Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 15.12.2010 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір без номер, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідачка в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 6125,47 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, оскільки вважає, що позов його було подано до суду із пропуском строку позовної давності, просила відмовити у задоволені позову. Суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Встановлено, 15.12.2010 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір без номер, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 6125,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1902,14 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3455,45 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 267,88 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК Україи встановлено, що загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимог право на яку має позивач. Судом встановлено, що банк спочатку звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою цього суду від 14.08.2015 року позовну заяву повернуто банку для звернення до належного суду за місцем реєстрації відповідачки. Згідно розрахунку заборгованості останній платіж відповідачкою був здійснений 31.08.2012 року (а.с.8). Тобто, банк своїми діями перервав перебіг позовної давності в частині основного зобовязання та процентів за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, при вирішенні спору суд вважає за необхідне застосувати правила позовної давності в частині стягнення штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. та 267 грн.88 коп. у відповідності до пункту 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України яким передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають часткомоу задоволенню задоволенню у розмірі 5357 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial