Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Неповнолітня [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. До початку підготовчого засідання позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила стягнути з відповідачки на її користь аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 23.03.2020 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Богородчанську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачка є її мамою. Оскільки вона не перебувала у шлюбі, то у свідоцтві про народження запис про батька внесений відповідно до ч.2 ст.135 СК України - зі слів матері. Близько двох років відповідачка виїхала за межі України і з того часу перестала піклуватися про неї, вони не спілкуються, мати не надає коштів на проживання, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться навчанням. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивачки в судовому засіданні вимоги позову підтримав та пояснив, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про дочку, обов`язок щодо догляду за дитиною взяли на себе сусіди, тому є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Представник служби у справах дітей Богородчанської РДА в судове засідання не з`явився, уподаній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки щодо неповнолітньої дочки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. В зв`язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , однак, вона не бере ніякої участі у її вихованні, не займається її розвитком, не підтримує матеріально. Відповідно до наказів служби у справах дітей Богородчанської РДА Івано-Франківської області від 07.02.2020 року № 11-ОД та № 12-ОД неповнолітня [PERSON] взята на облік як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах і тимчасово влаштована на виховання в сім`ю [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації від 06.03.2020 року №79/01-46/142 відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам позивачки. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачка протягом двох років не проживає з дочкою, не підтримує її та матеріально не допомагає. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає обгрунтованою вимогу позивачки про стягнення з відповідачки на її утримання аліментів у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Враховуючи те, що остаточне питання про влаштування позивачки на час розгляду справи не вирішено, суд вважає за необхідне зобов`язати Службу у справах дітей Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області відкрити особистий рахунок для дитини у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду для перерахування аліментів, що підлягають стягненню. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим, а тому його слід задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved