Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» 27.01.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував його тим, що відповідно до договору № 500949508 від 26.06.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 22572,16 грн. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості позичальником мало здійснюватися згідно Графіку погашення кредиту та процентів (Додаток № 1 кредитного договору). Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 17.12.2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом у сумі 22034,65 грн., заборгованість по відсотках у сумі 4118,68 грн., по комісії 6029,42 грн. та штраф 2400,00 грн. Загальна сума заборгованості позичальника становить 34582,75 грн. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути з відповідача вищеназвану суму заборгованості та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслав. За письмовою згодою позивача справа розглянута на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. 26.06.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк», як кредитором, та фізичною особою [PERSON], як позичальником, було укладено Кредитний договір № 500949508. Відповідно п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4 названого договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 22572,16 грн., зі сплатою 15,99 відсотків річних за користування кредитом. Термін остаточного погашення кредиту 27.06.2019 року. Згідно п. 2.6 договору, платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування позичальник мав здійснювати рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку вартості споживчого кредиту, який є Додатком №1 до договору та його невід'ємною частиною, а саме, вносити до 27 числа кожного місяця рівними частинами платіж у сумі 975,41 грн., а останній платіж у сумі 974,63 грн. Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконує. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що він не вносив платежі на погашення кредиту та відсотків за користування ним у встановлений строк та в повному обсязі, тобто порушував умови договору. Станом на 17.12.2015 року утворилася заборгованість у сумі 34582 грн. 75 коп., з якої 22034,65 грн. заборгованість за кредитом, 4118,68 грн. заборгованість по відсотках, 6029,42 грн. заборгованість по нарахованій комісії та 2400,00 грн. - штраф. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і у встановлений ним строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустив прострочену заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved