Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення коштів. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 0017/08/6.10-CL від 11.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 253000 грн. на строк до 09.02.2021 року, натомість зобовязався своєчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором. На забезпечення виконання зазначених зобовязань між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, до якого 15.09.2011 року було внесено зміни. Оскільки позичальник свої зобовязання по договору не виконав, у нього утворилася заборгованість перед банком, яка у загальній сумі становить 167665,76 грн. Відтак вважає позов підставним та просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім цього, вказав, що порушення договірних зобовязань відповідачем почало допускатися з серпня 2014 року, внаслідок чого останньому направлявся лист з вимогою про дострокове погашення боргу. Також зазначив, що процедура ліквідації банку не є перешкодою для сплати чергових платежів по кредиту, оскільки останнє можна здійснювати у будь-яких відділеннях банку. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали. Відповідач зазначив, що у вересні 2014 року закрилося відділення банку у м. Червонограді, тому йому не були відомі реквізити рахунків, на котрі необхідно було здійснювати сплату кошти. У звязку з утворенням заборгованості за той час, 17.11.2014 року отримав письмову вимогу про дострокове виконання зобовязань. На банківський рахунок, що вказувався у зазначеній вимозі, погасив заборгованість, без пені, оскільки остання утворилася не з його вини. Разом з цим, представник відповідача додав, що останній сплачує кожен місяць більше коштів, ніж передбачено договором, тому має переплату. Вважає, що до спірних правовідносин мають застосовуватися приписи ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів. Зазначає, що відповідач не прострочив платіж на 3 місяці, відтак позовні вимоги є безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши письмові докази, суд прийшов до наступного переконання. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Крім цього, згідно ч.ч. 1-2 ст. 553 цього Кодексу, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 цього Кодексу). Як вбачається з договору № 0017/08/6.10-CL від 11.02.2008 року, останній було укладено між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON], згідно якого останній отримав кредит у розмірі 253000 грн. на споживчі цілі на строк до 09.02.2018 року, натомість зобовязався своєчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором. 06.04. 2010 року на підставі Додаткової угоди № 1 до вище вказаного кредитного договору було внесено зміни, відповідно до яких відсоткову ставку за кредитом було збільшено до 18,5%. Натомість 15.09.2011 року на підставі Договору про внесення змін № 2 до зазначеного кредитного договору було внесено зміни, відповідно до яких строк дії останнього було встановлено до 09.02.2021 року. Згідно пункту 3.3.2. кредитного договору, позичальник зобовязався не пізніше строку, визначеного п.1.2 цього Договору, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено, що повернення кредитних коштів здійснюється шляхом сплати позичальником коштів на відкритий йому позичковий рахунок у АТ «Банк Форум». Пунктом 2.6. кредитного договору визначений порядок сплати позичальником процентів за користування кредитними коштами, відповідно до якого, проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок у АТ «Банк Форум», щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредиту. Згідно п. 2.5 кредитного договору, несплата позичальником процентів в терміни, встановлені в п. 2.6 цього Договору дати, є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення банком стягнення на заставлене майно. Відповідно до пункту 3.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. Відповідно до п. 3.2.5 кредитного договору, банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору. Відповідно до п. 4.1 цього договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Згідно п. 5.3. кредитного договору, сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3 кредитного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку не погашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку, визначеному кредитним договором, застави та чинним законодавством України (п.5.3. кредитного договору). На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АТ «Банк Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки від 11.02.2008 року зі змінами, внесеними 15.09.2011 року відповідно до Додаткового договору №1 до Договору поруки. У відповідності до п. 2.1. договору поруки, поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 3.1. договору поруки, у випадку невиконання зобовязань за кредитним договором та даним договором боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники. У той же час встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобовязання належним чином не виконував. Так, з дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 23.09.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 122182,21 грн. Крім цього, у серпні, жовтні та листопаді 2014 року позичальником не було сплачено коштів на погашення кредиту, а у вересні цього ж року 40,99 грн. із 1984,00 грн. суми щомісячного платежу. При цьому, за наступний період часу з 20.12.2014 року по 28.08.2015 року, за виключенням березня 2015 року, відповідачем сплачено кошти у розмірах, що перевищують суми щомісячних платежів. Разом з цим, станом на 23.09.2015 року позичальник має заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитними коштами у розмірі 1362,77 грн. При цьому, у вересні-листопаді 2014 року не сплачено будь-яких сум на погашення процентів. Також на зазначену дату позичальник має заборгованість по пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами на суму 5438,95 грн. та за порушення умов договору п. 3.3.7 у розмірі 5000,00 грн. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 133983,93 грн. Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-106цс14 від 10.09.2014 року, за умови предявлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобовязання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання й порука припиняється, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобовязання. Як вбачається з письмової вимоги про дострокове виконання зобовязань № 14368/41 від 17.11.2014 року, банк скеровував відповідачам вимогу про погашення суми заборгованості. Даний факт підтвердив також у судовому засіданні відповідач [PERSON] При цьому, вимога банку виконана не була. Натомість із позовною заявою до суду банк звернувся 17.02.2015 року. Отже, надіславши вище вказану вимогу, позивач встановив новий строк виконання зобовязання за кредитним договором, а графік погашення кредиту втратив чинність. При цьому, суд не приймає до уваги пояснення відповідача та його представника щодо наявності переплати за кредитним договором як доказу безпідставності позову, оскільки в силу приписів ст. 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Окрім цього, сторони у кредитному договорі домовилися (п. 5.3), що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3 кредитного договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами Отже, право позивача на дострокове повернення кредитної заборгованості є абсолютним у випадку неналежного виконання відповідачами договірних зобовязань, і після направлення письмової вигоди останнім - не залежить від наступної переплати та не усуває обовязку дострокового погашення. Натомість після отримання письмової вимоги від 17.11.2014 року, відповідач здійснював погашення заборгованості по основному зобовязанні, а не за графіком повернення кредиту. Разом з цим, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неможливості сплати місячних платежів восени 2014 року у звязку із ліквідаційною процедурою банку як підставу поважності невиконання зобовязань, оскільки неналежне виконання останніх мало місце й до того часу. Так, ліквідація ПАТ «Банк-Форум» розпочата з 16.06.2014 року (а.с. 20), натомість із розрахунку заборгованості вбачається, що й до зазначеної дати позичальник належно не сплачував всіх сум місячних платежів за кредитним договором, чим порушував умови договору. Окрім цього, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача щодо безпідставності позову у звязку з відсутністю прострочення платежів протягом трьох місяців, як того вимагають приписи ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки зазначені норми стосуються споживчого кредиту, забезпеченого іпотекою, та споживчого кредиту на придбання житла. Однак у даній справі кредитний договір забезпечувався порукою та видавався не для придбання житла, тому посилання на зазначені приписи є безпідставними. З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідачі належно не виконали взяті на себе зобовязань по кредитному договору та договору поруки та внаслідок цього солідарно заборгували позивачу 133983,93 грн. Оскільки після звернення позивача до суду із позовною заявою відповідач здійснював погашення боргу, у результаті чого останній зменшився із 167665,76 грн. до 133983,93 грн. станом на 23.09.2015, на переконання суду, саме така сума боргу підлягає до стягнення. Відтак позов слід задовольнити частково. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір.

Outcome: partial