Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неповернутого кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № BLaЖГА00080628 від 27.09.2011 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору відповідачу надано кредит у розмірі 6000 гривень зі сплатою процентної ставки за договором на рівні 15% річних, щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 27.09.2014 року. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Відповідач порушив зобовязання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Згідно пункту 4.3 договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. На цих підставах загальна сума відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.08.2015 року становить 25959 грн. 27 коп., в тому числі: 3469 грн. 26 коп. заборгованість за кредитом, 1287 грн. 37 коп. заборгованість за відсотками, 1995 грн. комісія за РО, 19207 грн. 64 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту. Представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу провести розглядом за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований не підтверджений доказами та задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] 27 вересня 2011 року уклав договір № BLaЖГА00080628 з ПАТ «ВіЕйБі Банк». Згідно даного договору відповідачу надано кредит у розмірі 6000 гривень зі сплатою процентної ставки за договором на рівні 15% річних, щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 27.09.2014 року. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Відповідач порушив зобовязання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Згідно пункту 4.3 договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. На цих підставах загальна сума відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.08.2015 року становить 25959 грн. 27 коп., в тому числі: 3469 грн. 26 коп. заборгованість за кредитом, 1287 грн. 37 коп. заборгованість за відсотками, 1995 грн. комісія за РО, 19207 грн. 64 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту. Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року винесено за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА00080628 укладеним з ПАТ «ВіЕйБі Банк» 27 вересня 2011 року в розмірі 25854 грн 10 коп, з яких: 3469 грн. 26. Коп.. прострочена до повернення сума кредиту; 1283 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 1995 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 19106 грн. 84 коп. плата за пропуск платежів. Дане рішення суду вступило в законну силу 24 листопада 2015 року. ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18 серпня 2015 року в сумі 25959 грн. 27 коп., а рішенням суду від 11 листопада 2015 року за тим же кредитним договором стягнуто з [PERSON] всю кредитну заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15 серпня 2015 року, що становить 25854 грн. 10 коп. Тобто, різниця за нарахування банком відсотків та пені становить 105 грн. 17 коп. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобовязаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право , що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Статтями ст.530 та 631 ЦК України визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання». Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116 цс 13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК є обовязковою для усіх судів України. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1,2 п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Позов ПАТ «ВіЕйБі Банк»\~ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00080628 від 27 вересня 2011 року у загальному розмірі 25959 грн. 27 коп., задоволенню не підлягає, оскільки рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року вже стягнуто з [PERSON] всю заборгованість за вищевказаним кредитним договором (позичкова заборгованість, заборгованість за процентами, комісією та пеня) станом на 15 серпня 2015 року у розмірі 25854 грн. 10 коп., а нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки, що за розрахунком стану заборгованості на 18 серпня 2015 року становить 105 грн. 17 коп. поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 509, 510, 526, 530, 598-601, 610, 611, 625, 631, 1050 ЦК України,

Outcome: dismissed