Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Новоушицький ЦПМСД звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру строком з метою проведення стаціонарного лікування терміном не менше трьох місяців. Мотивує свої вимоги тим, що [PERSON] лікувався в стаціонарі Голозубинецької обласної протитуберкульозної лікарні, проте перебуваючи в лікувальному закладі хворий порушував протиепідемічний режим перебування в лікувальному закладі. Під час проведення обстеження нього виявлена відкрита форма туберкульозу (заразна форма). Вказана особа, знаючи про свій діагноз, ухиляється від проходження курсу лікування, не дотримується обов`язків хворого на заразну форму туберкульозу, чим становить загрозу зараження туберкульозом оточуючих осіб З метою ізоляції від оточуючих і недопущення подальшого розповсюдження хвороби доцільно примусово госпіталізувати [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру» Хмельницької обласної ради, що містить відповідні палати спеціального призначення для проведення стаціонарного лікування впродовж 3-х місяців та нагляду за розвитком хвороби. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала. Особа, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію в судове засідання не викликався у зв`язку зі станом здоров`я, проте повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи - староста Стасюк Л.В. заяву підтримала, пояснила що існує великий ризик інфікування людей [PERSON] . Заслухавши учасників справи, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Голозубинецькій обласній протитуберкульозній лікарні з 13 квітня 2020 року по 28 квітня 2020 року, діагноз РТБ (14.04.20 р.) в/ч легень (інфільт) Дестр+МБТ+М+МГ-К0Рез 0Гіст0Кат2Ког2(20р.). Причина виписки порушення стаціонарного режиму (самовільно покинув стаціонар). Відповідно до акту відвідування пацієнта на дому від 01 липня 2020 року із [PERSON] проведена роз`яснювальна бесіда про необхідність лікування виявленого захворювання(шифр захворювання за МКХ-10 А 16.2), наслідки хвороби при відсутності лікування згідно зі стандартами надання медичної допомоги, загрозу для оточуючих при недотриманні санітарно-гігієнічних правил. Хворий [PERSON] , знаючи свій діагноз, відмовляється від проходження курсу лікування, не дотримується обов`язків хворого на заразну форму хвороби. Зі слів односельців систематично відвідує громадські місця. Згідно із заключенням [PERSON] має діагноз РТБ (14.04.20 р.) легень (інфільтративний) Д+М,БТ+М+Ко, Кат2, Ког2 (2020 р.), потребує стаціонарного лікування. Відповідно до довідки Новоушицького ЦПМСД від 07 липня 2020 року [PERSON] самовільно покинув стаціонар Голозубинецької обласної протитуберкульозної лікарні , згідно виписки медичної картки стаціонарного хворого №25 від 28 квітня 2020 року, тим самим порушив протиепідемічний та лікарняний режим. За місцем проживання веде асоціальний спосіб життя, в нетверезому стані відвідує громадські місця, чим наражає на небезпеку оточуючих. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦПК України, рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, є підставою для примусової госпіталізації або подальшого лікування особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Враховуючи те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, є постійним джерелом розповсюдження туберкульозу серед населення, не бажає добровільно пройти курс лікування, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в примусовому порядку до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved