Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.01.2007 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 21400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених кредитним договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач договірні зобов'язання належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 19.10.2017 року виникла заборгованість на загальну суму 35150 грн. 44 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у судове засідання не з'явився. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою направлялися судові повістки, але вони повернулися до суду з відміткою поштового відправлення, за закінченням терміну зберігання. В зв'язку з цим, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному веб сайті судової влади України від 13.02.2018 року. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 23 січня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 21400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 8). Відповідач договірні зобов'язання належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 19 жовтня 2017 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 35150 грн. 44 коп., з яких: 13820 грн. 10 коп. - тіло кредиту; 9395 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9785 грн. 12 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 1650 грн. 02 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 5-7). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що пов'язані з грошовими зобов'язаннями. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved