Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 09.06.2016 між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язувався сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 43084,01 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав: однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку». Тобто, між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.6-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору, станом на 04.03.2018, становить 43084,01 грн., з яких: 15120,23 грн. тіло кредиту; 7183,78 грн. - заборгованість по відсоткам; 18252,19 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2027,81 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5). Щодо нарахування пені, то відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 умов і правил надання банківських послуг, відповідач, у разі виникнення прострочених зобов'язань, на суму від 100 грн., виплачує банку пеню на умовах, передбачених тарифами договору (а.с.19). Щодо нарахування процентів та комісії то відповідно до п.2.1.1.5.5 умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених кредитним договором (а.с.18). Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позивальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій (а.с.18). Проте, вимога позову в частині стягнення штрафу (фіксована складова) не може бути задоволена, оскільки фіксована частина штрафу в розмірі 500 грн. не відповідає положенню ч. 2 ст.549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобовязання. Крім того, зі змісту ст.549 ЦК України випливає, що поняття штрафу визначене у цій статті та порядок його обрахунку, є обовязковими для всіх учасників цивільних правовідносин і не може бути змінений та викладений на власний розсуд, оскільки в такому разі втрачається його суть, тобто він перестає бути видом забезпечення виконання зобовязання - неустойкою в розумінні закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 42584,01 грн. (43084,01 - 500 = 42584,01). Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню частково, з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову пропорційно до задоволених вимог, що становить 1741,55 грн. (розрахунок 1762 х 42584,01: 43084,01 = 1741,55). На підставі викладеного вище та

Outcome: partial