Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 10.05.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-37/50081, відповідно до умов якого банк надав йому кредит на умовах строковості, забезпечення, повернення та плати за користування у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 15300 (пятнадцять тисяч триста) доларів США, на строк по 09.05.2017 року включно із сплатою 13,75 % річних. 10.05.2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/035-37/50081. 10.06.2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до якої з 10.06.2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачою кредитних коштів. Тимчасово на період з 10.06.2009 року до 10.06.2010 року (встановлено кредитні канікули) сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором (п. 2 додаткової угоди). Відповідно до п. 3 додаткової угоди з 10.06.2009 року погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів (щомісячний рівними частинами платіж, який включає в себе погашення частини заборгованості за кредитом та процентів) відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором. Дата погашення щомісячних ануїтетних платежів 15 числа календарного місяця. Через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань йому станом на 27.10.2015 року позивачем нараховано кредитну заборгованість в сумі 6269,23 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 143602,34 грн., з них: 5644,55 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 129293,48 грн. заборгованість за кредитом; 1412,65 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 32358,01 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 624,68 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 14308,86 грн. заборгованість за відсотками; 599,17 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 13724,53 грн. В добровільному порядку відповідачі відмовляються погасити наявну заборгованість за кредитним договором, тому позивач вимушений був звернутись до суду з вищевказаним позовом про стягнення солідарно вказаної заборгованості з відповідачів. В судове засідання учасники процесу не зявились. Представник позивача за довіреністю [PERSON] попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, у заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, у разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судові засідання, які були призначені на 17.11.2016 року та 23.12.2016 року відповідачі не зявились без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись судом завчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність на адресу суду не надходило. З огляду на зазначене вище, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 10.05.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-37/50081, відповідно до умов якого банк надав йому кредит на умовах строковості, забезпечення, повернення та плати за користування у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 15300 (пятнадцять тисяч триста) доларів США, на строк по 09.05.2017 року включно із сплатою 13,75 % річних (а.с. 16-19). Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобовязався здійснювати безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення кредиту до 09.05.2017 року (включно) на рахунок; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту, сплати процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. 10.05.2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «[PERSON] Аваль», правозаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 014/035-37/50081 (а.с. 26-29). Згідно п. 2.1 договору поруки сторони договору визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. 10.06.2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/035-37/50081, відповідно до якої з 10.06.2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачою кредитних коштів. Тимчасово на період з 10.06.2009 року до 10.06.2010 року (встановлено кредитні канікули) сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором (п. 2 додаткової угоди). Відповідно до п. 3 додаткової угоди з 10.06.2009 року погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів (щомісячний рівними частинами платіж, який включає в себе погашення частини заборгованості за кредитом та процентів) відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором. Дата погашення щомісячних ануїтетних платежів 15 числа календарного місяця (а.с. 22, 23-25). Згідно листа від 10.06.2009 року, [PERSON] надала письмову згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вищевикладеної додаткової угоди та підтвердила, що її зобовязання як поручителя відповідно до договору поруки № 014/035-37/50081 від 10.05.2007 року зберігаються та забезпечують виконання зобовязань позичальника за кредитним договором № 014/035-37/50081 від 10.05.2007 року (а.с. 23). У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобовязання по наданню в кредит відповідачу зазначених коштів виконав. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується копією заяви на видачу готівки № 1 від 10.05.2007 року та копією виписки по рахунку (а.с. 14, 15). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Через неналежне виконання відповідачем своїх кредитних зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, станом 27.10.2015 року [PERSON] нараховано заборгованість в сумі 6269,23 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 143602,34 грн., з них: 5644,55 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 129293,48 грн. заборгованість за кредитом; 1412,65 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 32358,01 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 624,68 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 14308,86 грн. заборгованість за відсотками; 599,17 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 13724,53 грн., що підтверджується копією наданого розрахунку (а.с. 8-13). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. На виконання умов кредитного договору, забезпеченого договором поруки відповідачам 18.08.2015 року були направлені вимоги про дострокове повернення кредиту за вих. № 114-0-0-00/15-44401 та № 114-0-0-00/15-44403 (а.с. 30, 31, 32, 33), але на дату подання позовної заяви (19.11.2015 року) вимоги не виконані. Оскільки судом встановлено, що відповідачі не дотримують умов укладених з ними кредитного договору та договору поруки, в порядку та в строки, передбачені кредитним договором, кредит не повертали, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту, в звязку з чим вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором пред'явлена законно і обґрунтовано, тому підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 456969 від 10.11.2015 року сплачено судовий збір в розмірі 2154,04 грн. (а.с. 1), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved