Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

На розгляд суду предявлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що тратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 52 по вул. Привольна в м. Покровськ Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] є власником будинку № 52 по вулиці Привольна в м. Покровськ Донецької області За вказаною адресою на реєстраційному обліку перебувають діти позивача [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі, які в 2014 році добровільно виїхали з будинку на постійне проживання до іншого житла. За посиланням позивача, відповідачі не мають інтересу до проживання в будинку, тому в порядку положення статті 405 ЦК України можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням з відповідними наслідками цього, передбаченими ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Вказані обставини зумовили позивача звернутись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалися, судом вжито максимальні заходи для їх повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто повістку про виклики відповідачів з довідкою комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» про неможливість вручення з причини відсутності адресатів за місцем реєстрації. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Третьою особою Центром надання адміністративних послуг Покровської міської ради Донецької області суду, порядку ч. 1 ст. 192 ЦПК України, адресовано заяву про розгляд справи в відсутність представника сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб з ухваленням рішення на розсуд суду. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. [PERSON] ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Сторони по справі перебувають в родинних відносинах, - позивач [PERSON] є матірю відповідачів [PERSON] та [PERSON] (родинні відносини підтверджено). [PERSON] є власником житлового приміщення домоволодіння № 52 по вул. Привольна в м. Покровськ Донецької області (підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане 26.11.2004 року державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори (а.с. 15), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6149789, сформованим 08.01.2005 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Красноармійськ» (а.с. 14) На реєстраційному обліку за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Привольна, буд. 52 перебувають: з 01.08.1995 року [PERSON] ([PERSON]), з 01.07.2000 року [PERSON] (підтверджено довідкою сектора реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ (а.с. 16). [PERSON] № 21463 про фактичне не проживання, який складений 22.11.2018 року Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» [PERSON], [PERSON] за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Привольна, буд. 52 не проживають з 2014 року (а.с. 17). В судовому порядку [PERSON] порушено питання втрати [PERSON], [PERSON] права користування вищезазначеним житловим приміщенням. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Предявлення до суду позовної заяви про позбавлення права користування житловим приміщенням в розумінні ст. ст. 319, 391 ЦК України є однією із форм захисту власником своїх прав на володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном. Виходячи із змісту ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла мають право на користування житловим приміщенням на умовах що визначається за угодою з його власником. Питання про втрату членом сім'ї власника житла права користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, - урегульовано ч. 2 ст. 405 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що будь-яких угод, зокрема договір найму, між сторонами не укладався та спірне житлове приміщення відноситься до приватного житлового фонду. Так, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З наведеного положення закону можна виділити такі умови за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен бути членом сім'ї власника житла та проживати разом з ним. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Положення ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР зазначає, що до членів сімї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі, в контексті ч. 2 ст. 64 ЖК України є членами сімї позивача власника спірного домоволодіння, договір про користування спірним жилим приміщенням між сторонами не укладався, позивач надала згоду на проживання відповідачів в належному їй будинку. Відповідно до Постанову Пленуми Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що на ствердження вибуття наймача або членів його сімї на постійне проживання в інше жиле приміщення суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд надає аналіз доказів, поданих [PERSON] на підтвердження позовних вимог щодо відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. Так, з викладених в позовній заяві обставин вбачається, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації з 2014 року, їх особисті речі в будинку відсутні, обовязки щодо утримання житлового приміщення, сплати комунальних послуг, в розумінні ст. 64 ЖК України, відповідачі не виконують. Судом також не встановлено жодних обставин, які б давали підстави вважати, що позивач чи інші особи чинять відповідачам перешкоди у користуванні житлом. Такі обставини не суперечать наявним в матеріалах справи письмовим доказам, зокрема [PERSON] про фактичне не проживання від 22.11.2018 року. Таким чином, судом встановлено факт відсутності [PERSON], [PERSON] ([PERSON]) в належному позивачу [PERSON] на підставі приватної власності житловому приміщенні на праві мешкання, при цьому причин відсутності членів сімї власника житла, які могли бути визнані поважними, за аналогією зі статтею 71 ЖК України, під час розгляду справи не надано. За таких обставин, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 52 по вул. Привольна в м. Покровськ Донецької області. [PERSON] п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Разом з тим, питання про відшкодування понесених судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України позивачем не порушувалося. На підставі\~ст.\~ст.\~405\~ЦК України,\~ст.\~71\~ЖК України\~

Outcome: approved