Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15 089,52 дол. США та судовий збір. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.04.2020 року підсудність цивільної справи за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості визначено Дніпровському районному суду м. Києва (а.с. 13, 14). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року позовна заява ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків не більше семи днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 19, 20). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року позовна заява ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості повернута позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду про усунення недоліків позову (а.с. 23-25). 12.08.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року (а.с. 27-49). Постановою Київського апеляційного суду від 31.05.2021 року вищевказана ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року про повернення позовної заяви позивачу скасована, справа направлена до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду (а.с. 115-118). На виконання вимог ухвали суду представником позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Малою В.В. подана уточнена позовна заява від 04.08.2020 року (а.с. 44-46). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 серпня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 2203-32-03/USD, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 38 000,00 доларів США зі сплатою 13,8 % річних за користування кредитом, строк повернення грошових коштів до 11.08.2028 року. Позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором виникла заборгованість станом на 23 березня 2020 року у розмірі 15 089,52 доларів США., яка складається із несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 1 960,83 доларів США та заборгованості за кредитом у розмірі 13 128,69 доларів США. З посиланням на норми ст. ст. 526, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2021 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, роз`яснено позивачу та відповідачу порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 123). В судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися. Представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Мала В.В. суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі сторони позивача, у заяві зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Разом з тим, у позовній заяві представник позивача Мала В.В. вказує, що надають згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом розміщення оголошень про призначення справи до розгляду на офіційному Інтернет-сайті Дніпровського районного суду м. Києва, враховуючи, що поштовий зв`язок з Автономною Республікою Крим на даний час відсутній, у зв`язку з чим повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи суд визнає належним, про причини неявки відповідача суд повідомлено не було, відзив на позов не надано. Згідно норми частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно норми частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Встановлено, 13 серпня 2008 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір № 2203-32-03/USD (далі - кредитний договір, а.с. 30-36; копія Статуту ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» у новій редакції - а.с. 95-101). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами п. 1.1. кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію, з лімітом 38 000,00 доларів США. Кредитна лінія надається на строк з 13 серпня 2008 р. по 11 серпня 2028 року або по день визначений в п. 1.7 та/або п. 3.3.11 цього Договору із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 13,8 % річних. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). ВАТ АБ «Укргазбанк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі, що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 13.08.2008 р. по 23.03.2020 р. (а.с. 72-73). Згідно п. 3.3.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредитних коштів, сплату процентів за використання кредитної лінії та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Відповідно п. 1.7 кредитного договору, строк (термін) виконання зобов`язань позичальника перед банком щодо повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів, можливої неустойки, комісії та інших видатків, передбачених цим договором, вважається таким, що настав у разі настання строку/терміну, визначеного п. 1.1. цього договору, а також за рішенням банку у разі (незалежно від настання строку/терміну, на який надано кредит, згідно п. 1.1 цього договору або строків/термінів часткової оплати кредиту та/або сплати процентів, встановлених цим договором) неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань згідно цього договору та зокрема зобов`язань, передбачених п. 3.3. цього договору та/або у разі прострочення (включаючи одноразове прострочення) строків/термінів сплати процентів та/або часткового погашення кредиту згідно умов цього договору. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 23.03.2020 року виникла заборгованість у розмірі 15 089,52 доларів США., що включає: заборгованість за кредитом у розмірі 13 128,69 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 1 960,83 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку [PERSON] за період з 13.08.2008 по 23.03.2020 (а.с. 71-83). За правилами норми ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У спростування позовних вимог будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому судом також встановлено, що на момент укладення кредитного договору ВАТ АБ «Укргазбанк» мав банківську ліцензію Національного банку України № 123 від 19.11.2001 року на право здійснювати банківські операції, визначені частиною 1 та пунктами 5-11 частини 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Дозвіл на право здійснення банківських операцій № 123-3 від 05.07.2007 року (а.с. 91-94). Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Вищевказану правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 639/9387/16-ц. Відповідно положень частини 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За нормою ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором за загальну суму 15 089,52 доларів США. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу судових витрат між сторонами суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 6 134 грн. 46 коп., що становить 1,5% від ціни позову на день сплати 28.04.2020 року, виходячи з офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України станом на 28.04.2020 року за 1 дол. США - 27,1025 грн., відповідно норми ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 29).

Outcome: approved