Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач, кредитор, Банк) звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що за кредитним договором [PERSON] (далі відповідач, позичальник, клієнт) має заборгованість станом на 31.08.2016 року в сумі 14130,40 грн. яка складається: із заборгованості за кредитом 385,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9395, 43 грн.; заборгованості за комісією та пенею 3200,00 грн.. а також штрафи: штраф 500,00 грн.; штраф 649,07 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00грн.. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 24.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено строковий кредитний договір № б/н на суму 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін дії картки, однаквідповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірі і у строки, передбачені кредитним договором. Тому позивач за захистом свого права звернувсь до суду. Представник позивача в судове засідання не зявивсь, але надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявивсь, повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» назва якого підтверджується витягом із статуту (а.с.37) який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.36), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.36) був укладений договір № б/н від 24.12.2012 року з відповідачем відповідно до якого, банк надає позичальнику кредит у сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки де позичальник в свою чергу зобов»язувався повернути кредит та сплатити відсотки, та комісії згідно договору який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с.7-31). Суд зазначає, що підпис відповідача на заяві підтверджує його згоду на умови договору. Відповідно до договору, грошові кошти були переведені на картку позичальника в день підписання договору. Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. В п. 2.1.1.5.5. Умов - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В п.1.1.7.12 Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку виконати зобовязання з проведення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов. Відповідно до п.2.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Судом встановлено, що відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до Умов, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 3-4). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом договора (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач скористалась кредитними коштами однак не виконує належним чином свого зобовязання згідно договору № б/н від 24.12.2012 року, оскільки з Розрахунку (а.с.3-4) слідує, що відповідач не сплачував кошти за договором в звязку з чим у його виникла заборгованість по кредиту станом на 31.08.2016 рікв сумі 14130,40 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 385,90 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9395,43грн.; заборгованість за комісією та пенею 3200,00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 649,07 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач в свою чергу не спростувув доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому на підставі вказаних норм закону, та всебічного та повного дослідження матеріалів справи суд зазначає, що на день ухвалення рішення правовідносини за даним договором не припинені, відповідач в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 24.12.2012 року, що є істотним порушенням даного договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, суму відсотків, комісії за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, враховуючи вище наведене суд вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача заборгованості за кредитом 385,90 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9395,43 грн.. Що стосується позовних вимог щодо стягнення штрафів в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 649,07 грн. (процентна складова) та пені з комісією в розмірі 3200,00 грн. то суд зазначає, що відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).\~\~ Умовами договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення Позичальником будь-якого із зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення в розмірі 30% від суми простроченого платежу та 1% від боргу, але не менше 10 гривень (а.с.5). \~ У той самий час, згідно договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення Позичальником строків платежу по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором (а.с. 5). \~ Враховуючи вище викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, та беручи до уваги, що позивач зазначив суму пені і комісії разом то суд вважає стягнути з відповідача заборгованість тільки за пенею та комісію в розмірі 3200,00 грн. з метою уникнення застосування подвійної цивільно-правової відповідальності. Таким чином до стягнення з відповідача на користь Банку за кредитним договором № б/н від 24.12.2012 року підлягає заборгованість у розмірі 12981,33 грн. станом на 31.08.2016 року.\~\~ Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1378,00 грн., що стверджується розрахунковим документом (а.с.37).

Outcome: partial