Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив наступне. 14 жовтня 2011 року [PERSON] підписав заяву, згідно якої отримав від позивача кредит у розмірі 6\~900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем [PERSON] про надання банківських послуг Вказаний договір є договором приєднання. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання відповідача з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, з перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 22.09.2016 заборгованість [PERSON] склала 15 060,53 грн., з яких: - 6 892,74 грн. - тіло кредиту; - 3 112,00 грн. - відсотки за користуванням кредитом; - 3 712,43 грн. - пеня за прострочене зобов'язання; - 150,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); - 693,36 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь (уточнена позовна заява а.с. 96-98). В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставах, викладених у позові та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судові засідання, призначені на 20.11.2017 р. і на 13.12.2017 р. відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] не зявились, про причини неявки суд не повідомлено, про час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які є у матеріалах справи на а/с 60 є від [PERSON] заперечення проти заявлених позовних вимог. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеної угоди та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений угодою строк (термін) її виконання, що передбачено ст.ст. 526-530 ЦК України. Судом встановлено, що 14 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк», згідно якої відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 6\~900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем [PERSON] про надання банківських послуг Вказаний договір є договором приєднання. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов кредитного договору [PERSON] не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 22.09.2016 заборгованість [PERSON] склала 15 060,53 грн., з яких: - 6 892,74 грн. - тіло кредиту; - 3 112,00 грн. - відсотки за користуванням кредитом; - 3 712,43 грн. - пеня за прострочене зобов'язання; - 150,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); - 693,36 грн. - штраф (процентна складова). Вказані обставини підтверджено розрахунком заборгованості (а.с. 6-9), анкетою-заявою від 14.10.2011 (а.с. 10-12). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.ст. 611, 614, 615 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення заборгованості, в тому числі тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та інших обов'язкових платежів. Одночасно, зясовуючи питання про розмір заборгованості, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції ВСУ, висловленої у постанові від 21.10.2015 р., цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавлена певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пеня, як вид неустойки нараховується у відсотках за несвоєчасно виконане зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~зазначено, що ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вище викладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених\~ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому, суд вважає, що одночасно застосовувати і штраф, і пеню у даному випадку є неправомірно, а тому відмовляє у частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у сумі 3 712 грн. 43 коп. пені за прострочене зобовязання та 150 у якості пені за несвоєчасність сплати боргу. Отже, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 11\~198 грн. 10 коп. та складається з: 6 892,74 грн. - тіла кредиту; 3 112,00 грн. - відсотків за користуванням кредитом; штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 693,36 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи із часткового задоволення позовних вимог, суд відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з наступних розрахунків: 15\~060 грн. 53 коп. сума заявлених позовних вимог; 11 198 грн. 10 коп. сума задоволених позовних вимог; 11\~198 грн. 10 коп./ 15 060 грн. 53 коп. х 100% = 74,3 % - розмір задоволених позовних вимог. Як наслідок, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 1 023,85 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial