Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

ПАТ „Альфа-Банк звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 31 019 грн. 77 коп. та судові витрати в сумі 1 218 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, просила розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позову, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві (а.с.25). Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 40-41). Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що 24.02.2015 року між ПАТ „Альфа-Банк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 490935366 (далі Договір) (а.с. 4-10), за яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 24 234 грн. 36 коп. в строк з 24.02.2015 року до 25.02.2020 року зі сплатою 39,90 % річних. У відповідності до п. 13 розд.2 Договору, [PERSON] взяв на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування у встановлені строки повернення, згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків. [PERSON] свої зобовязання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконує. Станом на 23.09.2015 року загальний розмір заборгованості складає 31 019 грн.77 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 24 234 грн. 36 коп., заборгованість за відсотками 5 585 грн. 41 коп., неустойка 1 200 грн. 21.09.2015 р. відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, яка залишилась невиконаною (а.с.14). Згідно п. 15 розд.2 кредитного договору Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань Позичальника за Договором у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом, а також у випадках вчинення позичальником інших істотних порушень умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, приймаючи до уваги, що банк повністю виконав взяті за договором зобовязання, тобто надав позичальнику кредит в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, вимога позивача щодо дострокового повернення частини позики, що залишилася, грунтується на вимозі ст.1050 ЦК України, згідно з нормою якої позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів в разі прострочення повернення чергової частини позики. Провівши аналіз наданим в цій частині вимог доказам, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами взятого за кредитним договором зобовязання /в формі його неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строк, визначений кредитним договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За умовами укладеного договору п.4 розд. 1 (а.с.4) за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/ або комісій , ін.. платежів Позичальник сплачує Кредитору штраф за кожен випадок допущеного прострочення платежу. Питання про судові витрати вирішене судом у відповідності до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved