Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Орган опіки та піклування П`ятихатської РДА звернулися до суду з позовом до [PERSON] по позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мати 26.03.2020 року покинула новонароджену дитину в пологовому будинку, долею дитини не цікавиться, з заявою про повернення дитини не зверталась. На підставі рішення П`ятихатської районної державної адміністрації від 24.04.2020 року малолітня дитина була влаштована до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР на повне державне утримання. За час перебування дитини у закладі відповідач жодного разу не відвідала доньку, не поцікавилась станом здоров`я дитини. У зв`язку з чим просять позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , передати дитину органу опіки та піклування П`ятихатської райдержадміністрації Дніпропетровської області для подальшого влаштування у сімейні форми виховання. Позивач орган опіки та піклування П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання свого представника не направили, подали до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила/а.с. 27/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.4/, відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 СК України/а.с.5/. З акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 15.04.2020 року вбачається, що в КНП «Криворізькій перинатальному центрі зі стаціонаром» КМР у відділенні постнатального виходжування новонароджених виявлено покинуту дитину жіночої статі [PERSON] , дівчинка, [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , 37 років, мешкає за адресою [ADDRESS] /а.с.6/. Згідно довідки Івашинівської сільської ради від 27.04.2020 року № 109 /а.с. 7/ [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Згідно висновку П`ятихатська РДА останні вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] /а.с.38-39/. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , дитину з полового будинку не забрала, протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини, що і дає підстави для задоволення позову. Суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом». Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved