Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] 26 червня 2012 року її батько склав заповіт, яким усе своє майно заповідав їй. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] на території міста Довжанськ проходила (і нині триває) антитерористична операція, де офіційно встановлений особливий правовий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач у встановлений законом строк звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. В результаті звернення була заведена спадкова справа № 132/2015 щодо майна [PERSON] . Проте, після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено в цьому у зв`язку з тим, що спадкодавцем за життя до 31.12.2012 право власності не було внесено ні до Реєстру прав власності на нерухоме майно в бюро технічної інвентаризації, ні з 01.01.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 09 січня 2018 року нотаріусом було надано запит до Бюро технічної інвентаризації для отримання необхідної інформації, однак, у зв`язку з тим, що відповідне БТІ знаходиться на тимчасово окупованій території України, отримати підтвердження реєстрації права власності не представилось можливим. У зв`язку із тим, що позивачу [PERSON] відмовлено в оформленні її спадкових справ, вона вимушена була звернутись до суду з цим позовом. Під час підготовчого засідання позивач надала заяви, в яких просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити. Також, до початку судового засідання з розгляду даної справи від представника позивача адвоката Кладка О.В. надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримував в повному обсязі. Відповідач Свердловська міська рада Луганської області свого представника до суду не направила, про час і місце розгляду сповіщувалася належним чином. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що [INFO] у м. Свердловськ (нині Довжанськ) Луганської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9) Факт того, що померлий є батьком позивача, підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 10). Зміна дошлюбного прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за вказаною адресою. За життя, [INFO] , [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким усе своє майно заповідав позивачеві (а.с. 12,13). Із постанови державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. № 293/02-31 від 16.03.2018 йдеться, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки за життя спадкодавцем право власності на житловий будинок не було внесено ні до Реєстру прав власності на нерухоме майно в бюро технічної інвентаризації до 31 грудня 2012 року, ні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 01 січня 2013 року по день смерті [INFO] . Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , померлим [PERSON] був придбаний у недобудованому стані, що підтверджується копіями відповідних документів, а саме: типовим договором від 20.06.1979 (а.с. 17-18); свідоцтвом про право власності та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.1982 (а.с. 19-20); договором купівлі-продажу від 03.07.1986 (а.с. 15-16). 11 лютого 1991 року [PERSON] отримав технічний паспорт на відповідний житловий будинок, а реєстраційне посвідчення про реєстрацію права власності отримав 22 квітня 1996 року, однак за життя спадкодавцем право власності на житловий будинок не було внесено до відповідних державних реєстрів. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається, причиною відмови в оформленні спадкових прав позивачу після смерті [PERSON] є незалежні від її волі обставини, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості їх оформити у позасудовому порядку. За таких обставин суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved