Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області в інтересах неповнолітнього позивача, [PERSON], [INFO], подав до суду позов до відповідача, [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, згідно даних якого орган опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області просить: 1). позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; 2). стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В обґрунтування зазначених вимог у позові орган опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області зазначив про те, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього позивача. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків, злокрема, не створює для дитини належних умов для проживання, разом з дитиною не проживає, не піклується про духовний та моральний розвиток дитини, не займається її вихованням, матеріально дитину не забезпечує, життям, здоровям та навчанням дитини не цікавиться, листів не надсилає, не телефонує. Дитина батька взагалі не знає. Місце перебування матері дитини, [PERSON], [INFO], не відоме. Представник органу опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, який діє в інтересах неповнолітнього позивача, [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила про те, що в інтересах неповнолітньої [PERSON] дійсно необхідно позбавити батьківських прав [PERSON], оскільки той ухиляється від виконання батьківських обовязків. Уточнила, що аліменти за обставин, що склалися в сімї позивача, слід стягувати на користь Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, яка буде сприяти у відкритті рахунку на дитину відносно отримання аліментів. Неповнолітня позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та надала пояснення про те, що на даний час батьки її покинули і вона фактично проживає у сім»ї знайомих, які її виховують. Батька [PERSON] вона практично не знає і де він знаходиться їй достеменно не відомо. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де позов визнав повністю. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання про те, що з батьками позивача він знайомий давно. Він може підтвердити, що батько позивача не мешкає з позивачем приблизно з 2001 року. Місцезнаходження матері позивача, яка займалася вихованням дитини, не відоме з серпня 2015 року. Батько дитиною не цікавиться. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних обставин. У справі встановлено, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків стосовно неповнолітньої дитини [PERSON]. Зокрема, відповідач, проживаючи окремо з 2001 року по цей час, дитину не відвідує, належним чином не цікавиться її здоровям, життям та навчанням, матеріально дитині не допомагає. Такі обставини підтверджуються даними висновку Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 11), відомостями позовної заяви (а.с. 1-2) та зазначеними вище показаннями свідка [PERSON] у судовому засіданні. За таких обставин, що свідчать про, те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, на підставі правил ст. ст. 164, 165, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України суд вважає, що позов має бути задоволений переважно з усіх вимог, тобто як щодо позбавлення батьківських прав відповідача, так і щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Втім, при вирішенні питання про стягнення аліментів, суд спостерігає завищення органом опіки та піклування розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, оскільки такий розмір не співвідноситься з сутністю вимог норми п. 2 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, з якої витікає, що суд має ураховувати матеріальне становище платника аліментів, котре у контексті встановлених судом обставин справи не може бути великим, адже сторона позивача протилежне у судовому засіданні доказами не довела. Отже, суд вважає за потрібне першу позовну вимогу щодо позбавлення відповідача батьківських прав задовольнити повністю, а другу позовну вимогу стосовно аліментів на утримання дитини задовольнити частково зі зменшенням заявленої до стягнення частки доходу відповідача з 1/3 до 1/4. Поряд з цим, суд вважає за потрібне зауважити, що стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього позивача, з урахуванням відомостей пояснень у судовому засіданні представника органу опіки та піклування Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, необхідно провадити за судовим рішенням на користь цього органу державної влади. Підсумовуючи наведене, оскільки одна з позовних вимог підлягає повному задоволенню, а інша частковому, суд приходить до висновку, що позов в цілому має бути задоволений частково. Оскільки позов в цілому задовольняється частково, то судові витрати згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд убачає за необхідне стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial