Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Наприкінці жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 24 червня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2014 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, при цьому неповнолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує неповнолітню дочку. Тоді як [PERSON] ухиляється від належного виконання обов`язку щодо утримання дочки, оскільки з часу розірвання шлюбу матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дочки не приймає. Позивач не володіє точними даними про те, де саме відповідач офіційно працює та який розмір заробітної плати одержує. Проте, згідно відомостей з мережі Інтернет [PERSON] працює на посаді директора з розвитку в консалтингову агенстві «Магонова та партнери». Відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, не хворіє на тяжкі захворювання, тобто відсутні будь-які істотні обставини, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти у необхідному та достатньому розмірі. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою розгляд справи просив здійснити за його відсутності та наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання також не з`явився. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав, що у позовній заяві зазначені неправдиві відомості про сплату аліментів та виконання батьківського обов`язку [PERSON] . Дійсно, після розірвання шлюбу між сторонами по справі, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, проте на вихідні, канікули та по можливості в будні дні [PERSON] забирає дитину до себе та забезпечує її тим, що їй потрібно. Відповідач протягом усього часу з народження дочки добровільно утримує та допомагає їй. При цьому, відповідач сплачував аліменти на утримання дочки навіть тоді, коли це ставило його у скрутне матеріальне становище, зокрема здійснював платежі на аліменти зі своєї кредитної картки. [PERSON] піклується про свою дочку, спілкується з нею за допомогою засобів зв`язку, цікавиться її успіхами у школі, станом здоров`я. Крім сплати аліментів [PERSON] виконує свій обов`язок щодо утримання дитини у натуральній формі у вигляді купівлі одягу, подарунків, продуктів, ліків, іграшок та речей, які потрібні для нормального життя та розвитку дитини. В позовній заяві позивач стверджує, що допомоги від держави, яку вона отримує, не вистачає для неї та двох малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні. Проте, на переконання, представника відповідача, дефіцит коштів для утримання себе та дітей позивач бажає перекласти на відповідача, що є неприпустимим. Твердження щодо перебування позивача у скрутному матеріальному становищі не відповідає дійсності, зважаючи на те, що перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною та не маючи постійного доходу придбала автомобіль марки «Mercedes-Benz», 2016 року випуску, орієнтовною вартістю від 30000 доларів США. За таких обставин представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2018 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 03 листопада 2006 року по 05 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2014 року(а.с.6,7-8). Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (а.с.9) В подальшому позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Сторони по справі проживають окремо. При цьому неповнолітня дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина визнана у судовому засіданні представником відповідача, тому за правилами ч.1 ст.82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З копій платіжних доручень, приєднаних до матеріалів справи (а.с.122-181), вбачається, що в період 2014-2018 років [PERSON] добровільно та щомісячно перераховував грошові кошти на користь позивача на утримання їхньої спільної дочки. Зокрема, за 2014 рік 18000 гривень, 2015 рік 19000 гривень, 2016 рік 29195 гривень, 2017 рік 20170 гривень, 2018 рік 20369 гривень. Тому твердження позивача стосовно того, що [PERSON] ухиляється від належного виконання свого обов`язку щодо утримання дочки та матеріально їй не допомагає, не відповідає дійсності та спростовується письмовими доказами. Разом з цим, добровільна сплата аліментів не виключає право того з батьків, з ким проживає дитина, в будь-який час звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. З огляду на це, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо відсутності порушених прав, свобод та інтересів позивача, яка утримує неповнолітню дочку, тому у задоволенні пред`явленого позву слід відмовити. Зважаючи на це, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання доньки. Оскільки, [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] (а.с.11). Тобто на даний час позивач має на утриманні також малолітнього сина від іншого шлюбу та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує соціальну допомогу на дитину у розмірі 860 гривень. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки. Згідно довідки №14/01-1 від 14 січня 2019 року, наданої ТОВ «Магонова і партнери», [PERSON] працює на посаді виконавчого директора та отримує заробітну плату у розмірі 5000 гривень (а.с.57). Враховуючи рівність обов`язку батьків щодо забезпечення матеріального утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення дочкою повноліття. До вказаного висновку суд приходить враховуючи ту обставину, що позивачем не надано належного обґрунтування щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Крім цього, судом не приймаються до уваги письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , адресовані до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.46-47). Зі змісту яких вбачається, що [PERSON] спілкується та бачиться з дочкою, виконує свої батьківські обов`язки та надає матеріальну допомогу з моменту її народження. У відповідності до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Саме тому судом критично оцінюють вказані письмові пояснення як допустимий доказ. Оскільки представником відповідача не заявлялось клопотання про допит вказаних осіб в якості свідків безпосередньо в судовому засіданні. При цьому, суд позбавлений можливості встановити ту обставину, що дійсно пояснення написані особисто [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказаних осіб не було допитано в якості свідків з приведенням до присяги свідка та попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і за відмову від давання показань. В обґрунтування відсутності підстав для задоволення позову, представник відповідача зазначив про те, що чоловік позивача [PERSON] є засновником та бенефіціарним власником ТОВ «Льотна школа «Конкорд», а також власником автомобіля марки «Honda», 2008 року випуску. В свою чергу, позивач у 2018 році придбала автомобіль марки «Mercedes-Benz», 2016 року випуску, орієнтовною вартістю від 30000 доларів США. Проте, з огляду на положення ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів врахуванню підлягають, серед іншого, обставини наявності рухомого та нерухомого майна, грошових вкладів, доведені витрати платника аліментів на придбання нерухомого або рухомого майна у платника аліментів, а не одержувача. З огляду на це, судом дані доводи представника відповідача до уваги також не приймаються. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial