Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і відповідача [PERSON] - щодо [PERSON], [INFO]. В позові зазначив, що малолітні [PERSON] і [PERSON] поставлені на облік як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, після того, як 9 жовтня 2017 року діти були залишені матір'ю [PERSON], що перебувала в стані алкогольного сп'яніння, на зупинці транспорту загального користування «Вулиця Іванова» в м. Запоріжжі. Після взяття дітей на облік вони були передані в родину двоюрідної бабки з боку матері - [PERSON], де проживають до теперішнього часу, отримуючи необхідні умови для повноцінного фізичного і духовного розвитку. Між тим, після взяття дітей на облік було виявлено факти безтурботного ставлення матері дітей та батька [PERSON] до виконання своїх обов'язків з виховання та утримання дітей, на що вказує систематичне ухилення батьків від відвідування закладу охорони здоров'я, на обліку в якому знаходяться діти, не дивлячись на рекомендації лікарів пройти обстеження сина, якому поставлений діагноз: білково-енергетична недостатність, затримка речового розвитку. Не з'являються батьки і з метою профілактичних оглядів дітей, здійснення щеплень, хоча систематично отримують запрошення для участі у вказаних процедурах. Численні запрошення Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою інформування батьків про долю дітей, обговорення проблеми їхнього подальшого виховання також проігноровані відповідачами. Третя особа утримує дітей, піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, створює необхідні для їх гідної життєдіяльності умови. Батьки повністю усунулися від виховання дітей, не відвідують їх, не беруть участі в утриманні, з вказаного часу взагалі не цікавляться життєвими обставинами хлопчика та дівчинки. На підставі викладеного просить про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи без її участі, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування, [PERSON] звернулися до судуд з аналогічними заявами. Вказані обставини є підставою для вирішення справи у відсутність зазначених учасників справи. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з'явилися з невідомих причин. Заперечень проти позову та клопотання про вирішення справи у їх відсутність не надали. Зазначені обставини в силу ст. 280 ЦПК України є підставою для вирішення справи при заочному розгляді на підставі згоди представника позивач, висловленої в її письмовій заяві. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] - батько [PERSON], [INFO] (а. с. 6, зворотний бік а. с. 6, 10-11). В силу ст. ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Наведені положення сімейного законодавства, а також законодавства про охорону дитинства свідчать про беззаперечну важливість виховання дитини у формуванні її особистості, значення якого є не меншим, ніж значення утримання дитини, а закон не містить лише рекомендації щодо участі батьків у вихованні дітей, а покладає на них обов'язок вчинення цих дій. Навмисне невиконання цього обов'язку, про що свідчить ухилення від виховання дитини, тягне за собою наслідки, передбачені статтею 164 СК України. Як випливає з роз'яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Надані суд фактичні дані, а саме: висновок органу опіки та піклування, наявність якого в силу ст. 19 СК України є обов'язковою при розгляді справ цієї категорії (а. с. 20-21 ) і який містить посилання на повну відсутність проявів батьківського піклування щодо дітей з боку відповідачів, а також висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав; інформація Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про ігнорування відповідачами запрошень для з'ясування оцінки потреб та проблем родини (а. с. 12); інформація Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про складення відносно [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення за фактом невиконання батьками обов'язків з виховання дітей за ознаками ст. 184 КУпАП (а. с. 12, зворотний бік); інформація закладу охорони здоров'я про відсутність батьківського піклування щодо малолітніх дітей (а. с. 13, зворотний бік); акт обстеження умов проживання (а. с.14); наказ служби (управління) у справах дітей про тимчасове влаштування дітей в родину третьої особи (а. с. 15. 16); акт про належні умови проживання з місця помешкання третьої особи (а. с. 18); відомості про факти засудження [PERSON] (а. с. 19), - підкріплюють міркування суду щодо можливості вирішення спору на користь позивача, оскільки свідчать про свідоме невиконання матір'ю та батьком своїх обов'язків з виховання хлопчика і дівчинки. Встановлені судом фактичні обставини також свідчать про те, що відповідачі не вчиняють жодних дій з захисту своїх батьківських прав шляхом звернення до органу опіки та піклування або до суду з вимогами про визначення способу участі у вихованні дітей, Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді до що не дає підстав для ухвалення рішення на їх користь.

Outcome: approved