Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Новомосковського міськарйонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 191,83 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-03407-101211, на підставі якого банк відкриває [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до кредитного договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлюється ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 1 900,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 22.08.2014 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 2 191,83 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 681,15 грн., заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 789,10 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 721,58 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2011 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», було укладено договір № 006-03407-101211, на підставі якого банк відкриває [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до кредитного договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлюється ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 1 900,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається (а.с.4-5, 6, 7). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, а позичальник, відповідно до вказаного договору зобов'язався повертати заборгованість щомісяця. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов зазначеного вище договору не виконала взяті на себе зобов'язання та не вносила своєчасно та у повному обсязі на рахунок банку необхідні платежі, в результаті чого станом на 22.08.2014 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 2 191,83 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 681,15 грн., заборгованості по простроченому тілу кредиту у розмірі 789,10 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 721,58 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.3). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума у розмірі 2 191,83 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved