Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказала, що 06 жовтня 2008 року помер її батько [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 19 площею 5,7783 га, яка розташована на території Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. 06 квітня 2018 року вона звернулась до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори і заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку після смерті її батька. На її заяву державним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії з тих підстав, що дата видачі державного акту про право власності на земельну ділянку є пізнішою дати смерті власника, а саме її батька, тому його вважати дійсним немає підстав. Також у своїй позовній заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності. Крім того, під час підготовчого судового засідання, від позивача надійшла заява, в якій вона просила витребувати зі Станично-Луганської державної нотаріальної контори відомості про коло спадкоємців після смерті [PERSON], який помер 08.10.2008. Дана заява ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання, була задоволена. Відповідач подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності його представника, позов визнав. Третя особа у встановлений судом строк надала пояснення щодо позову, в яких Головне управління Держгеокадастру у Луганській області вважало, що позивачем не надано усіх доказів щодо позову, а саме доказів прийняття спадщини та доказів того, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. За цих обставин третя особа просила розглянути справу за результатами оцінки усіх доказів, а також за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що 06 жовтня 2008 року помер батько позивача [PERSON]В, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Факт того, що померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження та шлюб останньої, з яких вбачається, що до одруження дівоче прізвище позивача було [PERSON], а її батьком в графі «батько» записаний [PERSON]. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 873984 дійсно вбачається, що цей державний акт було видано на імя [PERSON] 10 жовтня 2008 року, тобто вже після смерті останнього. Між тим, у суду не виникає сумнівів, що земельна ділянка належала померлому [PERSON], оскільки розпорядження щодо її передачі у власність померлому головою Станично-Луганської державної адміністрації було винесено що 01 серпня 2007 року, тобто до дати смерті [PERSON] Як зазначає позивач, вказаний правовстановлюючий документ не був взятий нотаріусом до уваги, оскільки обставини його видачі вже після смерті власника земельної ділянки дійсно викликають сумнів щодо його дійсності згідно закону, тому [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (див. постанову державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.04.2018). На запит суду, від державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] отримана відповідь від 06.12.2018 № 1314/01-09, з якої йдеться, що згідно Спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлого 06 жовтня 2008 року, Станично-Луганською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за № 43/2018 за заявою [PERSON], якій було надано додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини за законом згідно рішення Біловодського районного суду Луганської області від 08.11.2017. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Застосовуючи наведені норми закону до спірних правовідносин, встановивши, що позивач прийняла спадщину після смерті батька та є його єдиною спадкоємицею, здійснила усі заходи щодо оформлення своїх спадкових прав, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала з незалежних від її волі обставин, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved