Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 01.09.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 21740 грн. 93 коп. та понесені судові витрати - 1378 грн. Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 04.08.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON] складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконує. Станом на 07.08.2016 року його заборгованість перед банком складає 21740,93 грн., з яких: - 5936,72 грн. заборгованість за кредитом; - 12842,74 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1450 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1011,47 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур»єр», повідомлений про час і місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Судомвстановлено, що відповідно до договору б/н від 04.08.2009 року, укладеного між банком-позивачем, як кредитором, та [PERSON] , як позичальником, остання отримав кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON] складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. За умовами договору [PERSON] щомісяця мав сплачувати встановлений відсоток від суми заборгованості. Відповідач взяті на себе зобовязання порушила - не вносила платежі у визначені строки та у повному обсязі. Станом на 07.08.2016 року його заборгованість перед банком складає 21740,93 грн., з яких: - 5936,72 грн. заборгованість за кредитом; - 12842,74 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1450 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1011,47 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг (надалі Умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити Винагороди банку. В пункті 8.6. Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп., та поніс витрати в сумі 420 грн. на публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» про виклик відповідача до суду. Таким чином, його судові витрати склали 1798 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved