Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості у розмірі 207 978 грн. 62 коп., у т.ч. 83 340 грн. 53 коп. боргу за кредитом, 49 605 грн. 36 коп. боргу по відсотках, 75 032 грн. 73 коп. пені. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 21.04.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке в подальшому перейменовано в ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON], в якості позичальника, був укладений кредитний договір № 490064939, за змістом якого банк надає позичальнику кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором предмет застави, а позичальник приймає кредит та передає банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором предмет застави. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 12091 доларів США 84 центи. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі12091 доларів США 84 центи, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] У порушення умов договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 21.10.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 10426 доларів США 69 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 83 340 грн. 53 коп., за відсотками - 6 206 доларів США 10 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 49 605 грн. 36 коп. Сума пені в розмірі 11% складає 75 032 грн. 73 коп. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 21.04.2008 року позивач та фізична особа [PERSON] уклали договір поруки № 490064939-П, за умовами якого відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору позичальнику та поручителю була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. ст. 11, 509, 525, 526, 549, 553, 554, 623, 624, 625 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачем до суду подана заява від 23.05.2014 року, згідно з якою [PERSON] просить застосувати у справі строки позовної давності. У судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, пояснивши суду, що на теперішній час предмет застави, а саме автомобіль, переданий позивачу, який має право його продати. Зазначив, що він не розуміє чому банк звернувся з позовною вимогою про стягнення заборгованості саме до нього, оскільки він є лише поручителем. Крім цього, відповідно до зазначеної вище заяви просив застосувати у справі строки позовної давності. Вислухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, вивчивши письмові докази, суд встановив наступне. 21.04.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке в подальшому перейменовано в ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON], в якості позичальника, був укладений кредитний договір № 490064939, за змістом якого банк надає позичальнику кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором предмет застави, а позичальник приймає кредит та передає банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором предмет застави. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 12 091 доларів США 84 центи. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 2.3 розділу № 1 кредитного договору датою остаточного повернення кредиту є 21.04.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі 12 091 доларів США 84 центи, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] У порушення умов договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 21.10.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 10426 доларів США 69 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 83 340 грн. 53 коп., за відсотками - 6 206 доларів США 10 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 49 605 грн. 36 коп. Сума пені в розмірі 11% складає 75 032 грн. 73 коп. 21.04.2008 року між [PERSON] (поручитель) і ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір поруки № 490064939-П, за умовами якого відповідач поручився за виконання боржником ([PERSON].) обов'язків, що виникають на підставі кредитного договору № 490064939 від 21.04.2008 року. Відповідно до п. 3.1 договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 договору поруки як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п. 6.1 розділу № 2 кредитного договору, банк має право вимагати (в т.ч. в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту за договором в будь-якому з наступних випадків істотного порушення позичальником зобов'язань за договором, в т.ч. у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць. У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банк направив на адресу позичальника і поручителя вимогу від 18.12.2013 року вих. №104080-102 б/б про дострокове повернення кредиту. Проте, сума заборгованості погашена не була. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного судочинства України. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користуванням чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Такими чином, заявлена заборгованість за кредитом у розмірі 83340 грн. 53 коп. та заборгованість за відсотками у розмірі 49 605 грн. 36 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, згідно із заявою від 23.05.2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до вимог ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 3.4 розділу № 2 кредитного договору, в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Судом встановлено та не спростовується сторонами, що сума основного боргу заборгованості за кредитом складає 83340 грн. 53 коп. Пеня нарахована позивачем за період з 21.02.2010 року по 21.10.2013 року. Позов подано до суду 13.01.2014 року, тобто з пропуском позивачем строків позовної давності за вимогою про стягнення пені за період з 21.02.2010 року по 12.01.2013 року. Поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено. За перерахунком суду, пеня за період з 13.01.2013 року по заявлену позивачем дату 21.10.2013 року складає суму 34 886 доларів США 76 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 21.10.2013 року становить 278 849 грн. 87 коп. (розрахунок: 34886,76 доларів США х 7,9930 = 278849,87 грн.). При цьому, судом враховується, що позивач заявляє до стягнення лише 11% від нарахованої суми пені, з посиланням на принцип розумності та справедливості. За перерахунком суду, 11% від заявленої суми пені становить розмір 30 673 грн. 49 коп. (278849,87 грн. х 11% / 100 = 30673,49 грн.). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 30 673 грн. 49 коп. за період з 13.01.2013 року по 21.10.2013 року. В іншій частині позову слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Outcome: partial