Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

На праві приватної власності [PERSON] і [PERSON] належить квартира № 25, розташована в будинку № 39 по вулиці Центральна (до перейменування Леніна) в м. Барвінковому Харківської області. У вказаній квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON] син позивача від першого шлюбу. Позивач зазначила, що відповідач у належній позивачу та [PERSON] квартирі не проживає з 1998 року, фактично мешкає за іншою адресою, але з реєстрації на її прохання добровільно не знявся. В звязку з цим позивач поставила питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою, та зняття відповідача з реєстрації за зазначеною адресою. Вказане необхідно їй для належного розпорядження належною їй квартирою, зокрема, оформлення субсидії на житлово комунальні послуги, але реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає цьому. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, зазначивши, що відповідач не проживає в квартирі № 25, яка розташована в будинку № 39 по вулиці Центральна (до перейменування Леніна) в м. Барвінковому Харківської області з вересня 1999 року, а не з 1998 року, як вона помилково вказала в позовній заяві. Відповідач подав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі в звязку з віддаленістю фактичного місця проживання, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В поданій заяві відповідач заперечує проти позову, зазначивши, що він фактично не проживає в квартирі № 25, розташованої в будинку № 39 по вулиці Центральна (до перейменування Леніна) в м. Барвінковому Харківської області з вересня 1999 року, а не з 1998 року, як вказала позивач, а також тому, що позивач продала квартиру [ADDRESS] (до перейменування Леніна) в м. Барвінковому Харківської області, яка згідно ордеру надавалась і йому, а потім придбала квартиру № 25 в цьому ж будинку. Комунальні послуги він оплачувати відмовляється, оскільки ними не користується, згоден оплачувати тільки послуги з утримання будинку. Третя особа Барвінківська міська рада Харківської області теж подала до суду заяву про визнання позову і прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON], який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, надіслав до суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згоден. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого.\~\~ Згідно з довідкою виконавчого комітету Барвінківської міської ради Харківської області від 14.06.2017 року, [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO] (Леніна), 39, кв. 25, але за місцем реєстрації не проживає з 1998 року. Позивач разом з [PERSON] є власником квартири № 25, розташованої в будинку № 39 по вулиці Центральна (до перейменування Леніна) в м. Барвінковому Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Барвінківської міської ради Харківської області від 27.12.2001 року. У цій же квартирі зареєстрований відповідач. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів сімї власника права користування займаним приміщенням. Стаття 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутній і не проживає за місцем реєстрації понад один рік з вересня 1999 року, доказів поважності причин відсутності судові не надав, тому, на думку суду, втратив право на користування вказаним житлом. Свідок [PERSON] показала в суді, що знає відповідача з 1985 року,0 вони разом працювали на одному підприємстві в одному відділі, і разом отримали квартири від заводу «Червоний промінь» в одному будинку. Відповідача, сина позивача, вона знає з дитинства, і може підтвердити, що в 1999 році він виїхав до м. Києва, і з того часу з матірю в її квартирі не проживає. Свідок [PERSON] показав в суді, що є чоловіком позивача, [PERSON], з 1985 року, відповідача [PERSON], сина дружини, виховував і утримував з 6-річного віку. 13 вересня 1999 року [PERSON] виїхав до м. Києва, він особисто його проводжав, і з того часу в квартирі [ADDRESS] (до перейменування Леніна) в м. Барвінковому Харківської області з ними не проживає. Суд визнає достовірність цих показань, враховуючи, що свідки давно і добре знають [PERSON] і відповідача, і у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність їх показань. Згідно зі ст. 4 Закону України Про власність, власник має право володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Відповідно до ст. 48 Закону України „Про власність власник може вимагати усунення будь-яких порушень його прав, навіть якщо ці порушення і не мають звязку з позбавленням власності. Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову, оскільки реєстрація відповідача в квартирі, що належить позивачу, перешкоджає останній вільно розпоряджатися належною їй на праві власності квартирою. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved