Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 02 грудня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 17344 грн. 21 коп. та понесені судові витрати . Свої вимоги мотивував наступним, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № PL00A+28391181 від 15.05.2013 року відповідач [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Згідно умов договору відповідач отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 211040-812-4, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: Y6L211040DL240316, реєстраційний номер: AA1387МО та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності позивачу. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1. умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. У порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання належним чином не виконані, в результаті чого 30.10.2012 року відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув предмет лізингу автомобіль позивачу. Таким чином, відповідно до умов договору станом на 20.11.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 17\~344,21 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] до суду направив заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, вказав, що проти задоволення позовних вимог заперечує, прохав врахувати скрутне матеріальне становищем та зменшити розмір пені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9\~ст. 74 ЦПК України. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до\~ ст. 169, 224\~ ЦПК України. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи думку представника позивача, достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку про дату розгляду справи, від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності з\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~\~ На підставі ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у\~справі.\~\~ Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, 15.05.2013 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір PL00A+28391181 шляхом заповнення відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, згідно з яким позивач як лізингодавець передав позивачеві як лізингоодержувачу в лізинг предмет лізингу автомобіль згідно Специфікації, викладеної в Додатку № 1 на строк 60 місяців з моменту підписання Додатку № 2. Умовами договору також передбачено сплату щомісячного платежу у розмірі 1997,01 гривень та інші витрати лізингодавця. Зазначений договір відповідає вимогам частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом відповідача від 6 березня 2010 р. № СП-2010-256, розміщених на офіційному веб-порталі ПАТ КБ «Приватбанк» передбачено умови надання банком послуг фінансового лізингу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Так, згідно з п. 2.8.4.2.1 Правил, лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування Предмет лізингу, обумовлений у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Додатку 1 «Специфікація», а лізингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі та платежі по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов'язаних з виконанням договору. По закінченню строку лізингу до лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов цього Договору. Як вбачається зі Специфікації, що є Додатком № 1 до договору, предметом лізингу є автомобіль марки Богдан, модель: 211040-812-4, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: Y6L211040DL240316, реєстраційний номер: AA1387МО, вартістю 77200 гривень. Відповідно до Додатку № 2 до договору затверджено графік лізингових платежів на період з 20 травня 2013 р. по 18 травня 2018 року. Пунктом 3 ч.2\~ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~встановлено обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно з п.2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за договором. У порушення умов договору фінансового лізингу зобовязання відповідачем [PERSON] належним чином не виконані, у звязку з чим 30.10.2012 року відповідно до акту прийому-передачі відповідач [PERSON]В повернув предмет лізингу позивачу. У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не відшкодував винагороду за користування предметом лізингу, винагороду за проведення моніторингу предмету лізингу, пеню та страхову винагороду, у зв'язку із чим у позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання. В забезпечення виконання зобовязання за договором PL00A+28391181 позивачем та [PERSON] укладено договір поруки,\~відповідно до умов якого останній як поручитель зобов'язався перед позивачем як лізингодавцем нести відповідальність у повному обсязі за виконання обов'язків [PERSON] згідно договору PL00A+28391181 від 15.05.2013 року. Як передбачено п. 4 договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання лізингоодержувачем своїх обов'язків згідно договору, поручитель несе солідарну відповідальність з лізингоодержувачем перед лізингодавцем. Згідно з вимогами статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до частин першої та другої статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до\~статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved