Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Павлоградський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Юр'ївської районної ради Дніпропетровської області про стягнення з відповідача заподіяної злочином матеріальної шкоди, посилаючись на те, що вироком Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.\~191 КК України. Згідно з вказаним вироком відповідач, [PERSON], працюючи начальником господарчої групи відділу освіти Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, з 17 травня 2011 року по 17 вересня 2013 року вчинив розтрату чужого ввіреного йому майна. Дане майно, у вигляді сільськогосподарської техніки, знаходилось на балансі Юрївської СЗОШ та належало на праві комунальної власності територіальним громадам Юрївського району в особі Юрївської районної ради Дніпропетровської області. У звязку з відсутністю у закладі освіти Юрївській СЗОШ умов для належного зберігання матеріальних цінностей, сільськогосподарська техніка (трактор, культиватор та причеп) була ввірена [PERSON] та переміщена за місцем його проживання для схоронності. Прийнявши на зберігання майно, відповідач за відсутності повноважень та правових підстав розтратив ввірене йому майно продав невстановленій особі як металобрухт. Внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення територіальним громадам сіл та селищ Юрївського району Дніпропетровської області в особі Юрївської районної ради Дніпропетровської області заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 16\~703,00 грн. Під час розгляду кримінального провадження в суді цивільний позов позивачем не заявлявся. Добровільно відповідач завдану матеріальну шкоду не відшкодував. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь Юр'ївської районної ради Дніпропетровської області матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, пов'язаного із незаконною розтратою ввіреного майна, у розмірі 16\~703,00 грн. Представник Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, але надав суду телефонограму, в якій просить провести судове засідання за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, вважаючи, що суд при винесенні вироку не взяв до уваги відсутність умислу на скоєння злочину та безпідставно визнав його винним. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що вироком Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року, який набрав законної сили 12 квітня 2015 року, [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.\~191 КК України, тобто розтрату чужого ввіреного особі майна (а.с.\~6-9). Згідно з вказаним вироком засуджений [PERSON], з 17 травня 2011 року по 17 вересня 2013 року працюючи начальником господарчої групи відділу освіти Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, будучи відповідно до посадової інструкції начальника господарчої групи зобов`язаним забезпечувати матеріальними цінностями заклади освіти Юр`ївського району Дніпропетровської області, контролювати і відповідати за збереження майна в закладах освіти району та їх раціональне витрачання, організовувати інвентарний облік майна закладів освіти, вчинив розтрату чужого майна, яке було йому ввірене, за наступних обставин. Так, у зв`язку з відсутністю у закладі освіти Юр`ївській середній загальноосвітній школі (СЗОШ) умов для належного зберігання матеріальних цінностей у вигляді сільськогосподарської техніки, а саме трактора ЮМЗ-6, двигун №00074, 1986 року випуску (інвентарний №10500002), культиватора (інвентарний №10500003), причепу тракторного (інвентарний №10500001), що знаходились на балансі Юр`ївської СЗОШ та належали територіальним громадам Юр`ївського району Дніпропетровської області в особі Юр`ївської районної Ради Дніпропетровської області, на підставі наказу директора Юр`ївської СЗОШ №1 від 01.09.2011 року, та актів приймання-передачі основних засобів від 01.09.2011 року, вказана сільськогосподарська техніка у робочому (справному) стані була ввірена [PERSON] та переміщена за місцем проживання останнього на територію домоволодіння № 4 по вул. Леніна в смт. Юр`ївка Дніпропетровської області для забезпечення її схоронності. Прийнявши на зберігання техніку, [PERSON], реалізуючи злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого, ввіреного йому майна, діючи з корисливих мотивів за відсутності повноважень і правових підстав, протягом жовтня листопада 2011 року продав невстановленій особі, як металобрухт, культиватор балансовою вартістю 12\~291,00 гривень, причеп тракторний балансовою вартістю 1\~061,00 гривень. Далі [PERSON], продовжуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, в липні 2013 року продав тій же невстановленій особі, як металобрухт, трактор ЮМЗ-6, балансовою вартістю 3\~351,00 гривень. Загальна сума матеріальної шкоди, заподіяної територіальним громадам Юр`ївського району Дніпропетровської області в особі Юр`ївської районної Ради Дніпропетровської області внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, складає 16\~703,00 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу територіальним громадам сіл та селищ Юрївського району Дніпропетровської області в особі Юрївської районної ради Дніпропетровської області матеріальної шкоди на суму 16\~703,00 гривень саме протиправними діями відповідача [PERSON] Положеннями ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Неправомірність дій відповідача, його вина та причинний зв'язок між такими діями і фактом завдання шкоди, підтверджується вироком Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року, який набрав законної сили 12 квітня 2015 року. Завдання матеріальної шкоди саме в такому розмірі, окрім вироку суду також підтверджується письмовими доказами з цього приводу, а саме висновком №\~2042/2043-14 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню №\~12014040370001001, складеним 23.06.2014 року, згідно з яким підтверджена нестача основних засобів господарської групи відділу освіти Юрївської РДА на загальну суму 16\~703,00 грн. (а.с. 13-16). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування відповідачем шкоди на користь територіальної громади сіл та селищ Юрївського району Дніпропетровської області в особі Юрївської районної ради Дніпропетровської області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 11 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~\~органи прокуратури звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved