Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 03 вересня 2010 року між ними був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 100.00 грн. зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 30 вересня 2015 року прострочена заборгованість складає 22 145,03 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 5524.11 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 13090.20 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2000.00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,0 грн.; штраф (процентна складова) 1030.72 грн. Зважаючи на видалене просить суд позов задовольнити та стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 03.09.2010 року в сумі 22 145.03 грн. та судові витрати у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03 вересня 2010 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 100.00 гривень зі сплатою 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2010 року прострочена заборгованість складає 22145,03 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 5 524.11 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 13 090.20 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2000.00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,0 грн.; штраф (процентна складова) 1 030.72 грн. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згiдно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згiдно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved