Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

ПАТ «Експрес Банк» в особі ТВБВ філії Кіровоградського обласного управління (надалі позивач або Банк) в листопаді 2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення завданої майнової шкоди в сумі 7 608 грн. 61 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач працюючи економістом Олександрійського відділення АБ «Експрес - Банк», тимчасово виконувала обовязки начальника Олександрійського відділення АБ «Експрес - Банк» привласнила грошові кошти шляхом їх отримання на підставі підробленого кредитного договору на [PERSON] на суму 18 000 грн. Заборгованість за вказаним кредитним договором складає 7 608 грн. 61 коп. Від [PERSON] надійшло письмове пояснення, в якому він стверджує, що раніше ним було укладено кредитний договір, але він погасив його в повному обсязі і на теперішній час будь яких інших діючих договорів не має. В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] банку спричинено збитки та внаслідок чого банк втратив довіру у клієнтів, що підриває його ділову репутацію. Добровільно спір не вирішили, тому і виникли підстави для звернення до суду за захистом порушеного матеріального права. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Інтереси позивача в суді по довіреності представляли [PERSON] та [PERSON] Відповідач та представник відповідача проти позову заперечують, відповідач визнає факт, що на той час вона дійсно працювала економістом Олександрійського відділення АБ «Експрес - Банк», однак заперечує причетність до привласнення грошових коштів. Просить суд звернути увагу, що є кримінальне провадження, у якому її допитували як свідка у справі, їй не предявлялась підозра, оскільки відсутні докази її вини щодо присвоєння грошових коштів. Інтереси відповідача в суді представляє адвокат [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 4-11, 15, 16, 19, 20, 22, 1166 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За загальним правилом відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. При вирішенні питання про відшкодування шкоди підлягають зясуванню такі питання: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправним діянням заподіювача вини та вини останнього в заподіянні шкоди. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] дійсно працювала економістом Олександрійського відділення АБ «Експрес - Банк». Зі слів [PERSON] з 27 січня 2015 року вона була звільнена з роботи за скороченням. Суд також приймає до уваги, що в листопаді 2014 року Банк звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 7 608 грн. 61 коп. Суд приймає до уваги, що позивачем не надані докази неправомірних дій відповідача, що призвели до спричинення банку матеріальної шкоди, тобто відсутні докази доведеності вини відповідача. Суд не погоджується із твердженням представника позивачем, що саме з вини відповідача банку спричинено матеріальну шкоду, таке твердження суд визнає не переконливим та не приймає до уваги. Суд приймає до уваги письмове повідомлення від прокурора м. Олександрія, за змістом якого за матеріалами кримінального провадження №12014120070002523 внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 13 листопада 2014 року розпочатого за ч.2 ст. 191 КК України за заявою начальника Одеського регіонального відділення ПАТ «Акціонерний банк «Експрес Банк» щодо привласнення економістом Олександрійського відділення АБ «Експрес - Банк» [PERSON] грошових коштів в сумі 18 000 грн. згідно оформленого підробленого кредитного договору №5117207\\к13 від 17 квітня 2012 року на імя [PERSON] в ході досудового розслідування за висновком судово почеркознавчої експертизи встановлено, що [PERSON] не має жодного відношення до підроблення вказаного кредитного договору. В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було зясовано та підтверджено зібраними доказами, що особою, яка вчинила підроблення кредитного договору є інша особа, яка на момент вчинення кримінального правопорушення перебувала на посаді начальника Олександрійського відділення АБ «Експрес - Банк». За результатами розслідування вказане кримінальне провадження направлено до Олександрійського міськрайонного суду для розгляду по суті. За вказаних обставин позов не підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги, що представник позивача не може пояснити суду, чому він вважає, що саме відповідач має відшкодовувати Банку кошти в розмірі 7 608 грн. 61 коп., оскільки за матеріалами кримінального провадження №12014120070002523 встановлено іншу особу, причетну до підроблення кредитного договору. Виходячи з характеру правовідносин, доведеності своїх вимог, а також

Outcome: dismissed