Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №204/П від 22 серпня 2006 року в загальній сумі 423713,87 доларів США та 8913,26 гривень. В подальшому позивач неодноразово змінював розмір позовних вимог. В останній заяві від 08 грудня 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути з відповідачки суму у розмірі 736671,81 доларів США та 2007225,90 гривень, посилаючись на те, що 22 серпня 2006 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №204/П, 29 січня 2007 року було укладено договір про зміни та доповнення до кредитного договору, згідно з яким остання отримала кредит у сумі 454000 доларів США строком до 21 серпня 2026 року зі сплатою відсотків у розмірі 14,5 %. В зв'язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами, ПАТ АБ «Укргазбанк» вимушено звернутись до суду з даним позовом, також позивач просить стягнути з [PERSON] судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні останні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у задоволені зустрічного позову просив відмовити. [PERSON] просила у задоволені позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовити, надала до суду зустрічний позов в якому просила визнати кредитний договір №204/П від 22 серпня 2006 року укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі директора Одеськой філії ВАТ АБ «Укргазбанк» Гуца Олега Геннадійовича з однією стороною та [PERSON] з другої сторони недійсним, а також додатковий договір про зміни та доповнення до кредитного договору №204/П від 22 серпня 2006 року укладений 29 січня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі директора Одеськой філії ВАТ АБ «Укргазбанк» Гуца Олега Геннадійовича з однією стороною та [PERSON] з другої сторони недійсним. При цьому позивач по зустрічному позову посилається на те, що спірний кредитний договір та додатковий договір були підписані під впливом обману, оскільки узгоджені у договорі розміри відсоткової ставки за кредитом, ціни договору та розмір фактичного здороження кредиту в кінці періоду кредитування не відповідають фактичним встановленим у договорі розмірам, що також є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів». Представник прокуратури просив позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задовольнити, у задоволені зустрічного позову відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22 серпня 2006 року між [PERSON] та ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 204/П згідно умов якого, Банк надав відповідачці кредит в сумі 360000 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 21 серпня 2026 року, із сплатою 12,5% річних. 29 січня 2007 року між [PERSON] та ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» було укладено додатковий договір про зміни та доповнення до кредитного договору № 204/П від 22 серпня 2006 року, згідно умов якого, сума отриманого кредиту була збільшена до 454 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 13,5 % річних. Відповідно до статуту ПАТ АБ «Укргазбанк» від 01 липня 2011 року найменування позивача було змінено з ВАТ АБ «Укргазбанк» на ПАТ АБ «Укргазбанк», зміну найменування Банку зареєстровано у Державному реєстрі юридичних осіб. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №204/п, наданому до суду позивачем, [PERSON], станом на 03 листопада 2014 року має заборгованість за кредитом в розмірі 736671,81 доларів США та 2007225,90 гривень з яких: заборгованість за кредитом строкова - 2698000,00 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена 136800 доларів США; заборгованість по процентах поточна 462,41 доларів США; заборгованість по процентах прострочена 329609,40 доларів США; пеня за прострочення сплати процентів - 591661,31 гривень, пеня за прострочення сплати кредиту - 1415564,59 гривень. Відповідно до висновку судової економічної експертизи у вищезазначеному розрахунку заборгованості за кредитним договором №204/П від 22.08.2006 року станом на 09 жовтня 2012 року сума у розмірі 63851,02 доларів США не підтверджується ані даними аналітичного обліку банку, ані первинними меморіальними документами банку. Пояснення банку про те, що первинні документи у тому числі і меморіальні ордери знищені відповідно до постанови Правління НБУ №601 від 08 грудня 2004 року, не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки відповідно до ст.676 Гл.2 вищезазначеної постанови строк зберігання меморіальних документів за довгостроковими кредитами - 5 років після погашення кредиту. Крім того, як вбачається з висновку судової економічної експертизи ціна договору та розмір здороження кредиту, визначені станом на 22.08.2006 року у відповідності до п.3.1.6. укладеного між сторонами договору кредиту та рекомендацій НБУ стосовно застосування формул розрахунку, передбачених Постановою НБУ №168 від 20.05.2007 року. Згідно умов вказаного кредитного договору, з урахуванням процентної ставки за ним (12,5 річних), вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань позичальника, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, фактично сплачених на дату укладання вказаного кредитного договору (22.08.2006), розмір реальної процентної ставки становить 14,71%, та розмір абсолютного значення подорож\-чання кредиту становить 500 053,05 долларів США. При цьому, реальна процента ставка визначена під час дослідження у розмірі 14,71 % більше на 2,21 % аніж визначено у п.1.1. кредитного договору (12,5% річних). Тобто узгоджений у договорі кредиту № 204/П від 22 серпня 2006 року та додатковому договорі про зміни та доповнення до кредитного договору № 204/П від 22 серпня 2006 року розмір реальної відсоткової ставки не відповідає фактично встановленому у договорах, а відповідно і волевиявленню відповідача на укладання договору на умовах, з яких формально дійшли згоди сторони згідно наявних у справі письмових документів (кредитний договір №204/П від 22 серпня 2006 року, додатковий договір про зміни та доповнення до кредитного договору № 204/П від 22 серпня 2006 року, додаток №1 до кредитного договору №204/П від 22 серпня 2006 року). Розмір відсоткової ставки договору кредиту належить до істотних умов даного виду договорів. Окрім того, судом встановлено, що питання про збільшення ліміту кредиту за вищевказаним кредитним договором вирішувалось засіданням Кредитного Комітету ВАТ АБ «Укргазбанк» м. Києва, а не засіданням кредитної комісії Одеської філії ВАТ АБ «Укргазбанк». Підтвердженням цього є Витяг з протоколу № 03 засідання Кредитного Комітету ВАТ АБ «Укргазбанк» м. Києва від 19.01.2007 року ( аркуш кредитної справи - 163), з якого вбачається збільшення ліміту кредитування, а усі інші умови кредитного договору залишені без змін. Таким чином, даний Витяг є прямим підтвердженням того, що Одеська філія ВАТ АБ «Укргазбанк» всупереч рішенню Кредитного Комітету ВАТ АБ «Укргазбанк», без дозволу на це, самостійно в односторонньому порядку, порушуючи пп. 4.1., 4.2., 4.3. вищевказаного кредитного договору, внесло зміни до умов кредитного договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Утім, усі умови істотні, звичайні і випадкові після укладення договору стають однаково обов'язковими для сторін і у сукупності утворюють зміст договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення,попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Отже, істотними умовами кредитного договору, зокрема, є відсоткова ставка та ціна договору, а під час укладення між сторонами кредитного договору №204/П від 22 серпня 2006 року та додаткового договору про зміни та доповнення до кредитного договору № 204/П від 22 серпня 2006 року, позивач (банк) приховав від [PERSON] повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту для здійснення позичальником свідомого вибору схеми кредитування та вказав у договорі занижені значення показників суттєвих умов договору, чим ввів в оману відповідача щодо реальної відсоткової ставки, абсолютного значення здорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, яку відповідач сплатив би Банку, проводячи оплату встановленими у договорі розмірами щомісячних платежів у визначений у договорі кількості таких платежів. Згідно ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Факт приховування Банком від відповідача загальної вартості кредиту перед підписанням договору, свідчить про недобросовісну підприємницьку діяльність позивача, умисне введення відповідача в оману стосовно загальної вартості кредиту, а також порушення норм п.п. г, ґ, д, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», який діяв на час укладання кредитного договору. При таких обставинах, та враховуючи, що кредитний договір №204/П від 22 серпня 2006 року та додатковий договір про зміни та доповнення до кредитного договору № 204/П від 22 серпня 2006 року укладений [PERSON] під впливом обману з боку Банку, суд вважає вимоги [PERSON] доведеними та підлягаючими задоволенню, а відповідно вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» не підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved