Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 003-10039-010408 у розмірі 1401 грн. 85 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак в позовній заяві міститься прохання, у разі неявки представника ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують( а.с.4) Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та ЦК України. Судом встановлено, що 01.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-10039-010408, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 1567 грн. 02 коп. з розрахунку 12% річних за користування кредитом. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує плату 9% в місяць. Відповідач станом на 13.02.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. За відповідачем наявна заборгованість у сумі 1401 грн. 85 коп., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 1258,54 грн., - заборгованість за відсотками 44,61 грн., - заборгованість за комісіями - 98 ,70 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а у ст.525 ЦК України вказано на недопустимість односторонньої відмови від зобов'язань. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених законом. Уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів банк неодноразово здійснював повідомлення відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved