Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.02.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 14715.14 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач належним чином не виконав умови Генеральної угоди, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 13982.65 грн., яка складається із: тіло кредиту 8682.64 грн., заборгованість за відсотками 875.67 грн., заборгованість за пенею та комісією 1736.50 грн., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 2687.84 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що дійсно отримав відповідно до угоди про реструктуризацію грошові кошти у вказаному позивачем розмірі. Частково сплативши за умовами договору, вже тривалий час не здійснює платежів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.02.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 14715.14 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов Генеральної угоди, в обов'язки відповідача входить погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевищенню витрат платіжного ліміту, а також інші витрати відповідно до умов Договору. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 15.12.2016 рік виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13982.65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 623-626, 629, 1054 ЦК України (в редакціях, що були чинними на день укладення обох кредитних договорів), цивільні зобов'язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; договір є обов'язковим для виконання; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; особа відповідальна за порушення зобов'язання; виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом); позичальник зобов'язаний повернути кредитору заборговане, сплатити проценти, а той управі за відповідних умов вимагати дострокового повернення боргу, відшкодування збитків, сплати неустойки; розмір боргу доказується кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. За змістом ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом. ЦК України передбачає можливість припинення зобов'язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація) (ст. 604 ч.ч. 1, 2). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ч. 1 ЦК України). Як випливає з обставин, установлених при розгляді справи, має місце новація шляхом заміни первісного зобов'язання, що виникло з кредитного договору від 19.12.2011 № SAMDN50000054758256, новим зобов'язанням, установленим Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. У цьому розумінні зобов'язання за першим кредитним договором припинилося і заборгованість власне за цим договором відсутня, однак, не внаслідок погашення її боржником, а внаслідок заміни зобов'язання, перенесення боргу, що залишився через порушення позичальником умов першого договору, у рахунок нового зобов'язання з іншими умовами кредитування в порядку укладення договору приєднання відповідно до затвердженої банком технології реструктуризації заборгованості. Кредитор пред'явив позов до боржника про стягнення боргу виходячи з правовідносин, що виникли з Генеральної угоди, а не з кредитного договору, що первісно був укладений, та ґрунтуючись на умовах нового договору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі, відповідно до наданого розрахунку. В порядку\~ст. 88 ЦПК України\~на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору.

Outcome: approved