строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Отже, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту - до 10.12.2008 року, так і строки виконання зобов'язання зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 11-го числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252- 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 11 числа кожного місяця, а процентів - кожного 11 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, в рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Судом встановлено, що [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з 11.09.2008 року, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до нього 12.01.2015 року, пропустивши строк позовної давності. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про застосування строку позовної давності, тому на підставі ч.4 ст.267 ЦК України у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку із спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed