Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 02.02.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON], [INFO], шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-01040-020213. За умовами зазначеного договору Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок\~№ 26256907819289\~в національній\~валюті України\~ \~гривні та\~встановив ліміт\~Кредитної лінії\~у розмірі:\~35900,00\~грн.Обслуговування Карткового\~рахунку здійснювалось\~у відповідності\~до Тарифів,\~що є\~невід'ємною\~частиною Договору.Договором також було визначено, що кредитування Рахунку\~в межах\~Кредитної лінії\~здійснюється протягом\~строку,\~визначеного у\~п.\~2.4.\~частини 2\~Пропозиції.\~Кожен наступний\~лімп Кредитної\~лінії надається\~після спливу\~строку надання\~попередньої,\~на умовах,\~погоджених Сторонами\~у Пропозиції\~та не\~потребує підписання\~додаткових угод\~до Пропозиції. В звязку\~з відкликанням\~банківської ліцензії\~у АТ\~«Дельта Банк»,\~відповідно до\~постанови Правління\~Національного банку\~України №\~664\~від 02.10.2015р.,\~після спливу\~чергового строку\~ліміту Кредитної\~лінії,\~відповідно до\~п.\~2.4.\~частини 3\~Договору,\~був встановлений\~ліміт Кредитної\~лінії в\~розмірі 0,00\~грн.\~Не сплачена\~заборгованість за\~договором,\~визнана простроченою. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті України гривні та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 35900,00 грн. Відповідач скористалась\~кредитною лінією,\~але станом\~на 06.06.2017\~р.\~не виконує\~належним чином\~зобов'язання\~за Договором,\~в результаті\~чого виникла\~прострочена заборгованість. Таким чином,\~станом на\~06.06.2017\~року за\~[PERSON]\~по укладеному\~з ПАТ\~«Дельта Банк»\~Договором №\~007-01040-020213\~від 02.02.2013\~року рахується\~заборгованість на\~загальну суму\~68418,31\~грн.,\~яка складається\~з:тіла кредиту\~ 0,00\~грн.;простроченого тіла\~кредиту \~ 39342,24\~грн.;заборгованості за\~відсотками \~ 29076,07\~грн.; заборгованості за комісіями 0,00 грн. Також позивач зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р. «Пре відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015 р.), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015р. по 04.10.2017 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 р. продовжено процедуру ліквідації Банку на два роки по 04.10.2019 р. включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» - [PERSON], а тому Фонд з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 68418,31 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, однак, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] втретє в судове засідання не зявилась без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо ліквідації АТ «Дельта Банк», суд виходить з наступного. На підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 р. «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015 р.), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015 р. по 04.10.2017 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 р. продовжено процедуру ліквідації Банку на два роки по 04.10.2019 р. включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» - [PERSON]. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про систему\~гарантування вкладів\~фізичних осіб»,\~встановлюються правові,\~фінансові та\~організаційні засади\~функціонування системи\~гарантування вкладів\~фізичних осіб,\~повноваження Фонду\~гарантування вкладів\~фізичних осіб,\~порядок виплати\~Фондом відшкодування\~за вкладами,\~а також\~регулюються відносини\~між Фондом,\~банками,\~Національним банком\~України,\~визначаються повноваження\~та функції\~Фонду щодо\~виведення неплатоспроможних\~банків з\~ринку і\~ліквідації банків. Згідно ч.\~1\~ст.\~3\~Закону України\~«Про систему\~гарантування вкладів\~фізичних осіб»\~Фонд є\~установою,\~що виконує\~спеціальні функції\~у сфері\~гарантування вкладів\~фізичних осіб\~та виведення\~неплатоспроможних банків\~з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону. Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів. Дана позиція підтверджена Постановою Верховного суду України в справі 3-399гс16 від 08.06.2016 року. Так, судом встановлено, що 02.02.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа резидент України [PERSON], [INFO], шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-01040-020213, що підтверджується її копією (а.с. 5, 6). Частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26256907819289 в національній валюті України гривні. Відповідно до п. 2.3 частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 35900,00 грн. Згідно п. 1 частини 3 Договору обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Пунктом 2.1. частини 3 Договору визначено, що моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. ч. 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа,\~яка одержала\~пропозицію укласти\~договір,\~у межах\~строку для\~відповіді вчинила\~дію відповідно\~до вказаних\~у пропозиції\~умов договору\~(відвантажила\~товари,\~надала послуги,\~виконала роботи,\~сплатила відповідну\~суму грошей\~тощо),\~яка засвідчує\~її бажання\~укласти договір,\~ця дія\~є прийняттям\~пропозиції,\~якщо інше\~не вказане\~в пропозиції\~укласти договір\~або не\~встановлено законом. В звязку\~з відкликанням\~банківської ліцензії\~у АТ\~«Дельта Банк»,\~відповідно до\~постанов Правління\~Національного банку\~України №\~664\~від 02.10.2015\~р.,\~після спливу\~чергового строку\~ліміт Кредитної\~лінії,\~відповідно до\~п.\~2.4.\~ч.\~3\~Договору,\~був встановлений\~ліміт Кредитної\~лінії розмірі\~0,00\~грн.\~Не сплачена\~заборгованість за\~Договором визнана\~простроченою. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом є встановленим, що позивач виконав\~взяті на\~себе зобов'язання,\~відкривши відповідачу\~картковий рахунок\~№ 26256907819289\~в національній\~валюті України\~ \~гривні та\~встановивши ліміт\~Кредитної лінії\~в розмірі\~35900,00\~грн. Відповідач [PERSON] скористалась Кредитною лінією, але станом на 06.06.2017 р. не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином,\~станом на\~06.06.2017\~року за\~відповідачем [PERSON]\~по укладеному\~з ПАТ\~ «Дельта\~Банк» Договору\~№ 007-01040-020213\~від 02.02.2013\~року рахується\~заборгованість на\~загальну суму\~68418,31\~грн.,\~яка складається\~з:\~тіла кредиту\~ 0,00\~грн.;простроченого тіла\~кредиту \~ 39342,24\~грн.;заборгованості за\~відсотками \~ 29076,07\~грн.; заборгованості за комісіями 0,00 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~631\~ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Таким чином судом є встановленим, що відповідач [PERSON] істотно порушила умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. \~ \~ \~ \~Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримала умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований тому підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 4894391 від 03.10.2017 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1 600 грн. 00 коп. (а.с. 1), тому, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору за подачу даного позову до суду.

Outcome: approved