Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

ПАТ«Альфа-Банк» звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що 24.10.2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та відповідач - [PERSON] відповідно до умов якого, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 48 974,96 грн. у строк з 24.10.2014 року, а відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 48 974,96 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. А от відповідач, у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 48 308,35 грн., за відсотками - 0,19 грн. та по комісії - 7 616,85грн. Крім того, у зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту йому було нарахована неустойка в сумі 1 800,00 грн. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, а тому він змушений звернутись з позов до суду про стягнення вказаної суми заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 626 та 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2014 року між позивачем - ПАТ«Альфа-Банк» та відповідачем - [PERSON] було укладено договір № 500523225 з додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 48 974,96 грн. (а.с.4-8). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 48 974,96 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача (а.с.11). Судом встановлено, що на виконання умов договору відповідачу [PERSON] була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але вимога до цього часу не виконана (а.с.12). Відповідно до ст.509 ЦК України одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору згідно ст.526 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статті 526, 527 ЦК України зобов'язують боржника належним чином виконувати свої зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості (а.с.10) станом на 11.11.2015р. вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором № 500523225 від 24.10.2014р. в сумі - 57 725,39 грн., а саме: за кредитом - 48 308,35 грн.; по відсотках - 0,19 грн.; по комісії - 7 616,85 грн., штраф - 1 800,00 грн. Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому, оскільки на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 11 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України. В матеріалах справи є докази сплати позивачем судового збору за подання позову в сумі 1 218,00 грн. (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved