Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі [PERSON]) у серпні 2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 11.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг, на підставі якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 8000 гривень на платіжну картку. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та комісії не вносить, внаслідок чого станом на 19.07.2017 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 28736,22 гривень, з яких заборгованість за кредитом 8210,31 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 10497,55 гривень, заборгованість за пенею в сумі 8421,87 гривень, штрафи у сумі 250 гривень та 1356,49 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» визнали частково, а саме не заперечували проти наявності боргу за кредитом в сумі 8210,31 гривень, але заперечували проти розміру нарахованих банком відсотків та пені. [PERSON] додатково суду пояснив, що заборгованість по кредиту виникла через скрутне матеріальне становище, оскільки його без попередження було звільнено з роботи. Крім того на його утриманні перебуває матір, тому він не мав достатньо коштів для погашення кредиту. Не заперечував проти того, що він особисто підписував Договір про надання банківських послуг від 11.08.2008 року, але зазначив, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг не ознайомлювався, а просто поставив підпис. Він не погоджується з нарахованими відсотками в подвійному розмірі та нарахованим розміром пені, оскільки сплачував за користування кредитом досить тривалий час і лише після втрати роботи не зміг погашати кредит. Просив зменшити розмір нарахованої йому пені та відсотків за користування кредитом. Представник відповідача [PERSON] суду пояснив, що заборгованість по кредиту виникла з поважних причин [PERSON] втратив роботу, а тому не мав достатньо коштів для нормального забезпечення свого життя та сплати кредиту в ПАТ КБ «ПриватБанк». Оскільки відповідач не був ознайомлений з умовами надання кредиту, а лише підписав Договір, то не був належно обізнаний з порядком нарахування відсотків, пені та штрафів в разі порушення умов договору кредиту. Заперечував проти нарахованих відсотків за користування кредитом в подвійному розмірі та не погодився з розміром вказаної пені, вважаючи їх розмір завищеним. Просив зменшити розмір нарахованої пені та відсотків за користування кредитом. Суд заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується Статутом (а.с. 32) та [PERSON] 11.08.2008 року укладено Договір про надання банківських послуг, який складається із Заяви позичальника та Тарифів, а також Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 10-26). Відповідно до умов вказаного Договору про надання банківських послуг, - [PERSON] надає [PERSON] кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, базова процентна ставка встановлена на рівні 36 % річних, розмір щомісячних платежів 7% від суми заборгованості до 25 числа місяця наступного за звітним. За кредитне обслуговування передбачено сплату комісії, а за несвоєчасне погашення заборгованості штрафи. Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. В пункті 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Пункт 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачеє, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Штрафи нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 4-9), станом на 19.07.2017 року [PERSON] має заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 11.08.2008 року у сумі 28736,22 гривень, з яких заборгованість за кредитом 8210,31 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 10497,55 гривень, заборгованість за пенею в сумі 8421,87 гривень, штрафи у сумі 250 гривень та 1356,49 гривень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт підписання ним Договору про надання банківських послуг від 11.08.2008 року укладеного з ЗАТ КБ «ПриватБанк», а тому суд вважає, що він був ознайомлений та обізнаний з умовами кредитування, що визначені даним Договором. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між сторонами 11.08.2008 року укладено Договір про надання банківських послуг, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами та пенею [PERSON] належним чином не виконані. Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсот\-ках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме й нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. 1-2 ст. 551 ЦК). Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Частиною 3 ст. 551 ЦК передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, ч.3 ст. 551 ЦК, з урахуванням положень ст. 3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У розглядуваній справі пеня в сумі 8421,87 гривень перевищує розмір заборгованості за кредитом (8210,31 грн.), а нараховані проценти в подвійному розмірі становлять 10497,55 грн. За таких обставин на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України, а також враховуючи характер виданого кредиту, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) до 1000 гривень. Крім того трудовою книжкою [PERSON] дійсно підтверджується факт його звільнення з роботи 30.08.2016 року. Відповідно до розрахунку наданого позивачем [PERSON] почав допускати порушення умов договору з серпня 2016 року. Тобто саме після звільнення з роботи [PERSON] почав допускати порушення умов договору в частині погашення кредиту, що і призвело до виникнення заборгованості. Стягнення пені у розмірі заявленому позивачем, на думку суду, не буде відповідати передбаченим ч. 3 ст. 509 ЦК України таким засадам зобовязання, як розумність та\~ справедливість. Таким чином позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню, та із [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 11.08.2008 року, що виникла станом на 19.07.2017 та яка складається із заборгованості: за кредитом в сумі 8210 гривень 31 копійка, за процентами в сумі 10497 гривень 55 копійок, пеня в сумі 1000 гривень, штрафи в сумі 1606 гривень 49 копійок (250,00 грн. + 1356,49 грн.), що разом становить 21314 гривень 35 копійок.\~ Судові витрати підлягають розподілу згідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 551, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial