Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Товариство обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія» звернулось до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2003074852. Згідно з кредитним договором Банк надав Відповідачу кредит у сумі 37672,00 грн., що підтверджується заявою на видачі готівки №13 від 19.03.2013 року. 24.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторінг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №24/03/2014. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, ТОВ «»ОТП Факторінг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № 2003074852 від 19.03.2013 року. Таким чином до ТОВ «ОТП Факторінг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором №2003074852 від 19.03.2013 р. Відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Згідно з п.п. 1.4.3 п.4 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та у строки, визначені у Графі платежів. В порушення зазначених умов кредитного договору відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Станом на 10.11.2014 року заборгованість відповідача за кредитом складає 35 850,77 грн.. Згідно з п.п. 1.4.3. п. 4 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату. У відповідності до п. 1.1. кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 15% річних. Станом на 10.11.2014 року загальна заборгованість відповідача по нарахованим та несплаченим відсоткам за кредитним договором складає 3662,30 грн. Згідно з п.п. 1.4.4. п. 1.4. кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначається у графі платежів, що є невід`ємною частиною Кредитного договору станом на 10.11.2014 року загальна заборгованість відповідача по нарахованої та не сплаченої комісії за розрахункове обслуговування складає 4623,36 грн.. Відповідно до п.п. 1.5.4. п. 1.5. кредитного договору, в разі порушення відповідачем своїх зобов`язані за кредитним договором позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором. Згідно з договору факторингу б/н від 30.05.2018 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2003074852 від 19.03.2013 перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом - 35850,77 грн. , заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам - 3662,30 грн., заборгованість по нарахованої та не сплаченої комісії - 4623,36 грн. та судові витрати у розмірі 441,36 грн.. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 21.10.2019 року ухвалою суду замінено сторону позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 28.02.2020 року ухвалою суду справу № 415/4471/14-ц було прийнято до провадження та призначено до розгляду. 19.04.2019 відповідач надав заяву про перегляд заочного рішення із зазначенням своїх заперечень щодо позовних вимог, зокрема з посиланнями на дію заборону нараховувати пені і штрафи за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку на підставі Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідач також надав відзив на позовну заяву в якому він посилається на те, відповідач сплатив борг за договором споживчого кредиту №200374852 від 19.03.2013 року саме ПАТ «ОТП Банк». 26.05.2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з розрахунку заборгованості не зрозуміло, яка частина боргу погашена, яка залишилася не погашена, на яку суму нараховані відсотки. Відповідач наполягає, що фактично сплатив борг за договором кредиту. Просив відмовити у задоволенні позову. 13.07.2020 року позивач надав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустив утворення заборгованості за кредитом. Представник позивача Денисюк С.О. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмове клопотання, в якому просила розглядати справу без участі їхнього представника, на позовних вимогах наполягають. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав, у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з кредитним договором № 2003074852 від 19.03.2013 року ПАТ «ОТП Банк» надав кредитні кошти [PERSON] в розмірі 37 672 грн. на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 15 % річних. Згідно з п. 1.4 позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені кредитним договором не пізніше 19.03.2016 року. Згідно з п.п. 1.4.3 п.4 кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки визначеної п. 1.1 даного договору. Згідно з п.п. 1.4.4. п. 1.4. кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначається у графі платежів, що є невід`ємною частиною Кредитного договору. Згідно з п.п. 1.5.4. п. 1.5. кредитного договору, в разі порушення позичальником своїх зобов`язані за кредитним договором банк має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2003074852 від 19.03.2013 року, станом на 10.11.2014 розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 44136 гривень 43 копійок, в тому числі: залишок заборгованості за кредитом - 35850,77 грн. , заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам - 3662,30 грн., заборгованість по нарахованої та не сплаченої комісії - 4623,36 грн. Згідно з договором факторингу № 24/03/2014 від 24.03.2014 року, ПАТ «ОТП Банк» (клієнт) передає, а ТОВ «ОТП Факторінг Україна» (фактор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно з витягом з додатку №2 до договору факторингу №24/03/2014, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2003074852 від 19.03.2013 року становить 44136,43 грн. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підтвердження виконання відповідачем взятого на себе зобов`язання за кредитним договором суду не надані квитанції про погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи, відсутність квитанцій відповідача про перерахування коштів на розрахунковий рахунок в якості погашення кредитних зобов`язань, суд приходить до висновку, що відповідачем не сплачено заборгованість за кредитним договором. Інших доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем до суду не надано. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №2003074852 від 19.03.2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП банк» та [PERSON] , загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 10.11.2014 року становить 44136,43 грн., яка складається з наступного: 35850,77 грн. - заборгованість за кредитом; 3662,30 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4623,36 грн. - заборгованість по нарахованій та не сплаченій комісії за розрахункове обслуговування. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 35850,77 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 3662,30 грн., знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по нарахованій та не сплаченій комісії за розрахункове обслуговування у сумі 4623,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція, до якого належить м. Привілля Луганської області. Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська Луганській області №1431/01-14 від 18.11.2020 року боржник [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що на дані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Однак, з наданого розрахунку заборгованості та інших матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, яка саме сума заборгованості по комісії, а яка саме по пені, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні даної позовної вимоги відмовити, оскільки вважає недоведеним ані в судовому засіданні, ані письмовими доказами той факт, що заборгованість у сумі 4623,36 грн. це заборгованість саме за комісією, а не за пенею, на нарахування якої накладено мораторій згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім цього, з наданого розрахунку заборгованості та інших матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, за який саме період нарахована комісія відповідачу та який період вважається позивачем початком порушення відповідачем строків платежів та по якому саме з грошових зобов`язань. У зв`язку з чим суд вважає недоведеним той факт, що комісію було нараховано не в період дії мораторію, введеного згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комісією у сумі 4623,36 грн., не підлягають задоволенню. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №9013 від 13.11.2014 року про сплату судового збору в сумі 441,36 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 395,11 грн.

Outcome: partial