Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради звернувся до суду із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] та стягнення з них аліментів. Свої вимоги заявник мотивує тим, що відповідачі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідачі самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків, навчанням та утриманням свого неповнолітнього сина не займаються взагалі, матеріально не утримують. 30.10.2015 року висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]С та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] За вказаних обставин позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідачів по справі та стягнення із них аліментів у відповідності до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, та наполягав на позбавленні батьківських прав відповідачів по справі та стягнення з них аліментів, оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, що стверджується достатніми доказами доданими до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна її заява, згідно якої [PERSON] просить розглядати вказану справу за своєї відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву згідно якої позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду із заявою згідно якої справу просив розглядати за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник третьої особи по справі Служба у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення та доводи прокурора вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Із Свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.11.1999 р. вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 07.11.2002 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №113. Згідно довідки - характеристики голови квартального комітету №4 [PERSON] від 02.10.2015 [PERSON] проживала разом із сином [PERSON], однак в грудні 2013 року [PERSON] зникла залишивши свого сина самого. Згідно листа Золотоніського МВ УМВС від 05.10.2015 року №215 під час оперативно-розшукових заходів, спрямованих на пошук [PERSON] було встановлено її місце перебування в м. Реджіо де Калабрія, країна - Італія. Згідно пояснень свідків по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які в письмовому вигляді додані до матеріалів справи та які є сусідами [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживав зі своєю матір'ю до грудня 2013 року, в грудні 2013 року [PERSON] залишила свого сина, та зникла в невідомому напрямку, а сам [PERSON] проживав разом із своєю бабусею [PERSON] [PERSON] 15.10.2015 року звернулася із відповідною заявою до міського голови з питанням надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] в зв'язку із ухилянням батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається із довідки Новояворівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Яворівської районної ради Львівської області від 22.10.2015 №07-02-200 вбачається, що відповідачі по справі не брали і не беруть участі у вихованні своєї дитини, не відвідують батьківські збори, не цікавляться навчанням сина протягом 2013-2014 років. Як вбачається із рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 21.10.2015 року, вказана комісія вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON]. та [PERSON] у зв'язку із ухиленням їх від виконання батьківських обов'язків по відношенню до їх дитини. Окрім вказаного 30.10.2015 року за №2668 орган опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] Суд бере до уваги, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали та звернулися до суду із відповідними заявами, окрім того 28.10.2015 року своє пояснення надав неповнолітній [PERSON], згідно якого вважає за доцільне позбавити своїх батьків батьківських прав. Таким чином судом встановлено факт свідомого ухилення відповідачів по справі від виконання своїх обов'язків, оскільки вони не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавляться його утриманням, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не проживають та не спілкуються з сином, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, умов проживання, побуту, не в змозі створити дитині належний рівень проживання, побуту, фізичного та духовного розвитку. Дані обставини засвідчують на те, що відповідачі по справі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не бажають брати участі у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України,СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.51, 52 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом справ щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо роз'яснення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За змістом ст.164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Таким чином, суд погоджується із підставою щодо позбавлення відповідачів батьківських прав, яка зазначена позивачем, а саме: ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Позивачем по справі поставлена вимога про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, задовольняючи позов стягує солідарно з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп., так як вимоги носять майновий і немайновий характер ( ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»), від яких при подачі заяви був звільнений заявник.

Outcome: approved