Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12709,72 грн., внаслідок невиконання зобов'язань по поверненню кредиту, та судового збору у сумі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № BLаЖГА00027413 від 14 квітня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 17 500 грн. зі строком користування по 14.04.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідач скористався наданим кредитом, але станом на 23.09.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 12709,72 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що 14 квітня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено договір № BLаЖГА00027413 згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 17 500 грн. зі строком користування по 14.04.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач повинен відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, 14 числа кожного місяця повертати кредитні кошти, сплачувати проценти. Однак, свої зобов'язання відповідач належним чином не виконує, припинив здійснювати щомісячні чергові платежі за кредитним договором. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту, яка згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 23.09.2014 року складає 12709,72 грн., з яких: 12709,72 грн. - заборгованість за кредитом. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved