Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитном в сумі 9807,21 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеної кредитної угоди № 001-20065-280912 від 28 вересня 2012 року ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 8194,00 грн. шляхом відкриття рахунку для погашення заборгованості [NUMBER] та перерахування зазначеної суми кредиту на поточний рахунок підприємства, зазначеного у п.3.3 ч.3 договору, з метою оплати товару. Відповідач скористався кредитом, але станом на 10.04.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 9807,21 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи, надав до суду заперечення, згідно яких проти задоволення позову заперечував. Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-20065-280912, згідно з яким відповідачу відкрито рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] та надано кредит у розмірі 8194,00 грн. шляхом перерахування зазначеної суми кредиту на поточний рахунок підприємства, зазначеного у п.3.3 ч.3 договору, з метою оплати товару (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п.2.1 ч.5 договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахукно підприємства, який вказаний у п.п.3.3 ч.3 договору, з метою оплати товару. Відповідно до п.2.3 ч.5 договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно п.2.4 ч.2 договору протягом строку кредиту за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01%. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. Відповідно до п.2.5 ч.2 договору за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 6 місяців, протягом якого розмір комісії складає 7,00%. Після закінчення пільгового періоду розмір комісії складає 1,40% за місяць. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, надавши [PERSON] споживчий кредит у розмірі 8194,00 грн. на придбання товарів (послуг) у суб'єкта господарювання, зазначеного в ч.3 договору, про що свідчить меморіальний ордер № 44529307 від 01.10.2012 року, який підтверджує перерахування кредитних коштів відповідно до рахунку-фактури № ФТ8-1025-02080 від 28.09.2012 року (а.с.3,8). Однак, свої зобов'язання відповідач належним чином не виконує. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту, яка згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 10.04.2014 року складає 9807,21 грн., з яких: - 8931,46 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 0,47 грн. - заборгованість за відсотками; - 875,28 грн. - заборгованість за комісіями (а.с.4). Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved