Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі. Свій позов мотивують тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 року № 714 [PERSON] з 01.09.2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 09.09.2008 року між КНУВС, комплектуючим органом УМВС України у Волинській області та відповідачем був укладений договір № Вл-10 про підготовку фахівців у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати повязані з утриманням в навчальному закладі. Зазначає, що 01.09.2008 року по 28.06.2012 року відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. 28.06.2012 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом бакалавра та в подальшому направлено для проходження служби до УМВС України у Волинській області. Вказує, що 02.08.2013 року № 248 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов договору [PERSON] з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. В звязку з наведеним, просить стягнути з відповідача вартість витрат, повязаних з утриманням в навчальному закладі у сумі 41145,26 грн., а також відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 року № 714 [PERSON] з 01.09.2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 09.09.2008 року між КНУВС, комплектуючим органом УМВС України у Волинській області та відповідачем був укладений договір № Вл-10 про підготовку фахівців у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати повязані з утриманням в навчальному закладі (а.с. 8-10). Відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 28.06.2012 року № 377 [PERSON] присвоєно кваліфікацію психолога за спеціальністю Психологія та видано диплом бакалавра (а.с. 12). Відповідно до ст. 56 Закону України Про вищу освіту (в редакції станом на 30 липня 2004 року), випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Також судом встановлено, що після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України у Волинській області. Як вбачається з витягу з наказу УМВС України у Волинській області від 02.08.2013 р. №248о/с [PERSON] звільнено з органів МВС України на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням (а.с. 13). Відповідно до п. 2.3.6. договору № Вл-10 про підготовку фахівців у КНУВС від 09.09.2008 року, відповідач зобовязався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати у повному' обсязі Фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.1. даного договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. договору підставою для відшкодування Фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно ст. 611 ЦК, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Крім того, відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. договору № Вл-10 про підготовку фахівців у КНУВС від 09.09.2008 року, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Таким чином, з врахуванням наведеного, на думку суду, з [PERSON] слід стягнути в користь Національної академії внутрішніх справ 41145,26 грн. витрат, повязаних з утриманням в навчальному закладі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, підлягає до задоволення.

Outcome: approved