Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 77630/31/к від 04.10.2012 року у розмірі 29027,68 грн., яка утворилась станом на 07.08.2018 року і складається з таких сум: прострочена заборгованість по кредиту 9894,34 грн., прострочена заборгованість по нарахованим процентам 15480,66 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту за період з 01.11.2015 року по 30.06.2018 року (згідно ст.625 ЦК України) - 3652,68 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.10.2012 року між ПАТ «АБ «Експрес-банк» та [PERSON]О.(Відповідачем 1) було укладено кредитний договір № 77630/31/к, за яким Відповідачу 1 було надано кредит у розмірі 25000,00 грн. на споживчі цілі на строк 36 місяців, з 04.10.2012 року по 04.10.2015 року, з зобовязанням Відповідача 1 повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі за кредитним договором в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач 1 не виконав взяті на себе зобов'язання та станом на 07.08.2018 року має прострочену заборгованість по кредиту, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту, простроченої заборгованості по нарахованим процентам, а також інфляційних нарахувань за період з 01.05.2015 року по 30.06.2018 року. Предявляючи позовні вимоги до [PERSON] (Відповідача 2) позивач зазначає, що остання повинна нести солідарну відповідальність за невиконання умов договору № 77630/31/к від 04.10.2012 року разом з Відповідачем 1, оскільки вона є дружиною останнього, а кредитні кошти були отримані та використані в інтересах сімї (на ремонт квартири) і Відповідач 2 при укладені вказаного кредитного договору надала свою згоду на укладення та підписання її чоловіком Відповідачем 1 даного кредитного договору, підписавши письмову заяву від 04.10.2012 року, якою також підтвердила факт ознайомлення нею з умовами кредитного договору. За вказаних обставин, банк, посилаючись на ст..ст.60,65,73 СК України, ст.ст. 190,541,543 ЦК України, вважає за необхідне стягнути вказану суму заборгованості солідарно з відповідачів. Крім того, позивач також зазначає, що у зв'язку з реорганізацією ПАТ «АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до ПАТ АКБ «Індустріалбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «АБ «Експрес-Банк» є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою Законом України «Про спрощену процедуру реорганізації та капіталізації банків» з 04.12.2017 року - з моменту затвердження передавального акту. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Але в матеріалах справи мається заява від представника АКБ «Індустріалбанк» [PERSON], про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом численних оголошеннь на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду не відомі. Будь-яких клопотань від відповідачів на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але повторно не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подали будь-яких заперечень проти позову (відзиву), суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що Відповідач 1-Вишневський О.О. 04 жовтня 2012 року підписав ЗаявуАнкету Позичальника ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк» (а.с.13). В цей же день 04.10.2012 року, між ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк»(Кредитодавець) та [PERSON] було укладено кредитний договір 77630/31/к. За умовами кредитного договору Кредитодавець зобовязався надати Відповідачу-1 грошові кошти в сумі 25000,00 грн на строк 36 місяців з 04.10.2012 року по 04.10.2015 року, а останній зобовязався використати кредит на цілі визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобовязання за договором та повернути кредит на умовах та в строки визначені договором. Рішенням комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду платіжних систем від 18.08.2017р. №303, надано дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк» до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». Відповідно до статуту ПАТ АКБ «Індустріалбанк», затвердженого загальними зборами АКБ «Індустріалбанк» 20.04.2018 року, погодженого Національним банком України 11.06.2018 року, АКБ «Індустріалбанк» є правонаступником щодо всього майна, прав і обовязків АБ «ЕкспресБанк» шляхом приєднання до АКБ «Індустріалбанк». Таким чином саме АКБ «Індустріалбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, оскільки АКБ «Індустріалбанк» став правонаступником всього майна, всіх прав та обовязків АБ «ЕкспресБанк». Повертаючись до наданого кредиту суд встановив таке. Вказаний кредит був наданий на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП. Відповідно до п.1.4. вказаного кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і з моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього Договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у Кредитодавця, становить 27% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства до закінчення строків дії Договору процентна ставка становить 38%. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у Кредитодавця. Відповідно до п.п.1.11.5 договору, банк зобовязався надати позичальнику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 25000,00грн. на строк 36 місяців, з 04.10.2012 року по 04.10.2015 року, з датою повернення кредиту не пізніше 04.10.2015 року під 27% відсотків річних. Відповідно до п.п.2.3-2.4 Договору, для обліку кредитної заборгованості у кредитодавця відкрито рахунок №22030007763004.980, МФО 335838, ідентифікаційний номер [NUMBER]. Кредит надавався шляхом перерахування кредиту на поточний картковий рахунок на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. Погашення кредиту здійснюється позичальником шляхом безготівкового перерахування на рахунок вказаний в п.2.3 Договору, та/або шляхом внесення внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку №1, що є невідємною частиною договору. Сторони передбачили у п.6.1 Договору, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за Договором, позичальник відшкодовую позикодавцю завдані ним збитки у повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені Договором. Таким чином відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 25000,00 грн., а зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів по ньому належним чином (відповідно графіку погашення кредиту, визначеному в додатку № 1 до кредитного договору) не виконував. У звязку з неналежним виконання обовязків за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 07.08.2018 року становить 29027,68\~грн.,\~яка складається з таких сум: прострочена заборгованість по кредиту 9894,34 грн., прострочена заборгованість по нарахованим процентам 15480,66 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту за період з 01.11.2015 року по 30.06.2018 року (згідно ст.625 ЦК України) - 3652,68 грн. Вказана заборгованість підтверджується її розрахунком (а.с.46-47), який судом перевірений і є вірним, а також виписками по особовому рахунку за періоди з 04.12.2014 року по 01.12.2017 року (а.с.35-42) та з 01.12.2017 року по 07.08.2018 року (а.с.43-45). Крім того зазначена заборгованість підтверджується рухом коштів по рахункам для обліку заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором №77630/31/к від 04.10.2012 року (а.с.49). Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не сплачує суму заборгованості за кредитним договором, то вона підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] суми інфляційних нарахувань, відповідно до вимог ст..625 ЦК України, в розмірі 3652,68 грн. за періоди з 04.12.2014 року по 01.12.2017 року (а.с.35-42) та з 01.12.2017 року по 07.08.2018 року (а.с.43-45), то суд вважає, вказані вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 2 вказаної статті передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене існують всі підстави для стягнення з [PERSON] інфляційних нарахувань, за періоди з 04.12.2014 року по 01.12.2017 року (а.с.35-42) та з 01.12.2017 року по 07.08.2018 року (а.с.43-45), на суму простроченого кредиту в розмірі 3652,68 грн., оскільки відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Розрахунок інфляційних нарахувань наведений позивачем (а.с.46), судом перевірений і суд вважає його правильним. Що стосується вимог банку до відповідача [PERSON], то суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними, бо між банком та [PERSON] відсутні договірні відносини щодо сплати оспорюваної суми заборгованості. Приходячи до вищевказаного висновку суд виходив з такого. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач вважає, що наданий [PERSON] кредит був отриманий останнім і використаний в інтересах сімї (на ремонт квартири) і тому [PERSON], даючи свою згоду на укладення та підписання її чоловіком([PERSON]О.) даного кредиту (письмова заява від 04.10.2012 року), має нести солідарну відповідальність по кредитним зобовязанням її чоловіка, оскільки договір укладений одним з подружжя створює обовязки для другого з подружжя, якщо його укладено в інтересах сімї. Але, до вказаних доводів позивача суд відноситься критично і вважає їх помилковими та такими, що не відповідають діючому законодавству та положенням кредитного договору. Судом встановлено, що кредитний договір 77630/31/к від 04.10.2012 року було укладено між ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк»(Кредитодавець) та [PERSON] За умовами вказаного кредитного договору саме [PERSON] зобовязався перед банком повернути кредитні кошти банку у розмірі та строки, передбачені вказаним договором. Відповідно до\~ст.\~526\~ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ст.\~511\~ЦК України, зобов'язання не створює обовязку для третьої особи. Лише у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. За змістом зазначених норм права кредитний договір не може породжувати будь яких обов'язків для інших осіб, крім кредитора та позичальника. Суд зазначає, що предметом спору є заборгованість за кредитним договором, укладеним між позивачем та третьою особою [PERSON], яка вказаний кредитний договір не підписувала і не брала, за вказаним договором, на себе ніякі обовязки щодо нього. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], з урахуванням вимог ст.511 ЦК України, не несе відповідальність за невиконання її чоловіком [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, оскільки договором кредиту не передбачено солідарної відповідальності [PERSON] перед ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк» (ПАТ АКБ\~«Індустріалбанк») по боргам [PERSON] Тобто судом не встановлено підстав для притягнення [PERSON] до цивільно - правової відповідальності за неналежне виконання її чоловіком [PERSON] кредитного договору перед банком. Відповідачем [PERSON] не були надані докази на спростування розрахунків заборгованості. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення з відповідача [PERSON] сум заборгованості в розмірі 29027,68 грн., які складається з: простроченої заборгованості по кредиту 9894,34 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам 15480,66 грн., інфляційних нарахуваннь на суму простроченого кредиту за період з 01.11.2015 року по 30.06.2018 року (згідно ст.625 ЦК України) - 3652,68 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: partial