Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №011-19520-200613 від 20.06.2013року в сумі 42837,62грн. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього умовами договору зобовязань щодо своєчасної сплати сум кредиту, в звязку з чим виникла заборгованість і є правові підстави для звернення до суду про стягнення заборгованості. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не зявився, подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. 20.06.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №011-19520-200613 (надалі Договір). Відповідно до ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч.2 ст.638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вище вказаного Договору, Позивач відкрив Відповідачеві картковий рахунок № 26259907970255 в національній валюті України гривні. Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 30000грн. Згідно п.1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, в межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В звязку з відкликанням банківської ліцензії АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р., після спливу чергового строку ліміту Кредитної лінії, відповідно до п.2.4. Частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0.00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок №26252908868534 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 20300грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 06.06.2017р. не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла заборгованість за Договором №011-19520-200613 від 20.06.2013року на загальну суму 42837,62грн., яка складається з: 24361,01 грн.- прострочене тіло кредиту, 18476,61 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. За таких обставин, відповідачем були порушенні умови договору та норми чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати суми боргу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по договору №011-19520-200613 від 20.06.2013року на загальну суму 42837,62грн., яка складається з: 24361,01 грн.- прострочене тіло кредиту, 18476,61 грн. - заборгованість за відсотками, підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved