Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON]В про стягнення суми боргу, заподіяних невиконанням зобовязань за кредитним договором № б/н від 12.06.2007 року, згідно з яким [PERSON], отримала кредит в розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказує на те, що 31.03.2014 року [PERSON] померла. Станом на день смерті позичальника існувала заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.06.2007 року у розмірі 5137, 39 грн. 04.02.2015 року Банком отримано відповідь Приватного нотаріуса за вих. № б/н,в якій вказано спадкоємця померлої [PERSON], яка звернулася із заявою про прийняття спадищни [PERSON] 13.02. 2015 року Банком направлено претензію до спадкоємцця [PERSON]В, тобто предявлено вимогу до спадкоємця Позичальника, однак станом на день подання позову зобовязання за кредитним договором спадкодавця відповідачем не виконано. З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає сплатити наявну заборгованість, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позову. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з тих підстав, що кредит вона не брала і на час розгляду даної цивільної справи свідоцтво про право власності після смерті [PERSON] не отримала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно кредитного договору № б/н від 12.06.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], позичальник отримала кредит в розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору сторони погодили, що договір складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, «Тарифами банку». У відповідності до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. З доданої до матеріалів цивільної справи копії свідоцтва [PERSON] І-ФМ № 167701 встановлено, що [PERSON]померла 31.03.2014 року. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено, що [PERSON]свої зобовязання по кредитному договору перед позивачем належним чином не виконував і станом на день смерті її заборгованість по кредиту становила 5137, 39 грн., що стверджується розрахунком заборгованості від 31.03.2015 року. З матеріалів справи слідує, що 04.02.2015 року Банком отримано відповідь Приватного нотаріуса за вих. № б/н, в якій вказано спадкоємця померлої [PERSON], яка звернулася із заявою про прийняття спадщини [PERSON]. 29.09. 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» направлено лист-претензію на адресу спадкоємця [PERSON] з вимогою щодо сплати заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи слідує, що станом на день подання позову [PERSON] не виконано зобовязання за кредитним договором спадкодавця [PERSON] Натомість відповідач в судовому засіданні заперечила проти стягнення з неї заборгованості по кредиту, аргументуючи це тим, що станом на день судового розгляду нею ще не отримано свідоцтво на право на спадщину після смерті [PERSON] Разом з тим положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та законодавства. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять вся права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що обставини, на які посилався позивач в позовній заяві як на підставу своїх вимог підтвердилися, відповідач заборгованість по кредитному договору у добровільному порядку не сплатив, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення. Судові витрати, понесені позивачем для забезпечення розгляду справи також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача-на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved