Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Орган опіки і піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно. В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що 05 вересня 2009 року відповідачка влаштувала свою малолітню дитину [PERSON] до обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради, де жодного разу за останніх шість місяців її не відвідувала та не цікавилась її життям. На даний час на вихованні та утриманні відповідачки перебуває ще четверо дітей. Відповідачка, умов для повернення дитини в сім'ю не створила, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з нею. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому. Прокурор в судовому засіданні просила позов задовольнити, зазначила, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідатиме інтересам дівчинки. Відповідачка в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Свідок, [PERSON] підтвердила обставини зазначені в позовній заяві та додатково зазначила, що відповідачка останній раз провідувала свою дитину, [PERSON], ще в 2012 році, дитина потребує педагогічної та медико-соціальної корекції. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 06.02.2014 року № 02-14/239, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.15-16). З довідки від 06.02.2014 року, виданої виконкомом Поліянівської сільської ради, видно, що [PERSON] умов для проживання та виховання дітей створено не достатньо, дочку, [PERSON], яка перебуває з 05.09.2009 року в Новоград-Волинському будинку дитини не відвідує (а.с. 10). З повідомлення Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради від 21.06.20103 року слідує, що [PERSON], [INFO] по даний період часу перебуває в даному закладі на повному державному забезпеченні, її мати [PERSON] за останніх шість місяців перебування дочки в будинку дитини жодного разу її не відвідала. (а.с.9). З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 06.02.2014 р. та 04.11.2013 року слідує, що остання проживає в будинку, який потребує ремонту, вікна частково забиті плівкою, одяг для дітей є в обмеженій кількості (а.с.6, 7). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON], нехтує ними, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє щодо неї батьківської турботи та піклування, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не відвідує дитину; умов для повернення дитини в сім'ю не створила, проти позбавлення її батьківських прав не заперечила. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно положень статей Сімейного кодексу України та роз'ясненнями Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також судом встановлено, що відповідачка здорова, працездатна, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], позовні вимоги визнала, а тому суд приходить до висновку, що вона спроможна сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дівчинки, так і стану здоров'я та матеріальному становищу платника аліментів. Отже, позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 365,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved