Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

ПАТ «Закарпаттяобленерго», в особі заступника начальника з енергозбуту та економічних питань Ужгородського РЕМ [PERSON], звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми завданих збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час проведення обстеження електроустановки представника позивача у відповідача було виявлено порушення: самовільне підключення до мереж енергопостачальника поза приладом обліку електричної енергії, а саме відгалуження від головного вводу на горищі житлового будинку; пошкодження розрахункового приладу обліку, а саме зірвані пломби державної повірки, які були встановлені на корпусі приладу обліку; зірвана пломба, встановлена на клемній кришці приладу обліку. Зазначає, що по факту виявленого порушення у відповідності до п. 53 Правил користування електричною енергію для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357 (ПКЕЕН), було складено акт № 119355 від 29.06.2017 року. На підставі наведеного та складених документів, комісією позивача по розгляду актів про порушення ПКЕЕН, у відповідності до Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року за № 122, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року за 562, та п. 53 ПКЕЕН, було проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН та встановлено, що останнім заподіяно збитки ПАТ «Закарпаттяобленерго» на суму 9151,90 грн. Виходячи з вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» суму завданих збитків у розмірі 9151,90 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн. Ухвалою суду від 01.02.2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за вказаним позовом до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу право для подання письмового відзиву на позовну заяву, а позивачу право надати письмові пояснення на відзив у справі до початку розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не зявився, при цьому подав через канцелярію суду заяву від 26.04.2018 року, в якій просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, виплату поштового переказу (шрихкодові ідентифікатори 8800022242674/8800022367701/22374376/8800022667586), про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подала та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є користувачем електроенергії в будинку, що знаходиться за адресою: с. Камяниця, вул. Добровольців, 108, Ужгородський район Закарпатської області, та під час проведеного обстеження електроустановки у будинку відповідача представниками ПАТ «Закарпаттяобленерго» було виявлено порушення: самовільне підключення до мереж енергопостачальника поза приладом обліку електричної енергії, а саме відгалуження від головного вводу на горищі житлового будинку; пошкодження розрахункового приладу обліку, а саме зірвані пломби державної повірки, які були встановлені на корпусі приладу обліку; зірвана пломба, встановлена на клемній кришці приладу обліку, про що складено акт про порушення № 119355 від 29.06.2017 року На підставі наведеного акту комісією Ужгородського РЕМ з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергію для населення відповідача проведено нарахування збитків за період з 30.12.2016 року по 29.06.2017 року в сумі 9151,90 грн., що підтверджується протоколом засідання комісії від 10.07.2017 року за № 711 та розрахунком визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень ПКЕЕН № 119355. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобовязаний забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, серед іншого, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. У відповідності до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, з наступними змінами і доповненнями, побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. За змістом ст. ст. 11-16, 22, 526, 611, 623, 1166 ЦК України цивільно-правові зобовязання виникають, зокрема, із заподіяння шкоди і повинні належно виконуватися. Особа має право на відшкодування завданої їй винними діями іншої особи шкоди, тобто факт порушення правил користування електроенергією тягне за собою виникнення у винної особи обовязку відшкодувати завдані збитки. В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому чинним законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а суд, в свою чергу, має право захистити цивільне право або інтерес особи, в тому числі й іншими способом, що встановлений договором або законом. Отже, за таких обставин вбачається, що відповідачем [PERSON] завдано позивачу збитків. За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача є підставними і доведеними, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» суму завданих збитків у розмірі 9151,90 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1600 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved