Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно договору № АN4ХСС9F530077 від 09.03.2011 р. [PERSON] 09.03.2011 р. отримав від банку кредит у сумі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами кредиту фізичним особам «розстрочка», тарифами складає між ним і банком кредитно - заставний договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з умовами надання кредиту фізичним «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 22.08.2013 року має заборгованість - 22978,81 грн., яка складається з наступного: - 4122,73 грн. - заборгованість за кредитом; - 4,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2036,18 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 15244,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; А також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1070,42 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 22978,81 грн. за кредитним договором АN4ХСС9F530077 від 09.03.2011 р. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання недійсними положення пункту 5.1. та п.5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») від 09.03.2011 року з підстав порушення ним п.п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». [PERSON] посилається також на те, що крім пункту 5.1. оскаржуваного договору щодо надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), несправедливим також є пункт 5.3. цього договору. В обґрунтування позовних вимог він посилається на те, що між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] 09.03.2011 р. був укладений договір щодо надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). Згідно п. 5.3. вищевказаного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до графіку погашення кредиту сума платежу з [PERSON] за місяць становить 286,98 грн., у тому числі щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту 120 грн. Таким чином, при затримці позичальником місячного платежу на суму 286,98 грн. він буде зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, що буде становити 14,35 грн. (286,98*5%). Загальна сума штрафних санкцій за прострочення місячного платежу становитиме 514,35 грн., що перевищує сам платіж в 1,79 рази, або становить 179% від суми заборгованості (514,35/286,98*100). Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача (ч. 2 цієї ж статті). Згідно п.п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним (ч. 5 ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів»). Отже, згідно п. 5.3 оскаржуваного договору, в разі невиконання споживачем зобов'язань за договором на суму 286,98 грн., він змушений буде сплатити непропорційно велику компенсацію, яка становить 179% від суми заборгованості. Стосовно винагороди банку за надання банківських послуг, [PERSON] посилається на те, що споживач фактично платить банківській установі не тільки відсотки, але й комісію за надання кредиту, що підтверджується графіком погашення кредиту та довідкою про умови кредитування, згідно якої ефективна процентна ставка становить 46,73%. [PERSON] просить визнати недійсними положення пунктів 5.1. та 5.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») від 09.03.2011 року. У суді представник позивача - ПАТ «Акцент-Банк» позовні вимоги зменшила і просила стягнути з [PERSON] - 22216,57 грн., яка складається з наступного: 4122,73 грн. - заборгованість за кредитом; 4,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2036,18 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 15244,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; А також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 308,18 грн. - штраф (процентна складова). Позов [PERSON] не визнала, пояснивши, що обставини, викладені у зустрічному позові, не відповідають дійсності, відсутні правові підстави для задоволенню позову. Представник [PERSON] у судовому засіданні позов банку визнав частково, пояснивши, що через скрутне матеріальне положення [PERSON] не має можливості сплатити кредит. Просив задовольнити зустрічний позов, зменшити розмір пені. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов банку підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно договору №АN4ХСС9F530077 від 09.03.2011 р. [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами кредиту фізичним особам «розстрочка», за тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з умовами надання кредиту фізичним «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також витрати згідно умов. Судом встановлено, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 22.08.2013 р. має заборгованість: 4122,73 грн. - заборгованість за кредитом; 4,73 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2036,18 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, що разом складає 6163,64 грн. Згідно частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище [PERSON], а також те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по процентам та по комісії за користуванням кредитом та приходить до висновку, що з [PERSON] на користь банку слід стягнути пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 3400 грн.; та штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 308,18 грн. - штраф (процентна складова), що разом складає 4208,18 грн. Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки права [PERSON] не порушені, так як 5.1, 5.3 умов надання споживчого кредиту не суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial