Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

ПАТ «Альфа - Банк» (надалі позивач) звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 21.12.2007 року між ним та відповідачем, укладено кредитний договір № 700002722 (надалі за текстом - Договір). Відповідно до п. 2.1 договору, позивач зобов'язується надати позичальникові, тобто відповідачу, кредит у сумі 40 280,03 дол. США., на цілі викладені в п.2.4 договору, а саме: на придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу №10/12-07 від 19.12.2007 року, укладеним між позичальником та ТОВ «Автостиль». Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику [PERSON], кредит у сумі 40 280,03 дол. США. У порушення умов договору, позичальник, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.10.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 30731,42 дол. США, що за курсом НБУ на 22.10.2013 року складає - 245636,24 грн., за відсотками - 10532,20 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 84183,87 грн. На 22.10.2013 року розмір неустойки становить - пеня - 385068,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 3077851,80 грн. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості ПАТ «Альфа-Банк», як клієнто-орієнтовний банк, користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання позичальником своїх зобов'язань зменшує суму нарахованої неустойки до 11% (одинадцяти відсотків), тому розмір пені становить 338 563.70 грн., що відображено в тексті позовної заяви. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON], що випливають з основного договору, позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON], тобто відповідач, уклали договір поруки №700002722-П надалі за текстом - договір поруки. Відповідно до умов поговору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору поручителю була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. В судове засідання представник позивача (за довіреністю) Сиволап Т.А. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 27.12.2013р., 17.01.2014р., 07.02.2014р. не з'явилася та не подала до суду доказів поважності причин її неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток (а.с. 37, 40, 44), тому вважаю причини неявки відповідача [PERSON] в судові засідання неповажними і відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України та ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (а.с. 29). Тому відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає цивільну справу без участі сторін, тому що «особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності». Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги належать задоволенню, оскільки, згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1. ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Крім того, встановлені факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі матеріалами: копією кредитного договору (а.с.5-9), копією графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а.с.10-11), копією додаткової угоди до кредитного договору (а.с.12), копією договору купівлі - продажу автомобіля (а.с.13), копією анкети - заяви на отримання кредиту (а.с.14), копією договору поруки (а.с.16), вимогою про дострокове повернення кредиту (а.с.18), копією рекомендованих почтових відправлень (а.с.19-20), розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.21-22), випискою по особовим рахункам з 21.12.2007 по 22.10.2013 р. (а.с.23-24) Судові витрати стягуються згідно ст. 88 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved