Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра»» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і до [PERSON], який згідно ч.2 ст.31 ЦПК України було доповнено вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 325.403гр. 16коп. та судових витрат у справі, а.с.88. Позов мотивований тим, що 08.09.2006р. між ВАТ КБ «Надра»», правонаступником якого з 04.02.2011р. є ПАТ «КБ «Надра»», і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № 805/2006/840-ПК/292 про надання споживчого кредиту. 06.01.2012р. між Пат «КБ «Надра» і відповідачем було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору від 08.09.2006р., якою кредитний договір викладено в новій редакції. Згідно умов цього договору ПАТ «КБ «Надра»» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 229.116грн.14коп. з кінцевим терміном повернення 08.06.2013р., зі сплатою за користування кредитом до 22.01.2013р. 16% річних, а починаючи з 22.01.2013р. встановлено змінювану відсоткову ставку, яка розраховується відповідно до умов Договору. Поручителем за цим договором виступала [PERSON], у зв'язку з чим, з нею був укладений договір поруки, за умовами якого вона зобов'язана відповідати солідарно з боржником по виконанню умов кредитного договору. Але відповідачі не належним чином виконували свої зобов'язання тому, що своєчасно не погашали кредит та не сплачували відсотки, у зв'язку з чим, станом на 26.07.2013р., утворилася заборгованість у зазначеній сумі. Представник позивача, а.с.47,50, в судове засідання не з'явився з поважних причин і направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності і задовольнити позов, а.с.96. У судовому засіданні 30.12.2013р. представник позивача підтримав зазначені позовні вимоги, які просив задовольнити. Відповідач [PERSON] визнав позов в частині сплати тіла кредиту і відсотків, а проти позову в частині сплати пені і штрафів заперечував з підстав необґрунтованості їх нарахування. Представник відповідача, а.с.81, в судове засідання не з'явився з поважних причин, про суду доповів відповідач. Відповідачка [PERSON], яка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а.с.76, в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає лише частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.06р. між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №805/2006/840-ПК/292, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 51.126 доларів США з кінцевим строком його виплати до 08.06.2013р., а.с.8-10. 06.01.2012р. між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору від 08.09.06р. за №805/2006/840-ПК/292, а.с.11-19. Відповідно до п.1.1 Договору (в редакції від 06.01.2012р.) та п.1.1 ст.1, п.2.4 ст.2 та п.4.3 ст.4 Додаткової угоди до кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання: щомісячно, відповідно встановленого графіку, проводити погашення Кредиту рівними частинами та з оплатою за користування кредитом до 22.01.2013р. 16% річних, а починаючи з 22.01.2013р. встановлену змінену процентну ставку з щорічним переглядом, а.с.11. У разі порушення умов договору, стосовно повернення основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, позичальник на підставі ст.5 Додаткової угоди, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, та штраф у розмірі 5% від суми залишку по кредиту, а у випадку прострочення виконання зобов'язання на строк більше 30 календарних днів, штраф у розмірі 10% від суми мінімального щомісячного платежу за кожен випадок, а.с.17. Але відповідач свої зобов'язання виконував не належним чином, у зв'язку з чим, станом на 26.07.2013р., за ним утворилася заборгованість загальною сумою в 246.758грн.85коп., з яких: - заборгованість по сплаті тіла кредиту - 222.930грн.74коп.; - заборгованість по сплаті відсотків - 17.349грн.50коп.; - пеня за прострочення виконання кредитних зобов'язань - 6.478грн.61коп., розмір якої нарахований в межах однорічного строку позовної давності, який передбачений до застосування п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, а.с.90. Пункт 4.2.3 Додаткової угоди до кредитного договору передбачає, що у разі порушень умов договору, Банк має право вимагати достроково повернення кредиту та нарахованої суми відсотків, а.с.15. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний сплатити дану заборгованість тому, що: -відповідно до ст.ст. 525 і 526 ЦПК| України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,|установлений а одностороння відмова від зобов'язання не допускається; -згідно ч.1 ст.1054 цього Кодексу - за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку, або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти; -відповідно до вимог ст.ст.549-552,611,1050 цього Кодексу - якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку (пеню). * Судом встановлено, що поручителем по кредитному договору від 08.09.06р. № 805/2006/840-ПК/292 виступала [PERSON], у зв'язку з чим, 08.09.2006р. з нею був укладений договір поруки, згідно умов якого вона зобов'язана відповідати солідарно з боржником по виконанню умов договору кредиту, а.с.34-35. Але відповідачка не виконала претензію-вимогу Банку про виконання свого обов'язку за договором поруки, а.с.38. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що відповідачі зобов'язані в солідарному порядку виплатити зазначену заборгованість по Кредитному договору тому, що: -У відповідності до ст.ст. 525 і 526 ЦК| України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору|установлений| та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від зобов'язання не допускається; -Згідно ч.1 ст.553 цього Кодексу - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. -Відповідно ч.1 ст.554 цього Кодексу - у разі порушення боржником зобов'язання |однобічна|, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. * Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідачів нарахованих штрафних Санкцій, суд дійшов наступного. Пункт 4.2.3 Додаткової угоди до кредитного договору передбачає, що у разі порушень умов договору, Банк має право вимагати достроково повернення кредиту, а також нараховану суму відсотків і штрафних санкцій, а.с.15. У зв'язку з порушенням відповідачами своїх кредитних обов'язків Банк нарахував штраф у розмірах: 11.146грн.54коп. відповідно до вимог п.4.3.2 і п.5.2 Договору; 33.748грн.88коп. відповідно до вимог п.4.3.12 і п.5.2 Договору; 33.748грн.88коп. відповідно до вимог п.4.3.13 і п.5.2 Договору, а.с.30. З зазначеного виходить, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем одночасно нарахована пеню і штраф. Так відповідно до ст.549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Але відповідно до вимог ч.1 ст.61 Конституції України і ч.3 ст.509 ЦК України - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості. На підставі зазначеного вище суд визнає необґрунтованими і такими, що суперечать вимогам чинного законодавства позовні вимоги про одночасне стягнення з відповідачів пені за прострочення сплати суми кредиту і штрафу. У зв'язку з цим позовні вимоги про стягнення з відповідачів штрафних санкцій не підлягає задоволенню. * Враховуючи зазначене та вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені ним судові витрати у справі згідно квитанції, а.с.1. * На підставі ст.ст. 509,525,526,554,610,611,612,623,625,1050,1054 ЦК України і

Outcome: partial