Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

начальник Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Свистун І.В. 22.05.2020 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить виселити відповідача [PERSON] з нежитлових приміщень загальною площею 5,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 3949,02 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.04.2016 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено Договір оренди нежитлових приміщень №С-10044, відповідно до якого відповідачу передано у платне користування нежитлові приміщення загальною площею 5,5 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Термін дії договору до 07.04.2019 р. Після закінчення дії даного договору, 16.04.2020 р. позивачем направлено відповідачу повідомлення про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору та у вказаному повідомленні зазначено щодо обов`язку протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості, погасити її в повному обсязі. Таким чаном, Договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 07.04.2019 р. Станом на момент подання позовної заяви відповідач свого обов`язку по поверненню орендованого майна не виконав і воно фактично перебуває у його незаконному володінні. Незаконне займання відповідачем зазначеного нежитлового приміщення, яке знаходиться у власності територіальної громади міста Львова, порушує вимоги ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та перешкоджає ефективному використанню та розпорядженню вищевказаним об`єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади міста Львова, тобто Львівська міська рада позбавлена права самостійно на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй на праві власності майном. Окрім цього, відповідачем не виконано належним чином вимоги Договору оренди щодо орендної плати. Відповідно до довідки про заборгованість з орендної плати від 01.04.2020 р., відповідачем неодноразово вносилась невчасно орендна плата та відповідно допущено заборгованість на загальну суму 3\~949,02 грн. У зв?язку із наведеним, Управління комунальної\~власності департаменту\~економічного розвитку\~Львівської міської\~ради просить стягнути із [PERSON] заборгованість по сплаті орендних платежів в розмірі 3\~949 грн. 02 коп., а також виселити відповідачку із орендованого ним нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 11.06.2020 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.08.2020 р. надійшов відзив на позов від представника відповідача [PERSON] адвоката Старости М.І. У відзиві адвокат зазначає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Щодо позовної вимоги про виселення зазначає, що станом на 26.07.2020 р. цивільні правовідносини між сторонами відсутні, оскільки будинок по [ADDRESS] перейшов у власність ОСББ «Антонича 28», внаслідок чого позивач Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради позбавлений можливості пред`являти позов про виселення із об`єкта нерухомого майна. Також зазначає, що [PERSON] 29.03.2019 р. звернувся згідно із п.4.5 Договору із заявою про продовження Договору оренди на новий строк і така заява була зареєстрована. А тому, зважаючи на те, що позивач скористався правом, передбаченим п. 4.5. Договору, відповідно до п.4.6 Договору, у відповідача був відсутній обов`язок з повернення об`єкта оренди до розгляду його заяви по суті та отримання відповіді за результатами такого розгляду. Вказана обставина також підтверджується і тим, що відповідачем за період з квітня по вересень отримувались від позивача рахунки на сплату, в яких не було будь-яких відомостей про нарахування неустойки за неповернення об`єкта оренди. Із врахуванням того, що відповідь про відмову у продовженні Договору оренди була підготовлена лише 02.10.2019 р., тобто через пів року після подання відповідачем заяви про продовження строку Договору оренди, відтак для нього не наступили наслідки, передбачені п.п.4.6, 9.9 Договору, а саме щодо сплати неустойки за користування приміщенням. У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 02.09.2020 р., представник позивача зазначає, що на адресу відповідача 16.04.2019 р. позивачем було скеровано повідомлення про припинення договірних відносин, у якому повідомлено орендаря про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням строку дії Договору оренди. Нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було визнано допоміжним на комісії від 19.12.2019 р. та передано на баланс ОСББ «Антонича 28» 01.03.2020 р., а саме після припинення Договору оренди. Щодо заяви [PERSON] про продовження строку дії договору, вказує, що у відповідності до ст. 177 ЦК України умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Із врахуванням вищенаведеного зазначає, що викладене представником відповідача відзиві не заслуговує на увагу при ухваленні рішення у справі. 09.09.2020 р. від представника відповідача [PERSON] адвоката Старости М.І. надійшли заперечення, у яких представник відповідача вказав на те, що між сторонами відсутній предмет спору, оскільки позивач Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради не має статусу наймодавця та не може бути суб`єктом правовідносин найму (оренди) будівель та споруд, а тому провадження у даній справі слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. Щодо стягнення орендної плати зазначив про те, що відповідач регулярно сплачував кошти за орендну плату, про що у нього наявні відповідні квитанції; заборгованість сформована некоректно і неправильно, внаслідок включення в її загальну суму неустойку, яка в розумінні ЦК України, є самостійною правовою категорією вимога про її стягнення має ставитись окремо. Також звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують наявність заборгованості відповідача перед позивачем щодо орендної плати. 13.11.2020 р. надійшли додаткові пояснення від представника позивача [PERSON] . Представник позивача Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у судове засідання 09.12.2020 р. не з`явилась. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явились. 12.10.2020 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Старости М.І. про розгляд даної справи у відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами справи. Із врахуванням наведеного, у зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08.04.2016 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №С-10044-16, згідно п.1 якого, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 5,5 кв.м. Договір укладено на термін з 08.04.2016 року до 07.04.2019 року (п.4.1 Договору). Згідно із ч.1\~ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.3\~ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно із ч.1\~ст.19 цього ж Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Відповідно до\~ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно із п. 7.2 Договору оренди відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м.Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007 р. №897 і складає 480,73 грн. за перший місяць. Відповідно до п.5.6. Договору оренди орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця. У разі прострочення по сплаті орендних платежів, орендар сплачує пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Однак, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав. Відповідно до довідки про заборгованість №4-2302-10074 від 01.04.2020 р. заборгованість [PERSON] (за договором №С-10044-16 від 08.04.2016 року) перед Управлінням комунальної\~власності департаменту\~економічного розвитку\~Львівської міської\~ради становить 3\~949,02 грн. Дана заборгованість складається частково із заборгованості по орендній платі до 07.04.2019 р. включно, а з 08.04.2019 р. після спливу терміну дії договору, відповідно до п.9.9 нараховувалась неустойка. Доводи представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості є некоректним і необґрунтованим, не заслуговують на увагу суду, оскільки такі жодними доказами не підтверджені, розрахунок стороною відповідача не спростований. Долучені до матеріалів справи платіжні документи щодо сплати відповідачем [PERSON] орендної плати відображені у вищевказаній довідці про заборгованість та не спростовують наявної у нього заборгованості перед позивачем. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~Статтею 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами, а з вимогами\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 129 Конституції України, ст.\~ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги те, що відповідач та його представник доказів належного виконання умов договору не надали, а також не надали доказів того, що невиконання зобов`язань за договором відбулось не з вини відповідача [PERSON] , суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості. Щодо позовної вимоги про виселення відповідача із орендованого приміщення, така не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Обґрунтовуючи дану позовну вимогу, позивач зазначає, що у зв`язку із закінченням терміну дії Договору оренди №С-10044-16 від 08.04.2016 р., відповідач [PERSON] зобов`язаний був повернути орендодавцю об`єкт оренди. Згідно із положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, якими законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, багатоквартирний будинок [ADDRESS] вцілому передано з балансу ЛКП «Старий Сихів» в управління ОСББ «Антонича, 28», що підтверджується відповідним атом приймання-передачі від 01.03.2020 р. Згідно із договором, укладеним між ФОП [PERSON] та ОСББ «Антонича, 28» 01.03.2020 р., останнє передало у безоплатне користування вказане нежитлове приміщення відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 29.12.2017 р., що знаходиться на балансі ОСББ «Антонича, 28» (а.с.55). За таких обставин, позивач Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради не є власником нежитлового приміщення загальною площею 5,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відтак із вимогою про виселення відповідача із такого не вправі звертатись, а отже позивач Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради є неналежним позивачем щодо спору про виселення. При вирішенні розподілу судових витрат, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задоволено частково, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційний розміру задоволених позовних вимог, що становить 2\~102 грн.

Outcome: partial