Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені якого на підставі довіреності діє Сафір Ф.О. у своєму уточненому позові посилається на те, що 20.04.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг б/н від 20.04.2011 року, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до укладеного договору, відповідач 04.10.2013 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов Договору було змінено кредитний ліміт, а саме: 04.10.2013 року до 2000,00 грн.; 10.10.2013 року до 3900,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ст. 634 ч.1 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору боржник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року має загальну заборгованість у сумі 8408,27 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 8408,27 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримував повністю, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його присутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З досліджених доказів даної справи судом встановлено, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання по укладеному з позивачем кредитному договору б/н від 20.04.2011 року, внаслідок чого допустив заборгованість: по сплаті основної суми кредиту - 3848,00 грн. та відсотків за користування ним - 2983,69 грн. Крім того, за порушення договірних зобов'язань позивачем нараховано відповідачу передбачені договором штрафні санкції: пеню за користування кредитом - 700,00 грн., штраф (фіксована частина) у сумі - 500,00 грн., штраф (відсоткова частина) у сумі - 376,58 грн., тобто всього заборгованість відповідача складає суму 8408,27 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст. 634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь банку понесених витрат по сплаті судового збору. Оскільки в позовній заяві представником позивача не зазначено банківські реквізити рахунку, на який слід стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, суд стягує з відповідача такі витрати на рахунок позивача, з якого даний судовий збір сплачено, та який зазначений у платіжному дорученні №PROM4ВМ16G від 04.03.2015 року - МФО 305299, р/р № 74192940900015, код ЄДРПОУ 14360570. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 536, 634, 1048, 1054 ЦК України та

Outcome: approved