Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

ПАТ «Волиньобленерго» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. Свій позов мотивує тим, що 09 січня 2016 року працівниками Горохівської філії ПАТ «Волиньобленерго» в будинку відповідача, що знаходиться в місті Горохів по вулиці Шевченка, 68 Горохівського району Волинської області було виявлено факт безоблікового використання електроенергії, зокрема, влаштування потайної електропроводки від ввідного проводу перед електролічильником до електропроводки житлового будинку через АП-50. Спожита електроенергія не обліковується. Порушення неможливо виявити при контрольному огляді. Відповідачем було порушено п.42 Правил користування електричною енергією для населення. У звязку з цим, працівниками Горохівської філії ПАТ «Волиньобленерго» було складено акт №029202 від 09 січня 2016 року про порушення Правил користування електроенергією для населення. 02 лютого 2016 року комісією з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією Горохівської філії ПАТ «Волиньобленерго» відповідачу було нараховано до сплати 20870 гривень 58 копійок вартості не облікованої електроенергії. Відповідачу надсилалася претензія щодо сплати ним заподіяних збитків, однак в добровільному порядку останній вартість не облікованої електричної енергії не відшкодував. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Волиньобленерго» 20870,58 гривень, а також сплачений при зверненні до суду судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю із наведених в позовній заяві підстав, просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії відповідачу в сумі 20870,58 гривень нараховано неправильно. Зокрема, він зазначив, що у разі виявлення представниками енергопостачальниками порушення споживачами ПКЕЕ та у разі необхідності застосування положень Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для визначення кількості не облікованої електричної енергії, необхідно при визначенні терміну, за який проводиться розрахунок, у випадках, передбачених законодавством, враховувати дату останнього контрольного огляду засобу обліку але зазначений термін має не перевищувати шість місяців. Таким чином, розмір заподіяної шкоди позивачу має становити 4943,18 гривні. Вказану суму відповідач погоджується відшкодувати позивачу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року №122 та Методикою визначення обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, що затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №526. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання. Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з абз. 2 частини 2 статті 27 вказаного Закону правопорушенням в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відповідно до п.9 Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року (далі ПКЕЕ), споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Згідно з п.48 ПКЕЕ, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до п.53 ПКЕЕ, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Судом встановлено, що 09 січня 2016 року працівниками Горохівської філії ПАТ «Волиньобленерго» проводилася перевірка електроустановки побутового споживача [PERSON], що знаходиться в місті Горохові по вулиці Шевченка, 68 Волинської області, в ході якої було виявлено факт безоблікового використання електроенергії, зокрема, влаштування потайної електропроводки від ввідного проводу перед електролічильником до електропроводки житлового будинку через АП-50. Спожита електроенергія не обліковується. Порушення неможливо виявити при контрольному огляді. Відповідачем було порушено п.42 Правил користування електричною енергією для населення. У звязку з цим в присутності відповідача складено акт №029202 (а.с. 4-5). При складанні зазначеного акту відповідач був присутній, заперечень щодо обставин, викладених в [PERSON] про порушення Правил користування електроенергією для населення не зазначав. На підставі вищевказаного акту 02 лютого 2016 року комісією з розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією ПАТ «Волиньобленерго» проведено розрахунок заподіяної енергопостачальній організації шкоди, яка складає 20870,58 гривень (а.с. 9-10). При цьому, як вбачається із протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ ПАТ «Волиньобленерго» від 02 лютого 2016 року та розрахунку збитків за актом №029202, розрахунок збитків, заподіяних відповідачем енергопостачальній організації, здійснювався на підставі п.п.5 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року №562, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції 04.07.2006 року за №782/12656 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією». Згідно п.3.3 Методики №562 від 04 травня 2006 року, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. б) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року №28 затверджено правила користування електричною енергією, де зазначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Норми розділів «Загальні положення», «Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» та «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів» поширюються на всіх споживачів без винятку. Відповідно до п.1.2. Правил, для цілей цих Правил наведені нижче терміни та визначення вживаються в такому значенні: електроустановка комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, призначених для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії; заінтересовані сторони юридичні та фізичні особи, на яких впливає чи може вплинути реалізація заходів із програмування електронних багатофункціональних засобів обліку електричної енергії; засоби обліку засоби вимірювальної техніки, у тому числі лічильники, трансформатори струму та напруги, кола обліку, які використовуються для визначення обсягу електричної енергії та величини споживання електричної потужності; контрольний огляд засобу обліку виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень; прихована електропроводка електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити; споживач електричної енергії юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору; технічна перевірка виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку «Правилам устройства електроустановок» (далі ПУЕ) та іншим нормативно-технічним документам; технічні (контрольні) засоби обліку засоби обліку, що застосовуються суб'єктом господарської діяльності для контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії у власних електричних мережах тощо. В листі Національної комісії регулювання електроенергетики України №4942/11/17-06 від 21 вересня 2006 року надано розяснення щодо поняття контрольного огляду та контрольного зняття показів засобу обліку. Так, відповідно до положень пункту 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 17 жовтня 2005 року №910, контрольний огляд засобу обліку виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку, пломб на ньому, із зазначенням показів засобу обліку. Разом з тим, в Правилах користування електричною енергією для населення, затверджених постановою абінету Міністрів України від 26 липня 1999 №1357, зустрічається поняття контрольного зняття показів засобу обліку. Враховуючи зазначене, ці поняття слід вважати тотожними. Відповідно до положень пункту 1.2 Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28 (із змінами) (далі ПКЕЕ), огляд засобу обліку це виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень. Тобто, здійснюючи контрольний огляд засобу обліку, представники енергопостачальника мають можливість не тільки провести контрольне зняття показань приладу обліку у споживача, а також візуально обстежити цілісність приладу обліку та пломб, встановлених на ньому та провести обстеження електроустановки на предмет виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій. Відповідно до пункту 38 ПКЕЕ енергопостачальник зобовязується, зокрема, проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у побутових споживачів відповідно до затверджених графіків. З огляду на це, у разі можливості виявлення представниками енергопостачальника порушень ПКЕЕ без застосування спеціальних технічних засобів під час здійснення контрольного огляду засобу обліку, нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі складеного [PERSON] про порушення ПКЕЕ має здійснюватися за період з дати останнього контрольного огляду показань приладу обліку або технічної перевірки, але не більше, ніж за шість календарних місяців. Постачальники електричної енергії можуть розробляти внутрішні документи, які регламентують дії їх працівників при проведенні контрольних знімань приладів обліку у побутових споживачів та у випадку виявлення у споживачів порушень ПКЕЕ, але зміст зазначених документів має узгоджуватись з вимогами ПКЕЕ, Методики та інших нормативно правових актів, що регулюють відносини з приводу користування електричною енергією. Враховуючи вищенаведене, у разі виявлення представниками енергопостачальника порушення споживачами ПКЕЕ, та у разі необхідності застосування положень Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для визначення кількості необлікованої електричної енергії, необхідно при визначенні терміну, за який проводиться розрахунок, у випадках, передбачених законодавством, враховувати дату останнього контрольного огляду засобу обліку але зазначений термін, має не перевищувати шість місяців. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір заподіяних відповідачем позивачу збитків внаслідок необлікованого використання електроенергії в сумі 20870 гривень 57 копійок нараховано неправильно, оскільки вказані збитки мають бути нараховані за останні шість місяців до дати виявлення необлікованого використання відповідачем електроенергії, тобто, за період з 09 липня 2015 року по 09 січня 2016 року. Таким чином, розмір заподіяних збитків становить 4943 (чотири тисячі девятсот сорок три) гривні 18 копійок, що підтверджується наданим представником відповідача розрахунком. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно із ч.3 ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного цивільного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). Частиною 1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч.2 ст.22 ЦК України). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. (ч.3 ст.22 ЦК України). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. Таким чином, закон у вказаних правовідносинах ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача. Оскільки судом встановлено, що дії [PERSON] були неправомірними і між ними і завданою шкодою є безпосередній причинний звязок і, враховуючи, що відповідач не відшкодував заподіяну безобліковим споживанням електроенергії шкоду, то право ПАТ «Волиньобленерго» на відшкодування збитків, завданих споживачем внаслідок порушень, допущених під час використання електроенергії, порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: partial