Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мєчта» (далі позивач) звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на свою користь 9484,82, грн, з яких: 7359,25 грн. - борг з оплати житлово-комунальних послуг з управління будинком та прибудинковою територією за період з 01.11.2017 по 31.10.2020, інфляційні витрати - в розмірі 1443,88 грн. та 3% річних - в розмірі 681,69 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач діє на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту і є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , яке надає співвласникам цього будинку житлово-комунальні послуги. Вказує, що згідно зі ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком (до 01.01.2019 - послуга з утримання будинку, споруд та прибудинкової території). Така послуга надається відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS] , та іншим співвласникам цього будинку належним чином та в повному обсязі. Зауважує, що відповідач користується житловою послугою з управління багатоквартирним будинком, оскільки є власником квартири, але з 01.11.2017 по 31.10.2020 платежі за вказану послугу ним не сплачувались, тому утворилась заборгованість. Позивач неодноразово попереджав відповідача про необхідність сплатити нараховані платежі, але оплата від відповідача не надходить. Також позивач зазначає, що борг за попередні періоди був стягнутий з відповідача рішеннями Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Ухвалою суду від 24.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.24). Ухвалою суду від 20.01.2021 позов в частині вимоги про заборону відповідачу [PERSON] виїзду за кордон залишений без розгляду за заявою представника позивача (а.с.40). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, навівши доводи, викладені в позові, та зазначивши, що після отримання рішень суду про стягнення з відповідача заборгованості за попередні періоди останньою сплачуються суми боргу за такими судовими рішеннями. Відповідач до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи без неї та за участю її представника, проти задоволення позову заперечує (а.с.32). Представник відповідача адвокат Романов В.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, проте відзив на позов не надав; мотиви незгоди зводяться до того, що відповідач, хоча і є власником вказаної вище квартири [ADDRESS] , проте не проживає в ній з 2012 року та ніякими послугами не користується. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . За Статутом позивача, затвердженим протоколом зборів від 02.11.2018, об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»; метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. За розділом ІІІ Статуту вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, в тому числі про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, відрахувань до ремонтного, резервного фондів у визначених розмірах і в строки, є обов`язковим для всіх співвласників; рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (п.8, п.11 розділу ІІІ, п.2 розділу ІV). Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності або згідно укладених договорів та надання рахунків з розрахунку кількості квартир. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. За змістом п.2 розділу V Статуту співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с.13-20). Сторонами визнано, що рішеннями Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2012, 18.12.2014 та 23.11.2017 з відповідача на користь позивача були стягнуті суми боргу за період з лютого 2009р. по січень 2012р., з лютого 2012р. по листопад 2014р. та з грудня 2014р. по липень 2017р. відповідно. 05.02.2017 загальними зборами об`єднання прийняте рішення, оформлене протоколом №1, яким затверджено розрахунок та розмір щомісячних платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території на 2017 рік, який наданий до протоколу та в якому зазначено, які саме послуги відносяться до послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.47-50). 10.02.2018 загальними зборами ОСББ прийняте рішення, оформлене протоколом №1, яким затверджено розрахунок та розмір щомісячних платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території на 2018 рік, який наданий до протоколу та в якому зазначено, які саме послуги відносяться до послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.51-54). 17.02.2019 загальними зборами ОСББ прийняте рішення, оформлене протоколом №1, яким затверджено розрахунок та розмір щомісячних платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік, який наданий до протоколу та в якому зазначено, які саме послуги відносяться до послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.55-58). 31.01.2020 загальними зборами ОСББ прийняте рішення, оформлене протоколом №1, яким затверджено розрахунок та розмір щомісячних платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території на 2020 рік, який наданий до протоколу та в якому зазначено, які саме послуги відносяться до послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.59-62). Як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, вказані рішення загальних зборів відповідач не оскаржувала в судовому порядку. За розрахунком заборгованості, складеним позивачем, відповідач має заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією за період з 01.11.2017 по 31.10.2020 в розмірі 7359,25 грн; щомісячний розмір платежів за вказаний період відповідає розмірам, наведеним в розрахунках за 2017-2020 роки, які затверджені рішеннями загальних зборів об`єднання (а.с.6). 01.02.2020 та 17.08.2020 позивачем на адресу відповідача направлено попередження про наявність заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією, отримані відповідачем (а.с.7-10). Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, який введений в дію з 01.05.2019 (далі - Закон №2189). За п.12 ч.1 ст.1 згаданого Закону №2189 послуга з управління багатоквартирним будинком це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. За змістом ст.7 Закону №2189 праву споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, кореспондує обов`язок такого споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналогічні положення викладені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.200 №1875-IV, який втратив чинність на підставі Закону №2189 та за ст.1 якого утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Одночасно суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 20.04.2016 у справі за №6-2951цс15, за якою відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За загальними умовами виконання зобов`язання - зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань (ст.526 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Викладене дає підстави для висновку, що правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов`язанням. Враховуючи наведене, оскільки відповідач є власником квартири в багатоквартирному будинку, послуги з управління яким надаються позивачем ОСББ «Мєчта», створеним власниками квартир та нежитлових приміщень такого будинку, відповідні рішення загальних зборів, якими визначені розрахунок та розмір щомісячних платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території на 2017-2020 роки, відповідачем в судовому порядку не оскаржувались та їх невідповідність нормам закону не встановлена, з огляду на те, що рішення загальних зборів є обов`язковими для всіх співвласників та обов`язковість їх виконання не ставиться в залежність від проживання власника в своїй квартирі, та одночасно зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження ненадання позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком, або надання таких послуг не в повному обсязі чи невідповідної якості, суд доходить висновку, що позивач правомірно вимагає від відповідача здійснення оплати за житлово-комунальні послуги з управління будинком та прибудинковою територією за період з 01.11.2017 по 31.10.2020 за тарифами, визначеними рішеннями загальних зборів. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що склались між сторонами, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ст.625 ЦК України, за якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір інфляційного збільшення за період з 01.11.2017 по 31.10.2020 становить 1443,88 грн (8803,13 грн. (7359,25 грн х 119,62% : 100%) 7359,25 грн). Три відсотка річних за вказаний період становить 681,69 грн (3%х1127 (днів)/365х7359,25 грн). Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2197 грн.

Outcome: approved