Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву Тепілвська сільска рада вказала, що під час вивчення стану додержання земельного законодавства на території Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області виявлено, що 29 березня 2006 року померла [PERSON], [INFO], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із земельних ділянок загальною площею 5,69 га, розташованих на території Теплівської сільської ради, державний акт серія ЛГ № 057140 5,35 га, серія ЛГ №057310 0,34 га. Цю спадщину ніхто не прийняв. Справу було відкрито провадженням 09.02.2017 та призначено до розгляду. Перед початком судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 1277 Цивільного кодексу України дійсно передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Між тим, згідно вимог зазначеного Кодексу прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви нотаріусу або у сільській місцевості - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування вимагається від спадкоємця, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем (ст. 1269 ЦК). Спадкоємець же, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 27 листопада 2017 року за № 00019111513, судом встановлено, що [PERSON] померла 29 березня 2006 року у с. Нижній Мінченок Станично-Луганського району Луганської області. Після її смерті залишилась спадщина, яка, зокрема, складається із земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 5,69 га, що розташовані на території Теплівської сільської ради та на праві власності належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на землю серії ЛГ № 057140 від 03 червня 2003 року та серії ЛГ № 057310 від 03 червня 2003 року. Згідно довідки №78 від 25.01.2018р., долученої до заяви Теплівською сільською радою, на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Разом з нею на день смерті був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON], який помер 07.12.2012 року. Відповідно до вимог статті 1261 Цивільного кодексу України чоловік належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті дружини. Суду не надано доказів того, що [PERSON] протягом шести місяців після відкриття спадщини, що належала [PERSON], відмовився від її прийняття, тому відповідно до вимог частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України він фактично прийняв спадщину після смерті дружини, в тому числі й на зазначену земельну ділянку. Діючим законодавством не передбачено строків для оформлення спадщини та відповідальності за її не оформлення, а у [PERSON], після його смерті, можливо залишились спадкоємці, що мають право на спадкування вже безпосередньо після нього, в тому числі й на майно, що залишилось після смерті [PERSON] За таких обставин, враховуючи, що судом встановлені обставини прийняття спадщини після смерті [PERSON] її чоловіком [PERSON], у задоволенні заяви Теплівської сільської ради про визнання цієї спадщини відумерлою слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed