Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

ПАТ [PERSON] Аваль 22.05.2013 року звернулось в суд з позовом, в якому зазначив, що 06.02.2008 року між ВАТ [PERSON] Аваль, правонаступником якого є ПАТ [PERSON] Аваль, та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0046/74/55185. З метою забезпечення виконання зобовязань за даним договором, між ВАТ [PERSON] Аваль та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки від 06.02.2008 року, згідно якого [PERSON] і [PERSON] передали в іпотеку земельну ділянку площею 0,0650 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, та обєкт незавершеного будівництва, гот. житлового будинку 85 %, що знаходяться за адресою: м.Львів, смт. Рудно, вул. Грушевського, 138а і належала іпотекодавцям на праві спільної часткової власності. Однак, [PERSON] не виконує своїх зобовязання за вказаним кредитним договором, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 25.04.2013 року складає 1272692,14 дол. США, що за курсом НБУ становить 10172628,29 грн. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки від 06.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №246, а саме: земельну ділянку площею 0,0650 га та будинок, зведений в результаті завершеного будівництва, тобто земельну ділянку, кадастровий номер 4610165500:03:001:0105, площею 0,0325 га, і ? частини будинку, загальною площею 100,8 кв.м, які знаходяться за адресою: Львівська область, м. Львів, смт. Рудно, вул. Грушевського, 138а, та належать на праві власності [PERSON] та земельну ділянку, площею 0,0325 га, і ? частини будинку, загальною площею 100,1 кв.м, які знаходяться за адресою: Львівська область, м. Львів, смт. Рудно, вул. Грушевського, 138б, та належать на праві власності [PERSON], з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль на загальну суму 1272692,14 доларів США (один мільйон двісті сімдесят дві тисячі шістсот девяносто два долари США 14 центів), що в еквіваленті до національної валюти згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.04.2013 року становить 10172628,29 гривень, згідно з кредитним договором №014/0046/74/55185 від 06.02.2008 року, що укладений з [PERSON], шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов уточнила, зазначила, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на майно [PERSON] вже розглянуті за рішенням суду від 29 липня 2014 року , а предметом позову є вимоги до [PERSON] у звязку Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 10 червня 2015 року, та додала, що положення Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті поширюються лише щодо примусового стягнення нерухомого житлового майна в порядку виконання рішення суду, і що даний закон не може бути застосований при вирішення судом спору щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. До суду надала письмові заперечення, згідно до яких позов не визнає, та вважає, що сплив строк позовної давності 1 рік, зокрема до вимог про стягнення неустойки . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.02.2008 року між ВАТ [PERSON] Аваль, правонаступником якого є ПАТ [PERSON] Аваль, та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0046/74/55185, згідно якого кредитор надає позичальнику кредит у сумі 128000 дол. США на придбання нерухомості земельної ділянки загальною площею 0,065 га за адресою: Львівська область, м.Львів, смт.Рудно, вул.Грушевського, 138а та незавершеного будівництва готовністю 85% за адресою: Львівська область, м.Львів, смт.Рудно, вул.Грушевського, 138а, строком по 06.02.2028 року зі сплатою за користування кредитом 13% річних, а позичальник зобов'язався погасити заборгованість в строки та розмірах, передбачених умовами даного кредитного договору. 28.04.2009 року кредитор та позичальник уклали додаткову угоду № 1 до зазначеного кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25.04.2013 року складає 1272692,14 дол. США, що за курсом НБУ становить 10172628,29 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 136501,69 дол. США (1091058,01 грн.), заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами 64812,28 дол. США (518044,57 грн.), пеня за несплату кредиту та відсотків 1071378,17 дол. США (8563525,71 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 31-33). За рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28.07.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ [PERSON] Аваль 1175898,28 грн. заборгованості за кредитним договором від 06.02.2008 року. Між тим, як визначено в п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Пунктом 9 даної Постанови передбачено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачами [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки від 06.02.2008 року, згідно якого останні передали в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,065 га за адресою: Львівська область, м.Львів, смт.Рудно, вул.Грушевського, 138а та незавершене будівництво готовністю 85% за адресою: Львівська область, м.Львів, смт.Рудно, вул.Грушевського, 138а. Згідно п.1.1 договору іпотеки іпотекою за цим договором забезпечуються будь-які вимоги іпотекодержателя (у тому числі ті, що виникнуть у майбутньому), які випливають з кредитного договору (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до нього). Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму основного зобовязання, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, який зазначено у Кредитному договорі, зокрема у випадку повного або часткового неповернення у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або несплаті або частковій несплаті у встановлені договором строки сум процентів; комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій), а також в інших випадках, передбачених основним зобовязанням та даним договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобовязання (п. 5.2 договору іпотеки). Відповідно до\~ ст.546 ЦК України\~ виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. У відповідності до\~ ст.572 ЦК України\~ в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до вимог ст.ст. 575, 589 ЦК України, іпотека є окремим видом застави. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст.33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема на підставі рішення суду. За рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 29 липня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,0325 га, і будинок, загальною площею 100,1 кв.м, які знаходяться за адресою: Львівська область, м.Львів, смт.Рудно, вул.Грушевського, 138б, та належать на праві власності [PERSON], з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль на загальну суму 1272692,14 доларів США (один мільйон двісті сімдесят дві тисячі шістсот девяносто два долари США 14 центів), що в еквіваленті до національної валюти згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.04.2013 року становить 10172628,29 гривень, згідно з кредитним договором №014/0046/74/55185 від 06.02.2008 року, що укладений з [PERSON], шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки відсутні. Встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у відповідності до ст.58 Закону України Про виконавче провадження. Разом з тим, згідно із п.40 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин\~ якщо предметом іпотеки є об'єкт незавершеного будівництва, то по закінченні його будівництва іпотека зберігає силу, і її предметом є будівля (споруда), зведена в результаті завершення будівництва. Якщо будівля (споруда), у тому числі й об'єкт незавершеного будівництва, що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, такий об'єкт нерухомості передається в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій він розташований (статті 5 - 6, 16\~ Закону України Про іпотеку). Те саме стосується й земельної ділянки, яка на час укладення договору іпотеки знаходилась у користуванні іпотекодавця, а на момент вирішення спору - в його власності. У зв'язку із цим при зверненні стягнення на будівлю (споруду) чи об'єкт незавершеного будівництва при наведених вище умовах підлягає звернення стягнення й на земельну ділянку, на якій розташовано об'єкт нерухомості. Згідно рішення виконавчого комітету Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова Львівської області № 89 від 09.04.2008 року 1/2 частині будинку, що належить [PERSON], присвоєно номерний знак 138а в цілому по вул.Грушевського в смт. Рудно Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.09.2008 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, загальною площею 100,8 кв.м, який знаходяться за адресою: Львівська область, м.Львів, смт.Рудно, вул.Грушевського, 138а. За даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 804573 земельна ділянка кадастровий номер 4610165500:03:001:0105, площею 0,0325 га, яка знаходяться за адресою: Львівська область, м.Львів, смт.Рудно, вул.Грушевського, 138а, належить на праві власності [PERSON] Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що зазначений житловий будинок, якій належать відповідачу, та відповідна земельні ділянка, на якій він розміщений, є предметом іпотеки за вказаним договором іпотеки від 06.02.2008 року. Тому позовні вимоги до [PERSON] суд вважає обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Суд враховує при цьому правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року №6-58 цс 15. Суд не приймає до уваги заперечення позивача стосовно пропуску 1 року звернення до суду оскільки предметом позову не є вимоги про стягнення неустойки . Крім того, суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved