Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохають позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку. Заявлені вимоги мотивують ухиленням відповідачки від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини. Ухвалою суду від 10.08.2021 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.10.2021 підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування [PERSON] на задоволенні позову наполягала. Пояснила, що сім`я [PERSON] тривалий час перебуває на обліку у службі у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики. Старший син відповідачки [PERSON] , 2003 року народження проживає з батьком, відносно середнього сина [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] позбавлена батьківських прав відновідно до рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015.Співмешканець [PERSON] . [PERSON] не працює та веде асоціальний спосіб життя. Квартира, в якій проживає родина з малолітньою дитиною в занедбаному стані, в квартирі брудно, повітря зі стійким запахом тютюнового диму, оскільки дорослі члени родини постійно палять в квартирі. При відвідуванні квартири представниками органу опіки було виявлено на кухні відкриту електричну розетку, що є небезпечним для життя дитини, проте відповідачку це не бентежить. Запас продуктів та приготовлена їжа відсутня. [PERSON] двічі притягалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, проте висновків для себе не зробила та не забезпечила належні умови проживання, харчування для дитини. Після відібрання дитини, яке було 26.07.2021 [PERSON] жодного разу сина не відвідала та не вжила заходів для його повернення. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що влаштується на роботу та створить належні побутові умови для дитини. Представник відповідача [PERSON] прохав у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що [PERSON] намагається зробити все можливе щоб влаштуватися на роботу, проте наразі це важко зробити через карантинні обмеження. Зазначив, що позбавлення батьківських прав занадто сувора міра, прохав дати шанс [PERSON] . Встановивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] в м. Горішні Плавні Полтавської області народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст.135 СК України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.16). Як вбачається з повідомлення Полтавського обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Полтавської обласної державної адміністрації адресованого начальнику служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики [PERSON] , до Полтавського обласного ЦСССДМ надійшло повідомлення від перинатального центру Полтавської обалсної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського про народження дитини [INFO] [PERSON] . Породіля зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Зі слів медичного персоналу, жінка відноситься до категорії осіб соціального ризику. [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо другої дитини, перша дитина проживає з батьком. Новонароджена дитина знаходиться у відділенні постнатального догляду та потребує лікування та особливого догляду. Жінка не забезпечує дитину речами, памперсами, ліками (а.с.19). Згідно повідомлення № 01-17/1167 від 16.10.2018 надісланого Управлінням охорони здоров`я Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області начальнику служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики [PERSON] , [PERSON] знаходиться у педіатричному відділенні Горішньоплавнівської міської лікарні з 05.10.2018. У зв`язку з переведенням дитини з перинатального центру ПОКЛ ім. Скліфасовського до педіатричного відідлення міської лікарні, з діагнозом: дитина замала для терміну гестації, із значною затримкою фізичного розвитку по всіх показниках. ВАП в стадії закриття, AV блокада І ступеню, дифузні зміни міокарду шлуночків. Новонароджена дитина потребує динамічного нагляду у зв`язку з основним захворюванням до покращення загального стану. Дата орієнтовної виписки, після виконання повного обсягу загально-клінічних обстежень 15.10.2018. Батьківські обов`язки [PERSON] щодо піклування та догляду за дитиною виконуються відносно задовільно. Регулярно проводяться консультативні бесіди (а.с.20). Як вбачається з інформації Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Надія» від 30.01.2019, [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , проживають у Центрі соціальної підтримки дітей на сімей «Надія» з 26.10.2018.Психоемоційний стан [PERSON] при влаштуванні був нестабільний, розгублений та насторожений і проявлявся у недовірі до всього, що її оточувало. За спостереженням працівників Центру мати не в повній мірі задовольняла потреби дитини в їжі, в гігієнічних процедурах, тобто за нею не спостерігалося активної турботи за сином. [PERSON] не демонструвала, що любить [PERSON] , не заспокоювала його коли він плакав. Жінка ігнорувала рекомендації по догляду за дитиною, собою та приміщенням, в якому проживала (про що неодноразово їй наголошувалося і розповідалося, як необхідно доглядати за дитиною, собою, особистими речами, помешканням). 12.11.2018 було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання родини за адресою: [ADDRESS] . Висновок: житлово-побутові умови не відповідають вимогам для повноцінного розвитку дитини тому що в помешканні відключено газ, світло, немає гарячої води, дуже брудно, відсутні необхідні речі для малюка. З матір`ю працювали директор Центру, лікар-педіатр, медичні сестри, завідувач Відділення підтримки сім`ї, психолог, юрист. Здійснювалися бесіди, діагностичні обстеження, супроводи до міської лікарні для підписання декларації з лікарем, на консультацію до лікаря ортопеда, до Управління соціального захисту населення для оформлення виплат по народженню дитини. Психологом та завідувачем Відділення підтримки сім`ї вивчалися стосунки в середині родини. Проводилися бесіди з матір`ю, окремо з батьком [PERSON] та з ними обома про значущість нормальних відносин у родині, розвиток дитини (як необхідно піклуватися про дитину). Члени родини під підпис були ознайомлені з тим, що необхідно зробити для того, щоб подолати неблагополуччя, яке склалося в сім`ї на побутовому рівні. 14.12.2018 сім`я отримала гроші по народженню дитини. На цей момент [PERSON] знаходилася в лікарні з приводу високого тиску. Грошима на власний розсуд розпорядився [PERSON] . З його слів він погасив борги за газ, світло, поміняв лічильник на світло, купив постільну білизну, подушки, електричну плиту, ліжко для сина, зробив на кухні косметичний ремонт та придбав харчі. 14.01.2019 [PERSON] заключив договір з ПрАТ «Кременчукгаз» на обслуговування та сплатив за послугу підключення до системи газопостачання. З 16.01.2019 газопостачання в квартирі відновлено. З моменту потрапляння до [PERSON] змінилася на краще. Вона почала піклуватися про дитину, розмовляти з нею, але в повній мірі вміння самообслуговування та повноцінного догляду за дитиною у неї відсутні. Висновок: з [PERSON] необхідно продовжити роботу щодо формування навичок відповідальної матусі. Враховуючи спостереження та діагностичні дані жінки можна зробити висновок , що у [PERSON] низька самооцінка. У ставленні до себе відсутня самокритика та особиста повага. Жінка потребує підтримки, здорового оточення та соціально-психологічного і медичного супроводу з метою постійного контролю по догляду за дитиною (а.с.26-28). Відповідно до повідомлення адміністрації центру ПМСД м. Горішні Плавні, [PERSON] , [INFO] , спостерігається сімейним лікарем за адресою: [ADDRESS] . На профілактичні огляди до лікаря мати приходить вчасно, але рекомендації медичних працівників не виконує. Під час огляду сімейним лікарем у хлопчика виявлені відхилення в фізичному розвитку, зміни в загальному аналізі крові, від госпіталізації в дитяче відділення мати відмовилася. При актовному відвідуванні медичною сестрою сім`ї вдома виявлено, що сумішшю мама дитину не годує, не прогулянки з дитиною не виходить, при наявності дитячої коляски, в квартирі присутній запах тютюну (а.с.32). Згідно акту обстеження умов проживання від 13.04.2021 сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання частково задовільні. Помешкання підключено до газо-водо-електро-теплопостачання. У кімнаті наявні меблі: диван, диван-малютка, шафа для одягу, стіл, етажерка. Підлога застелена килимовим покриттям. Із побутової техніки в наявності: бойлер, телевізор, газова плита. Меблі та речі побутового вжитку мають зношений вигляд. Помешкання має занедбаний вигляд: шпалери місцями обірвані, брудні, у масних плямах, одвірки, двері, підлога брудні, у ванній кімнаті присутні ознаки сирості, грибка. Квартира потребує генерального прибирання та ремонту. Санітарно-гігієнічний стан житла незадовільний: газова плита, тарілки і посуд для приготування їжі брудні; повітря не свіже, зі стійким запахом тютюнового диму. У кімнаті не охайно, одяг лежить купою на дивані, постільна білизна брудна. Запас продуктів харчування відсутній, приготовленої їжі не має. В наявності молоко і хліб. У [PERSON] є окреме місце для сну і відпочинку, одяг відповідно до віку, постільна білизна, засоби гігієни, дитячий візочок, іграшки, тощо. На момент відвідування сім`ї вдома були [PERSON] , малолітній [PERSON] та [PERSON] . На вигляд дитина чиста, доглянута. Зі слів [PERSON] [PERSON] з 12.04.2021 не відвідує дошкільний заклад через незначні прояви простуди. З [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо обов`язку батьків піклуватися про здоров`я дитини та забезпечувати їй належні умови проживання, попереджено про відповідальність за ухиленні від виконання батьківських обов`язків згідно чинного законодавства. [PERSON] повторно рекомендовано звернутися до відповідних організацій, які надають послуги з газо-водо-електро-теплопостачання і укласти договори на обслуговування на своє ім`я, у зв`язку із смертю матері [PERSON] . Звернутися в УСЗН для оформлення субсидії (а.с.34). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 13.05.2021 сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання незадовільні. Помешкання підключено до газо-водо-електро-теплопостачання. У кімнаті наявні меблі: диван, диван-малютка, шафа для одягу, стіл, етажерка. Підлога застелена килимовим покриттям. Із побутової техніки в наявності: бойлер, телевізор, газова плита. Холодильник відсутній. Меблі та речі побутового вжитку мають зношений вигляд. Помешкання має занедбаний вигляд: шпалери брудні, у масних плямах, місцями обірвані, одвірки, двері, підлога брудні, у ванній кімнаті присутні ознаки сирості, грибка. Квартира потребує генерального прибирання та ремонту. Санітарно-гігієнічний стан житла незадовільний: газова плита, тарілки і посуд для приготування їжі брудні; повітря не свіже, зі стійким запахом тютюнового диму. У кімнаті брудно, іграшки та речі розкидані по всій кімнаті, одяг лежить купою на дивані, постільна білизна брудна. Запас продуктів харчування відсутній, приготовленої їжі не має. У [PERSON] є окреме місце для сну та відпочинку, одяг відповідно до віку, дитячий візочок, іграшки тощо. На момент відвідування сім`ї вдома був [PERSON] , співмешканець [PERSON] , за спостереженням не зовсім у адекватному стані: заповільнена мова, неохайний зовнішній вигляд, загальмованість. Під час бесіди [PERSON] поводився зухвало, говорив не по суті, ухилявся від відповідей. Зі слів [PERSON] . [PERSON] у садочку, а де [PERSON] він не знає (а.с.35). Відповідно до Витягу з протоколу № 15 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.05.2021 щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , 2018 року народження, було вирішено службі у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики залишити сім`ю [PERSON] на контролі та рекомендувати [PERSON] : виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечувати належний рівень харчування, створювати належні умови для розвитку; офіційно працевлаштуватися; співпрацювати зі спеціалістами служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики (а.с.42). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 05.07.2021 сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання незадовільні. Помешкання підключено до газо-водо-електро-теплопостачання. У кімнаті наявні меблі: диван, диван-малютка, шафа для одягу, стіл, етажерка. Підлога застелена килимовим покриттям. Із побутової техніки в наявності: бойлер, телевізор, газова плита. Холодильник відсутній. Меблі та речі побутового вжитку мають зношений вигляд. Помешкання знаходиться в антисанітарному стані: брудно, таргани присутні на стінах, кухонному столі, газовій плиті, мийці тощо. У ванній кімнаті присутні ознаки грибка. У кімнаті безлад: іграшки, особисті речі розкидані на підлозі, спальне місце батьків незастелене, постільна білизна брудна, вікна, одвірки, двері, підлога брудні. Газова плита, тарілки і посуд для приготування їжі брудні. На кухні відкрита електрична розетка. Повітря важке, зі стійким запахом тютюнового диму та сечі. Запас продуктів харчування відсутній, приготовленої їжі нема. У [PERSON] є окреме місце для сну та відпочинку- дитяче ліжко, одяг відповідно до віку, дитячий візочок, іграшки, тощо. На момент відвідування сім`ї вдома був [PERSON] , співмешканець [PERSON] , за спостереженням не зовсім у адекватному стані: заповільнена мова, неохайний зовнішній вигляд, загальмованість. Під час бесіди [PERSON] не міг пояснити чому у квартирі антисанітарія та безлад, відсутні продукти харчування тощо. Зі слів [PERSON] , [PERSON] на роботі (а.с.43). Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.04.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме в ухиленні від виконання передбачених законодавством батьківських обовязків щодо забезпечення необхідних умов проживання малолітнього сина [PERSON] , 2018 року народження, внаслідок чого 13.04.2021 о 20 -00 год. за адресою мешкання [PERSON] : [ADDRESS] , виявлено безлад у помешканні, бруд та стійкий неприємний запах, відсутній косметичний ремонт, а також, відсутній необхідний запас продуків харчування для дитини, чим порушено ч.2 ст.150 СК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження (а.с.100). Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.10.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а саме в ухиленні від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя малолітнього [PERSON] , 2018 року народження, а саме 07.07.2021 близько 14-00 год. за місцем проживання по [ADDRESS] , виявлено бруд, мотлох, не відремонтовані розетки у відкритому доступі для дитини, відсутній запас продуктів харчування для дитини, в результаті чого мати не виконала вимоги ч.2-4 ст.150 СК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн (а.с.101-102). Відповідно до повідомлення Горішньоплавнівського відділення Кременчуцького центру обслуговування споживачів ТОВ «Полтаваенергозбут», за адресою [ADDRESS] станом на 30.09.2021 існує борг за спожиту електричну енергію у розмірі 5812,76 грн. Остання оплата за спожиту електроенергію за даною адресою була виконана 26.05.2020 у сумі 1315,91 грн. За вказаною адресою договір укладений між ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] , яка як вбачається з ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.03.2021 померла [INFO] . Виходячи з зазначеної інформації електропостачання відключено за адресою [ADDRESS] з 05.07.2021 за бездоговірні відносини. Із заявою щодо відновлення електропостачання [PERSON] не зверталася (а.с.103). Відповідачка та її співмешканець ніде не працюють, родина фактично проживає за рахунок державної допомоги на дитину та, зі слів відповідачки, з тимчасових неофіційних заробітків її співмешканця [PERSON] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 07.07.2021 було вирішено службі у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики підготувати проєкт рішення про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та його влаштування та позов до Комсомольського міського суду Полтавської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.44-46). Рішенням виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.07.2021 у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків, що становить безпосередню загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відібрано у [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Згідно повідомлення КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» малолітній [PERSON] , [INFO] , виховується в закладі з 26.07.2021. За час перебування дитини в закладі мати дитину не відвідувала, не телефонувала, життям та здоров`ям дитини не цікавилася (а.с.99). Згідно з висновком органу опіки та піклування від 15.07.2021, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним (а.с.9-14). Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, у відповідності до ст.ст.150,151 СК України первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе. Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (пункт 49 рішення ЄСПЛ). У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Отже, аналізуючи поведінку [PERSON] через призму виконання нею батьківських обов`язків щодо її сина [PERSON] , передбачених статтею 150 СК України, як у період до відібрання його від неї, так і протягом періоду перебування сина у дитячому будинку, суд розцінює таку поведінку відповідачки як свідоме її ухилення від виконання нею батьківських обов`язків в умовах, коли вагомих об`єктивних перешкод для належного їх виконання [PERSON] немає. У поведінці матері вбачається байдужість до стану здоров`я дитини, її утримання, виховання та розвитку. Ухилення [PERSON] від виховання дитини суперечить її інтересам, перешкоджає їх нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім`ї. На підставі викладеного суд вважає, що ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, в судовому засіданні доведено повністю, в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження даних обставин, що дають підстави позов задовольнити повністю та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина, так як саме позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як убачається з матеріалів справи позивач звернулися до суду із згаданим позовом 15.07.2021 (№5265/21-Вх від 15.07.2021), з огляду на що аліменти підлягають стягнення щомісячно до досягнення дитиною повноліття саме починаючи з 15.07.2021. Щодо передачі малолітнього [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області для подальшого влаштування, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей. Відповідно до п. 9 Постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» , протягом двох місяців після виявлення дитини, яка залишилась без батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем виявлення дитини разом з адміністрацією закладу, до якого тимчасово її влаштовано, органами Національної поліції, охорони здоров`я вживає заходів до встановлення особи дитини, місця її проживання, відомостей про батьків або осіб, які їх замінюють, інших родичів, місця їх проживання (перебування) та організовує роботу з повернення дитини на виховання в сім`ю чи заклад, який вона самовільно залишила, або забезпечує підготовку документів для надання їй статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. У разі коли дитина деякий час перебувала поза сімейним оточенням і місце проживання (перебування) її батьків не встановлено, її влаштування і встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, забезпечує служба у справах дітей за місцем виявлення дитини. На підставі п.13 цієї ж Постанови облік дітей, які залишились без батьківського піклування, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання батьків дитини або одного з них, з яким проживала дитина до настання обставин, за яких вона залишилася без піклування батьків, незалежно від місця виявлення дитини, а дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - служба у справах дітей за місцем походження дитини. У разі коли батьки дитини або місце їх проживання невідомі, дитина, яка залишилась без батьківського піклування, береться на облік у службі у справах дітей за місцем виявлення дитини або місцем розташування закладу охорони здоров`я, в якому дитину залишили. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживала разом з дитиною по [ADDRESS] , з огляду на що малолітнього [PERSON] необхідно передати органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Суд роз`яснює відповідачці, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1816 грн.

Outcome: approved