Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (надалі ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 74051,72 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 22.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування, за яким відповідач отримав кредит у сумі 30000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 22.03.2014 року та сплатою процентів за ставкою 15% річних. У звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань з повернення кредитних коштів, станом на 11.08.2015 року утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились. Представник позивача направив до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 22.03.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] укладено договір банківського обслуговування №BL_NК00020580 (а4-12), який є комплексним і містить як норми, що регулюють правовідносини між сторонами повязані із кредитуванням, так і положення щодо відкриття та обслуговування поточного рахунку. За умовами укладеного договору (п.1 спеціальної частини) відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 30000 грн. на поточні потреби з кінцевим терміном повернення до 22.03.2014 року та сплатою процентів за користування кредитними коштами за ставкою 15% річних. Сторони дійшли згоди щодо нарахування комісії за управління кредитом в розмірі 1,50% від суми кредиту, штрафу (п.4.2 загальної частини) за прострочення боргових зобовязань в розмірі 25% від суми кредиту та 0,50% пені (п.4.3 договору) за прострочення або сплати не у повному обсязі чергового платежу. Порядок виконання боргових зобовязань обумовлено п.2.5 договору, згідно з яким позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту щомісячно рівними платежами відповідно до графіку, що є додатком до договору. У звязку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобовязань станом на 11.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 74051,72 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 10578,61 грн., боргу за відсотками 3390,94 грн., комісії 4050,00 грн., плати за пропуск платежів 56032,17 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с.13). Виходячи із змісту ст.1050 та 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В разі порушення боржником взятого на себе зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодацець має право достроково вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, враховуючи положення ст. 1049 ЦК України, яким визначено обовязок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Виходячи із змісту ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно з приєднаними до справи матеріалами (а.с.16) рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 63 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». З огляду на викладене, сума судового збору в розмірі 1% від ціни позову підлягає стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved