Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 414\~277,08 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком (правонаступник АТ «Дельта Банк») уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 11214801000. Відповідно до вказаного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 13028,00 доларів США зі сплатою 11,5% річних на строк до з 13.09.2007 року до 13.09.2014 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» [PERSON]. [PERSON] умови кредитного договору № 11214801000 належним чином не виконував, тому станом на 28.07.2015 року у нього виникла заборгованість в сумі 414277,08 грн., яка складається з: - тіло кредиту 203536,65 грн.; - заборгованість по відсоткам 210740,43 грн. У судове засідання учасники процесу не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак позивач надав суду заяву, в якій просив суд справу розглядати за його відсутністю та повідомив, що проти заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 13.09.2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком (правонаступник АТ «Дельта Банк») уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 11214801000. Відповідно до вказаного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 13028,00 доларів США зі сплатою 11,5% річних на строк до з 13.09.2007 року до 13.09.2014 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях. Однак, [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконував, тому станом на 28.07.2015 року у нього виникла заборгованість в сумі 414277,08 грн., з яких тіло кредиту 203536,65 грн., заборгованість по відсоткам 210740,43 грн. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 35 вказаного Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі Фонду. Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ч.1 ст.36 Закону) Положеннями ч. 2 ст. 37 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. В матеріалах справи знаходиться рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» згідно з яким з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» [PERSON]. Крім того, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 було внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51, згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно. Таким чином, суд вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ст. ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору № 11214801000 від 13.09.2007 року, сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» складає 414277,08 грн. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник ПАТ «Дельта Банк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Згідно ч. 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий сбір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору № 11214801000 від 13.09.2007 року у розмірі 414277,08 грн.

Outcome: approved