Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Варварівської сільської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] являється матір'ю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Разом з тим, [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], відомості про батька [PERSON] записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачі проживають разом, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями та ведуть аморальний спосіб життя, при цьому, не доглядають за дітьми, не займаються їх вихованням та часто залишають їх самих вдома на тривалий час. З 23 травня 2017 року та до теперішнього часу діти проживають та перебувають на повному матеріальному утриманні у громадянки [PERSON] В зв'язку з вищевикладеним, орган опіки та піклування змушений звернутись до суду та просить: -позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; -позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; -стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу (заробітку), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття; -стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття; -передати дітей під опіку органу опіки та піклування Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання, призначене на 27.11.2017 року, не з'явились, однак в судовому засіданні 17.11.2017 року позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти позбавлення їх батьківських прав не заперечували, що також підтвердили відповідними письмовими заявами (а.с. 46, 47). Представники третіх осіб Служби у справах дітей Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Юр'ївського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явились, однак в судовому засіданні 17.11.2017 року проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та з'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. [PERSON] являється матір'ю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Разом з тим, [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], відомості про батька [PERSON] записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Викладені обставини визнані сторонами та підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Варварівської сільради Юр'ївського району Дніпропетровської області 10.04.2012 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області 24.06.2014 р., та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 09.08.2017 року (а.с. 13-15). За інформацією виконкому Варварівської сільради Юр'ївського району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі неодноразово змінювали фактичне місце проживання та на час розгляду справи мешкають за адресою: [ADDRESS] Разом з ними до 23 травня 2017 року проживали діти [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 16-19, 50). Характеристика з місця проживання, акти обстежень матеріально-побутових умов сім'ї свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] зловживають алкоголем, ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, вихованням своїх дітей не займаються, діти брудні та голодні. До того ж, батьки неодноразово залишали дітей самих вдома (а.с. 6, 7 23, 24, 54, 55). [PERSON] з 15.01.2012 року, а [PERSON] з 03.07.2014 року перебувають на обліку Служби у справах дітей Юр'ївської РДА як діти, які опинились в складних життєвих обставинах. Відповідно до рішень дорадчого органу Юр'ївської райдержадміністрації з питань соціального супроводу сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, від 24.01.2014 року та від 13.03.2016 року відносно сім'ї відповідачів двічі здійснювався соціальний супровід. За результатами оцінки потреб сім'ї встановлено, що діти потребують покращення матеріального забезпечення, належної уваги батьків у догляді та вихованні, у створенні належних умов утримання. За час соціальної роботи з батьками постійно вживались профілактичні заходи, спрямовані на поширення засад відповідального батьківства, підвищення мотивації до формування навичок здорового способу життя, неодноразово проводилась роз'яснювальна робота щодо відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с. 61, 62, 93, 94). З метою спонукання батьків до належного виконання своїх обов'язків з виховання та утримання дітей відповідачі неодноразово викликались на засідання колегіального органу з питань захисту прав дітей, їм надавались рекомендації щодо необхідності створення умов для проживання дітей, припинення вживання алкогольних напоїв, влаштування на роботу та належного догляду за малолітніми, вони попереджалась про передбачені законодавством наслідки невиконання батьківських обов'язків (а.с. 16-19). Крім того, на підставі висновку від 29 січня 2015 року щодо необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх малолітніх дітей орган опіки та піклування Варварівської сільради Юр'ївського району Дніпропетровської області звертався до Юр'ївського районного суду з відповідною позовною заяву. В ході розгляду справи відповідачі в судовому засіданні пообіцяли виправитись та забезпечити дітям належний догляд, у зв'язку з чим за заявою органу опіки та піклування суд постановив ухвалу про залишення позову без розгляду (а.с. 57, 58). Однак, незважаючи на всі заходи зі спонукання батьків до належного виховання та утримання дітей, вжиті органом опіки та піклування та соціальними службами, відповідачі й надалі ухиляються від виконання зазначених обов'язків. Так, 23 травня 2017 року близько 22.00 год. [PERSON] та [PERSON] на тривалий час покинули дітей самих вдома. Згодом дітей знайшли у сусідів. За цим фактом працівниками поліції відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а постановою Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 року останню притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення (а.с. 98, 99). Через загрозу життю та здоров'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] зі згоди відповідачів з 23 травня 2017 року до теперішнього часу діти проживають в родині тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-19, 49). Згідно з актом обстеження утримання малолітніх дітей за вказаною адресою від 20.11.2017 року, складеним депутатом сільської ради [PERSON] за участю сусідів [PERSON] та [PERSON], умови проживання [PERSON] та [PERSON] хороші, вони мають всі необхідні речі для навчання, виховання та розвитку. [PERSON] придбала дітям одяг, взуття та влаштувала їх до дитячого дошкільного навчального закладу (а.с. 49). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Норми цієї статті зобов'язують батьків виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до сімейного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Варварівської сільради Юр'ївського району Дніпропетровської області від 05.07.2017 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а [PERSON] - у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 21). Як встановлено в судовому засіданні батьки малолітніх дітей свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, їх вихованням не займаються, не турбуються про них, не піклуються про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Доказів, які б спростовували дані обставини, або на підтвердження поважності причин невиконання батьківських обов'язків, відповідачі не надали. Крім того, протягом часу проживання дітей у [PERSON] відповідачі жодного разу їх не відвідали та не цікавились їхнім життям, що останніми не спростовано в судовому засіданні. Визнавши позовні вимоги в повному обсязі, [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що й надалі вживають алкогольні напої та не мають роботи. Будь-яких спроб виправитись та займатись вихованням своїх дітей відповідачі не роблять та продовжують вести аморальний спосіб життя. Також, судом встановлено, що відповідачі неодноразово притягались до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст.ст. 175, 178 КУпАП, тобто куріння тютюнових виробів, розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях, що характеризує їх як осіб, схильних до девіантної поведінки (а.с. 101-108). Виходячи з інтересів дітей, з урахуванням того, що [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей без поважних причин, мають ознаки синдрому залежності від алкоголю, наявність реальної загрози для життя та здоров'я дітей, суд вважає необхідним позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні їх малолітніх дітей. Суд також вирішує питання про стягнення з відповідачів аліментів на дітей на підставі ч.ч. 2 та 3 ст. 166 СК України, за якими особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу положень ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідачі зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному в позові розмірі на своїх малолітніх дітей не надали. Тому суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] мають можливість надавати утримання дітям. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідачів. Також суд враховує, що відповідачі є працездатними, інвалідами не являються, хронічними захворюваннями не страждають. На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України суд встановлює, що з [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а з [PERSON] на утримання [PERSON] - у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд звертає увагу відповідачів, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Крім того, суд роз'яснює відповідачам норми ст. 169 СК України, за якими мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. За таких обставин, суд вважає необхідним передати малолітніх під опіку органу опіки та піклування Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави у розмірі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved