Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказала, що її дід [PERSON] помер [INFO] . Померлий був рідним дідусем по лінії матері [PERSON] . Вона є єдиною спадкоємицею після смерті діда, оскільки 24.02.2010 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.02.2020 державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території колишньої Новоолександрівської сільської ради за відсутності зареєстрованого права власності на земельну ділянку за померлим. За життя [PERSON] працював в ДП «СП «Олександрівське». 13.11.2013 загальними зборами працівників ДП «СП «Олександрівське» затверджений список громадян даного підприємства, які мають право на отримання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Новоолександрівської сільської ради, у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до ст. 25 Земельного кодексу України. [PERSON] був включений до цього списку під номером 98. 05.08.2015 на зборах працівників даного підприємства був погоджений проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ДП «СП «Олександрівське» та вирішене питання про розподіл земельних ділянок між працівниками цього підприємства шляхом жеребкування. До протоколу доданий список працівників підприємства, які отримують земельну ділянку (пай) із земель підприємства, де під номером 108 значиться [PERSON] , номер земельної ділянки 246, площа ділянки - 7,1372 га. Головним управлінням Дерземагенства у Луганській області, наказ № 935-сг від 18.12.2014, був затверджений проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ДП «СП «Олександрівське». Усе наведене свідчить, що [PERSON] розпочата процедура приватизації земельної ділянки, однак у зв`язку зі смертю вона завершена не була і ним не отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку, що й стало підставою для відмови їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті діда [PERSON] . Разом із позовною заявою від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. Ухвалою від 30 березня 2020 року у справі було відкрите провадження та в ній було призначене підготовче судове засідання. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті справи з необхідними доказами. У встановлений судом строк відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області надав відзив на позов, в якому вказав, що позивачем не надано доказів того, що Головне управління Держгеокадастру порушило права та інтереси позивача, а також, що воно не є належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим представник управління просив врахувати відзив у цій справі та винести законне та обґрунтоване рішення, справу розглядати без його участі. Від представника відповідача - Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області Іванко С.Б. в підготовчому провадженні надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти позову не мала. Ухвалою суду від 30 жовтня 2020 року було закінчене підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив суд розглядати справу за його відсутністю. З огляду на те, що від усіх учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважав можливим провести судовий розгляд справи за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач є рідною онукою по лінії матері померлого [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, шлюб матері позивача [PERSON] та свідоцтвами про народження та шлюб позивача. [PERSON] помер [INFO] в с Новоолександрівка Біловодського (нині - Старобільського) району Луганської області (див. свідоцтво про смерть [PERSON] ). Зі свідоцтва про одруження [PERSON] вбачається, що його дружиною була [PERSON] , яка померла раніше чоловіка - [INFO] (підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] ) Позивач є єдиною спадкоємицею прав і обов`язків [PERSON] , оскільки після його смерті прийняла й оформила спадщину на квартиру [ADDRESS] , про що йдеться зі свідоцтва про право на спадщину від 24 лютого 2020 року. За життя [PERSON] , а саме до 06 серпня 2014 року працював в ДП «СП «Олександрівське», що видно з його трудової книжки. Зі списку громадян ДП «СП «Олександрівське», які мають право на отримання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради, у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до ст. 25 Земельного кодексу України, затвердженого загальними Зборами працівників ДП «СП «Олександрівське, протокол № 1 від 13 листопада 2013 р., вбачається, що до цього списку [PERSON] був включений за номером 98. Наказом Головного управління Держземагенства у Луганській області (нині - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області) від 13.12.2013 ДП «СП «Олександрівське» було надано дозвіл на розробку проекту приватизації земель. Наказ Головного управління Держземагенства у Луганській області від 08 травня 2014 року № 372-сг свідчить про те, що ним було затверджено проект приватизації земель ДП «СП «Олександрівське». Протоколом від 05 серпня 2014 року зборів працівників ДП «СП «Олександрівське» та працівників і пенсіонерів соціальної сфери Новоолександрівської сільської ради Біловодського району, які прийняли участь у розподілі земельних часток (паїв) по ріллі, підтверджується факт, що цими зборами підприємства було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) працівникам ДП «СП «Олександрівське» та працівниками і пенсіонерами соціальної сфери Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області. Також вирішено, що розподіл земельних часток між ними проводився шляхом жеребкування, результати якого затвердили додатком до протоколу. Як вбачається із додатку до вказаного протоколу [PERSON] входив до списку осіб, які мають право на отримання земельної ділянки (паю) із земель ДП «СП «Олександрівське» Біловодського району Луганської області під порядковим номером 108, йому виділена земельна ділянка під номером [NUMBER] , площа ділянки - 7,1372 га. Із довідки Новоолександрівського старостинського округу № 11 виконкому Біловодської селищної ради від 08.10.2018 № 503 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно був працівником ДП «СП «Олександрівське» і мав кадастровий номер 4420688800:10:004:0333 на земельну ділянку площею 7,1372. Наведене дійсно свідчить, що [PERSON] почав, однак не завершив процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, оскільки [INFO] помер. Згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичних осіб, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 цього ж Кодексу, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 Земельного кодексу України. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців в порядку спадкування, за винятком випадків, на які поширюється дія п.1 Розділу «Перехідні положення Земельного кодексу України». Відповідно до п.1 Розділу «Перехідні положення Земельного кодексу України» рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняття органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством в разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК України). Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування про завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача як спадкоємця померлого. Постановою державного нотаріуса Біловодської нотаріальної контори від 24.02.2020 № 249/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» підтверджується факт, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території колишньої Новолександрівської сільської ради після смерті її діда [PERSON] через відсутності зареєстрованого права власності на неї за померлим. З огляду на те, що позивач, прийнявши спадщину після смерті діда, набула право на спадкування всіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, то право позивача підлягає захисту в судовому порядку, у зв`язку з чим її позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд не бере до уваги твердження Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки ці твердження суперечать положенням ч. 2 ст. 25 Земельного кодексу України, які наголошують, що рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. В даному випадку, як вбачається із матеріалів справи, саме Головне управління Держгеокадастру у Луганській області приймало рішення про приватизацію земель ДП «СП «Олександрівське», а отже є відповідачем у справі в силу закону, а не в силу того, що порушувало права чи інтереси позивача. Біловодська селищна рада є відповідачем у справі в силу того, що на даний момент є розпорядником вказаних земель. На підставі наведеного,

Outcome: approved