Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулось до суду з позовною заявою, відповідно до якої банк 28 лютого 2013 року уклав з [PERSON] договір № 007000000021371 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку платіжної картки миттєвого випуску. У відповідності з додатковою угодою № 1 до договору позивач надав [PERSON] кредит на споживчі цілі шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом в сумі 7000 грн. на строк з 28 лютого 2013 року по 27 лютого 2015 року зі сплатою за користування кредитом 32% річних. За прострочення позичальником зобовязань щодо повернення кредиту та сплати інших платежів він повинен платити банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки за кожен день прострочення. Посилаючись на те, що позичальник не виконує договір, ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 20006 грн. 36 коп. заборгованості за кредитним договором, яка склалась станом на 10 квітня 2015 року: 6988 грн. 47 коп. заборгованості за тілом кредиту, 3179 грн. 55 коп. заборгованості за відсотками, 4696 грн. 75 коп. пені за прострочення кредиту, 922 грн. 61 коп. пені за прострочення відсотків, 3219 грн. 27 коп. індексації інфляції за простроченим кредитом, 736 грн. 30 коп. індексації інфляції за простроченими відсотками, 3% річних за неправомірне користування кредитними коштами на суму 220 грн. 16 коп., 3% річних за несплачені відсотки на суму 43 грн. 25 коп. Представник банку в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що з часу введення в банку тимчасової адміністрації 3 березня 2014 року банківські картки ПАТ «Брокбізнесбанк» не діяли і електронні платежі на рахунки банку не здійснювались. Банк не повідомляв боржника, яким чином йому належало повертати кредит після введення в банку зовнішньої адміністрації. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом було оглянуто договір № 007000000021371 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE від 28 лютого 2013 року, згідно з п.п. 1.1, 5.1 якого банк на підставі заяви власника рахунку на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжної картки видає власнику рахунку не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE із строком дії 2 років та ПІН-код до неї, відкриває спеціальний картковий рахунок № 26250700017525 у гривні та здійснює його обслуговування; картка видається особисто власнику рахунку під розписку. Судом було оглянуто додаткову угоду до договору № 007000000021418, згідно з п. 2 якої банк 28 лютого 2013 року відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі 7000 грн. на строк з 28 лютого 2013 року по 27 лютого 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних на споживчі цілі. Згідно з п. 3 додаткової угоди кредитний ліміт встановлено в сумі 7000 грн. на 1 рік, з 25 лютого 2014 року його розмір щомісячно мав зменшуватись до 0 грн.; на підставі п. 8 проценти за користування кредитною лінією належало сплачувати не пізніше 25 числа місяця, наступного після їх нарахування. На підставі п.п. 11, 12, 14 додаткової угоди № 1 банк мав право самостійно списувати грошові кошти зі спеціального карткового рахунку (СКР) № 26250700006461, на який позичальнику нараховувалась зарплата, та з інших рахунків. Відповідно до п. 15 додаткової угоди № 1 в разі несвоєчасного здійснення платежів позичальник повинен сплатити пеню в розмірі подвійної процентної ставки. Представник позивача визнав, що з 3 березня 2014 року в ПАТ «Брокбізнесбанк» платіжні картки банку не обслуговувались в банкоматах. Згідно з п. 31 додаткової угоди № 007000000021371 від 28 лютого 2013 року, під час її підписання банк повідомив власника рахунку про варіанти повернення кредиту. Однак представник позивача не зміг назвати, які варіанти повернення кредиту були у відповідача після 3 березня 2014 року; після введення в банку зовнішньої адміністрації відповідача про можливі варіанти повернення кредиту не повідомляли. З повідомлення ЦПЗ № 6 Черкаської дирекції Укрпошти № 56 від 21 грудня 2015 року встановлено, що відповідач одержав лист-претензію позивача вих. № 95/057-08 від 30 січня 2014 року із повідомленням про розмір заборгованості; однак в цьому листі не зазначено, яким чином [PERSON] може сплатити ці кошти (а.с. 14). Згідно з цим повідомлення ЦПЗ № 6 лист-претензію № 714/057-06 від 19 серпня 2014 року (а.с. 15) відповідач не одержував. Відповідно до п. 13 додаткової угоди у випадку недостатності коштів на рахунку № 262550700006461 власник картки зобовязаний в термін не пізніше 5 банківських днів з дня зарахування заробітної плати погасити заборгованість згідно вимоги банку. З пояснень представника позивача встановлено, що такої вимоги банк відповідачу не заявляв. Наданим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується, що по березень 2014 року включно відповідач розраховувався за кредитом своєчасно. Стаття 526 ЦК України визначає, зокрема, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Банк порушив умови договору, оскільки не забезпечив відповідачу можливості розраховуватись за кредитом з платіжної картки чи іншим способом. Відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, зокрема, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Наведене свідчать про прострочення кредитора за договором № 007000000021371. Частиною 2 ст. 613 ЦК України визначено: якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обовязок, виконання зобовязання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. На підставі частини 4 цієї статті боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Згідно з вимогами ст. 616 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталось з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Оскільки банк не забезпечив відповідачу можливості повертати кредит після 3 березня 2014 року, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача неустойки та збитків від прострочення виконання зобовязання з березня 2014 року. Відповідно до наведеного [PERSON] не прострочив виконання зобовязання, тому за ст. 625 ЦК України не повинен платити нараховані банком 3% річних від суми кредиту та процентів. На підставі ст.ст. 526, 1049, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 6988 грн. 47 коп.

Outcome: approved