Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Лисичанською міською радою від 06.10.1999 року вона набула права власності на квартиру [ADDRESS] . В належній їй квартирі зареєстровані [PERSON] її донька, та [PERSON] її онук, але з 2010 року не проживають. Відповідачі отримали Російське громадянство та повертатись додому не збираються. Позивач неодноразово просила відповідачів знятись з реєстрації у добровільному порядку, але вони відмовляються. За весь час реєстрації відповідачі не нагадували про себе і не сплачували за квартиру комунальні послуги, повертатись за місцем реєстрації не бажають. Позивачу важко сплачувати комунальні послуги, які розраховуються з числа зареєстрованих осіб в квартирі, і не може оформити субсидію. Просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду \~ \~ \~ \~ 18.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9294/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі. Відзив на позовну заяву не надійшов. Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована порушенням прав власності позивача внаслідок не проживання відповідачів за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутньою особою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи або відзиву на позовну заяву до суду не надходило. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло № 10570 від 06.10.1999 року, виданого Лисичанським міськвиконкомом згідно з розпорядженням від 06.10.1999 року № 785, квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї, а саме: [PERSON] донька, [PERSON] онуку. Згідно з довідкою № 11201 від 21.05.2019 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , станом на [INFO] . зареєстовані [PERSON] власник, [PERSON] донька, [PERSON] онук. Згідно з довідкою, наданою начальником КП ЛЖЕК № 8 від 31.10.2019 р. № 1099, [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , донька [PERSON] - [PERSON] , онук [PERSON] зареєстровані за цією адресою, але з 2010 р. по даний час за вказаною адресою не проживають. Згідно з копією домової книги, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 05.12.1989 року, а [PERSON] , [INFO] з 07.07.1992 року. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до\~ст.\~41\~Конституції України,\~кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для\~\~ особистого проживання\~\~і\~\~проживання\~\~членів\~\~ їх\~\~ сімей та інших осіб. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] є спільним сумісним майном набутим [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , отже, відповідачі є співвласниками вказаної квартири. Частинами першою, другою\~статті 319 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 321 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Зазначені позивачем обставини про те, що відповідачі були відсутні в квартирі за місцем своєї реєстрації з 2010 року, тобто понад 1 рік, не свідчать про відмову відповідачів від права власності на нерухоме майно та не є підставами для припинення їх права власності на нього. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постанові від 28.02.2018 року у справі №647/1682/15-ц (провадження №61-4508св18). Окрім того, слід зауважити, що у разі визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, буде порушено принцип непорушності права власності, гарантований ст. 41 Конституції України. Адже, право власності складається з тріади, а саме права володіння, права користування та права розпорядження своїм майном. Відсутность у особи одного з зазначених прав відносно майна свідчить про відсутність у особи права власності на це майно. Водночас позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушених прав. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено необґрунтовано, доводи, викладені позивачем не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed