Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 02.06.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 25143,59 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 16.08.2018 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надалі - позивач та [PERSON] (надалі - відповідач), на умовах публічної оферти, було укладено заяву № 504315924 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). В рамках даного Договору відповідачу було відкрито поточний рахунок [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Також з відповідачем оформлено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії в розмірі -15000,00 грн. зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Кредитний ліміт встановлюється на 60 місяців з можливим продовженням в той самий строк. Строк дії ліміту до липня 2023 року. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Проте відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки. Тому відповідач звернувся з даним позовом до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.07.2020 було відкрито провадження у справі, розгляд даної цивільної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Державний Ощадний Банк України» зареєстрований як юридична особа 31.12.1991 № 1 070 120 0000 016740. Види діяльності: 64.19 Інші види грошового посередництва (а.с.3). Відповідно до заяви про приєднання № 504315924 [PERSON] підтвердила, що отримала, ознайомилася і погодилася з правилами користування карткою, тарифами, які діють на дату підписання цієї заяви про приєднання (а.с. 9). Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), підписаної [PERSON] та представником АТ «Державний ощадний банк України», остання погодилася з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердила укладання між нею та банком кредитного договору. [PERSON] погодилася, що їй можуть встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 45000,00 грн., максимальний розмір кредиту - 250000,00 грн., строк кредитування - 60 місяців з можливістю продовження на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією відрахування та/або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі (а.с. 10). Відповідно до п. 1.6.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта. Згідно з п. 1.28 Договору Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно. Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому ра Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), с процентів за користування ним та інших платежів. Згідно з п.1.34. розділу XXII Договору у разі виникнення простроченої заборговано Картковим рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновим правами, тощо (а.с. 11-15). Згідно з розрахунком заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за [PERSON] рахується наступна заборгованість: заборгованість по кредиту - 23202,68 грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасній сплаті основного боргу відсотків 1332,93 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 371,45 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 64,58 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 77,91 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 94,04 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] становить 25143,59 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Згідно з п.п.10.11. ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) зазначено, що «відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання». Судом встановлено, що 16.08.2018 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надалі - позивач та [PERSON] (надалі - відповідач), на умовах публічної оферти, було укладено заяву № 504315924 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). В рамках даного Договору відповідачу було відкрито поточний рахунок [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Також з відповідачем оформлено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії в розмірі -15000,00 грн. зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Кредитний ліміт встановлюється на 60 місяців з можливим продовженням в той самий строк. Строк дії ліміту до липня 2023 року. Проте відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 25143,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст.546 та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 686/21962/15-ц від 16 травня 2018 року. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, оскільки позивач надав до суду докази того, що з відповідачем було оформлено Договір та на встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі -15000,00 грн. зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами, проте відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки, доказів недійсності договору до суду не надав, і в той же час ухиляється від повернення позивачеві боргу, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved