Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

ОСББ «Златосвіт» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по членським внескам на утримання будинку та прибудинкової території та капітального ремонту будинку за період з 01 березня 2011 року по 30 квітня 2015 року у розмірі 3958,63 гривень, судового збору у розмірі 243,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що з березня 2011 року (з моменту прийняття загальними зборами ОСББ «Златосвіт» рішення про прийняття на баланс будинку [ADDRESS]), позивач виконує обов'язки по утримання вказаного будинку та прибудинкової території. Відповідачі проживають у будинку [ADDRESS], є співвласниками та користуються квартирою [ADDRESS], ухиляються від оплати наданих послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим ОСББ «Златосвіт» в лютому 2015 року зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу, проте ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2015 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу було відмовлено. На стягненні коштів саме з березня 2011 року представник позивача наполягає та заперечує проти застосування строку позовної давності, оскільки на її думку перебіг позовної давності було перервано частковими проплатами в березні 2012 року та зверненням до суду з заявою про видачу судового наказу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у попередньому судовому засіданні з позовними вимогами не погодились, в подальші судові засідання не з»явились. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з»явилась, заяв про розгляд справи у її відсутності або заперечень аз позовом суду не надала. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з»явився, заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову не надіслав, зі слів представника відповідача [PERSON] він знаходиться у зоні АТО, але відповідних довідок не надано. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] мешкають в квартирі, проте чи мешкає [PERSON] йому не відомо, [PERSON] мешкав, але знаходиться у зоні АТО, проте з якого часу - суду довідок не надав. При цьому, відповідачі не є членами ОСББ «Златосвіт». Вважає, що позивач не має права надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території оскільки не є його балансоутримувачем. Крім того, з липня 2012 року нарахування здійснені за тарифом 1,98 грн., тоді як у договорі про утримання будинку зазначено тариф 1,70 грн., тому просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS], що підтверджено довідкою ОСББ «Златосвіт» /а.с.7/. У вказаному будинку в жовтні 2010 року створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Златосвіт», яке було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 06 січня 2011 року /а.с.9-21/. 15 березня 2011 року відбулися загальні збори ОСББ «Златосвіт», на яких було прийнято рішення про прийняття на баланс об'єднання будинку [ADDRESS]. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року у справі №5009/4495/12 зобов'язано Державне житлово-експлуатаційне підприємство Інститут механізації тваринництва Української академії аграрних наук України передати житловий будинок [ADDRESS] на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Златосвіт», у Порядку, передбаченому постановою КМУ №1521 від 11.10.2002р., та зобов'язано передати план земельної ділянки, технічний паспорт на будинок та відповідну технічну документацію на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, план зовнішніх мереж, план внутрішніх мереж) та прийняти участь у роботі комісії з приймання-передачі будинку [ADDRESS]. 30.04.2014 року Хортицьким ВДВС відкрите виконавче провадження за наказом господарського суду Запорізької області №5009/4495/12, виданим 16.04.2014 року, про примусове виконання вказаної постанови Донецького апеляційного адміністративного суду. Як вказує позивач, і що фактично не заперечується представником відповідача, з березня 2011 року ОСББ «Златосвіт» виконує функції по утриманню будинку [ADDRESS], та прибудинкової території. Згідно п.5 Статуту ОСББ «Златосвіт» до виключної компетенції загальних зборів членів ОСББ «Златосвіт» належить визначення розмірів внесків та платежів членів об'єднання /а.с.16 зв./. Загальними зборами ОСББ «Златосвіт» від 15.03.2011 року та 30.07.2012 року встановлені членські внески - тарифи з утримання будинку у розмірі 1,70 грн. та технічного обслуговування у розмірі 1,98 грн. за квадратний метр площі квартири, виходячи з площі визначеної в технічному паспорті квартири /а.с.12/. Крім того Загальними зборами членів ОСББ «Златосвіт» від 30.07.2012 року затверджено розрахунок членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території по ОСББ «Златосвіт» на 2012 рік. 23 березня 2011 року співвласник квартири [ADDRESS] [PERSON] уклала з ОСББ «Златосвіт» договір утримання будинку та прибудинкової території, у вказаному договорі зазначені усі його умови, в п.5.2 зазначений тариф 1,70 грн. з 1 квадратного метру площі на утримання будинку, та за вивіз сміття. /а.с.31-32/. Представник відповідача не оспорює факт укладення вказаного договору. Також, 01.03.2012 року ОСББ «Златосвіт» уклало з ТОВ «Ремондіс-Запоріжжя» договір про надання послуг з вивозу сміття, та 01.11.2011 року ОСББ «Златосвіт» уклало з Концерном «Міські теплові мережі» договір про надання послуг з подачі теплової енергії./а.с.22-25/. У судовому засіданні представник відповідача фактично не оспорював того, що відповідачі з березня 2011 року отримували послуги з утримання будинку та прибудинкової території, вивозу сміття та постачання теплової енергії. Проте, відповідачі неналежним чином виконували свої обов»язки щодо своєчасної та належної оплати за надані послуги. Позивачем нарахована заборгованість відповідачів за період з 01 березня 2011 року по 30 квітня 2015 року в розмірі 3958,63 грн. з розрахунку загальної площі квартири та тарифів, встановлених протоколами загальних зборів ОСББ «Златосвіт» від 15.03.2011 року та 30.07.2012 року, що включає в себе плату за утримання будинку і прибудинкової території та капітальний ремонт будинку і підтверджується відповідним розрахунком /а.с.6/. Наданий позивачем розрахунок заборгованості представником відповідача не оспорюється. Суду надана копія заяви [PERSON] від 13.06.2013 року, в якій вона зазначила, що визнає заборгованість перед ОСББ «Златосвіт» в сумі 1754,08 грн. станом на 13.06.2013 року та зобов»язується її погасити. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово- комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] уклала з ОСББ «Златосвіт» договір на утримання будинку та прибудинкової території. При цьому суд вважає, що оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають у багатоквартирному будинку, утримання якого забезпечує ОСББ «Златосвіт», то між сторонами склалися фактичні договірні правовідносини, внаслідок яких, та у відповідності з договором з [PERSON] у відповідачів виник обов'язок оплати послуг, якими вони фактично користувалися. Той факт, що інші мешканці квартири не укладали та не підписували договір з позивачем, не звільняє їх від сплати житлово-комунальних послуг. Що стосується посилання відповідачів на те, що позивач не є балансоутримувачем вказаного будинку, оскільки не приймав його на баланс, і не є власником, управителем, виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому не має право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, слід зазначити наступне. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Разом з тим законодавче визначення терміну «балансоутримувач», дане в статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», допускає можливість існування різних ситуацій, у тому числі таких, коли багатоквартиний будинок існує, а особи, що має права та несе обов'язки балансоутримувача, немає (власники квартир балансоутримувачами бути не можуть за визначенням, а договір з будь-якою юридичною особою не укладався). За відсутності вирішення в цьому Законі питання про те, хто саме має ці права й обов'язки, застосуванню підлягає частина перша статті 11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», зі змісту якої випливає, що функції балансоутримувача до приватизації квартир виконував попередній власник будинку. Він повинен на вимогу об'єднання власників багатоквартирного будинку передати житловий комплекс на баланс об'єднання. Якщо ж немає особи, якій будинок може бути переданий на баланс, попередній власник (територіальна громада та уповноважені нею юридичні особи) змушені продовжувати виконувати функції балансоутримувача. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 /справа № 6-59цс13/. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Передача майна з балансу на баланс відбувається відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1521. Цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача. Як вбачається з статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Златосвіт», зокрема п.2.2., одним із завдань та предмету діяльності ОБ'ЄДНАННЯ є належне утримання будинку та прибудинкової території. Згідно розрахунку членських внесків на утримання будинку і прибудинкової території та капітального ремонту будинку, вони спрямовані саме на виконання завдань, визначених п.2.2. статуту ОСББ «Златосвіт». Як вже вказувалось вище, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року зобов'язано ДЖЕП Інститут механізації тваринництва УААНУ передати на баланс ОСББ «Златосвіт» житловий будинок [ADDRESS], у Порядку, передбаченому постановою КМУ №1521 від 11.10.2002р., та на даний час Хортицьким ВДВС відкрите виконавче провадження з примусового виконання вказаної постанови суду. Отже, позивач у цій справі у період часу, за який порушується питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, був фактичним балансоутримувачем, а тому він має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Натомість споживачі, в силу вимог закону, зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому слід зауважити, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги надавалися ОСББ «Златосвіт» неякісно або не в повному обсязі, а також доказів на спростування розміру заборгованості і будь-яких доводів і заперечень стосовно цих питань відповідачем не висловлювалось. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСББ «Златосвіт» про стягнення заборгованості по членським внескам на утримання будинку та прибудинкової території та капітального ремонту будинку законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування до частини позовних вимог строку позовної давності, яке задоволенню не підлягає з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2015 року ОСББ «Златосвіт» подало до Хортицького районного суду м.Запоріжжя заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості по платі на утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01.03.2011 року по 01.02.2015 року в сумі 3671,08 грн.. Ухвалою суду від 27.02.2015 року у прийнятті вказаної заяви було відмовлено. Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного або кількох відповідачів. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, тому у зв'язку зі зверненням ОСББ «Златосвіт» до суду з заявою про видачу судового наказу, перебіг позовної давності переривається. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Вичерпний перелік дій, які свідчать про визнання боржником боргу законодавством не визначено. Згідно практиці, що склалась, часткова оплата відповідачкою на протязі усього періоду виникнення заборгованості по наданим послугам, чого не заперечує і представник відповідача, свідчить про переривання строку позовної давності. Тобто діями, що свідчать про визнання відповідачами свого боргу, є періодична щомісячна сплата рахунків, що виставляються до сплати позивачем, за період, що перевищує трирічний строк позовної давності враховуючи подачу позивачем заяви про видачу судового наказу у лютому 2015 року, з 01.03.2011 року по 01.02.2012 року, а саме сплата у жовтні 2011 року, в січні та березні 2012 року нарахувань у повному обсязі, а в серпні 2011 року та грудні 2011 року - у сумі понад нараховану за вказані місяці. Тому суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено, і позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по членським внескам на утримання будинку та прибудинкової території та капітального ремонту будинку за період з 01 березня 2011 року по 30 квітня 2015 року у сумі 3958,63 гривень підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved