Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Наприкінці липня 2016 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2 га для особистого селянського господарства, розміщеної на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] 08.02.2005 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла своїм дітям : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач звернулася до Бориспільського районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON] На земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину позивач отримала, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання [PERSON] не з'явилася. Її представник [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Представник Глибоцької сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з'явився. Сільський голова Пасько Л.А. надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи та спадковій справі № 660 за 2008 рік заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO], суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії [NUMBER] (а.с.5). За час свого життя, а саме: 18 лютого 2005 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла своїм дітям : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній (а.с.7). У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №660 за 2008 рік від [INFO], заведеної Бориспільською районною державною нотаріальної конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.1 на звороті, спадкової справи №660 за 2008 рік). Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] 18.10.2008 року Сестри позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви, в яких від отримання спадщини відмовились і не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] (а.с. 2, 3 спадкової справи №660 за 2008 рік). 16 червня 2016 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0000 га для особистого селянського господарства, розміщеної на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 15). Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] позивач не може, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори Черненко Н.Б. про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9). Як вбачається з довідки, виданої Глибоцькою сільською радою Бориспільського району Київської області, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належав [PERSON] на праві особистої власності, був побудований у 1955 році. Житловий будинок побудований без порушень забудови з внесенням даних до по господарської книга за №97 (а.с.18). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний будинок. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved