Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Красноградської РДА звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO] . На обґрунтування позову позивач зазначив, що на обліку Служби у справах дітей Красноградської РДА перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина, позбавлена батьківського піклування. Родина перебувала на обліку служби у справах дітей, як сім`я, де мати [PERSON] ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини з 23 серпня 2016 року до 20 грудня 2018 року. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Під час обстеження сім?ї [PERSON] 23 серпня 2016 року було з?ясовано, що сім?я проживає в будинку, де повна антисанітарія, відсутні продукти харчування, відсутній чистий одяг для дитини і Комісією було вирішено дитину влаштувати до Красноградського ЦСПРД. При влаштуванні в ЦСПРД дитина мала занедбаний вигляд, була брудна, налякана і знервована, у хлопчика були повністю відсутні навички самообслуговування, він не йшов на контакт ні з дорослими, ні з вихованцями. Психологічний розвиток дитини не відповідав віковій нормі, словниковий запас був відсутній, дитина не розмовляла, лише вимовляла окремі звуки. За період перебування в центрі поступово почали відбуватися значні зміни у розвитку дитини, хлопчик почав розмовляти, навчився їсти перші та другі страви, користуватися столовими приборами, спілкуватися з дітьми та дорослими. Під час щотижневих візитів, матері дитини надавались консультації щодо необхідності працевлаштування на постійне місце роботи, але [PERSON] на роботу так і не влаштувалася. У неї відсутні навички виховання дітей, визначення потреб дитини та вчасного їх задоволення. В березні 2017 року [PERSON] зверталася на комісії з питань захисту прав дитини із заявою про повернення їй сина, але після обстеження житлово-побутових умов сім?ї, комісія відмовила їй у зв?язку з тим, що зі сторони матері немає ніяких дій щодо зміни способу життя. Мати, неодноразово, офіційно попереджалася про відповідальність за невиконання батьківських обов?язків. Так постановою Красноградського районного суду від 06 вересня 2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 28 квітня 2017 року було прийнято рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , підготовлено позов до суду про позбавлення її батьківських прав. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області №626/1262/17 від 04 грудня 2017 року у відповідачки було відібрано сина без позбавлення її батьківських прав, передано дитину органу опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації для подальшого влаштування, а також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини. Розпорядженням голови Красноградської райдержадміністрації від 27.12.2017 року дитину влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім?ї [PERSON] та [PERSON] , в якій дитина виховується на сьогодні. За час проживання дитини в прийомній сім?ї дитина стала мати щасливе дитинство, почала розвиватись відповідно віку, відвідує дитячий садочок, має багато друзів та прийомних братів та сестер, хлопчик забезпечений усім матеріально, прийомна сім`я займається лікуванням дитини, а також духовним та фізичним розвитком і розлучення його з цією сім`ю може призвести до негативних та неповоротних наслідків, оскільки хлопчик вважає саме [PERSON] своєю мамою. Біологічна мати рідко відвідує дитину, особливої зацікавленості станом здоров?я та розвитку дитини не проявляє. Комісія центру з питань соціально-психологічної реабілітації дітей вважає, що з метою соціалізації, повноцінного розвитку, збереження життя і здоров?я дитини, хлопчика не можна повертати матері [PERSON] , повернення дитини до біологічної матері небезпечне, воно призведе до непередбачуваних психологічних наслідків, стане загрозою для повноцінного життя та здоров?я дитини. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім?ї [PERSON] від 22 січня 2019 року встановлено, що приміщення будинку потребують прибирання, в будинку їдкий, стійкий запах сечі, в будинку прохолодно, умов для повернення дитини не створено. Крім того, [PERSON] притягувалась 09 липня 2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) та за ч.1 ст.178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях). Оскільки відповідачка не займається вихованням дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, крім того не створює належні умови для розвитку природних здібностей дитини, позивач вважає, що, враховуючи інтереси малолітньої дитини, це є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позові. Відповідачка [PERSON] проти позбавлення її батьківських прав заперечувала. При цьому не заперечувала факти викладені в позовній заяві та в поясненнях третьої особи та свідків, а саме щодо занедбаності дитини, того що рівень дитини не відповідав її віковому розвитку, що дитина не вміла тримати в руках ложку, виделку, не вміла їсти гарячі страви, її неможливо було помити, т.я. дитина дуже боялася води. Також пояснила, що тривалий час не спілкувалася з сином, так як боялася його травмувати. Представники 3 особи в своїх поясненнях зазначили, що відповідно до розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 27 грудня 2017 року №482 з метою соціального захисту прав дитини на сімейне виховання, до прийомної родини [PERSON] влаштовано малолітнього [PERSON] , [INFO] . Також було встановлено дні та години для побачення та спілкування рідної матері з сином. Рідна мати, [PERSON] протягом перших двох місяців дотримувалась графіка побачень. В подальшому зустрічі відбувались з ініціативи прийомної матері, на які [PERSON] не завжди вчасно з`являлась до дитини, а інколи пропускала їх без поважних причин. [PERSON] не проявляв інтерес до побачень з матір`ю, та охоче йшов на спілкування лише в тому випадку, коли зустрічі відбувались в розважальному центрі «Джунглі». Влітку 2018 року відбувся конфлікт між рідним братом та сином [PERSON] після чого зустрічі припинились. Ніякої заборони органу опіки та піклування на побачення матері з сином не було, але мати не здійснила ніяких спроб улагодити конфлікт та відновити спілкування з сином. Протягом 2018 року відбулося 12 зустрічей [PERSON] з сином, а протягом 2019 року - жодної. В зв`язку з чим повністю підтримує позовні вимоги та вважає, що повернення дитини в родину [PERSON] призведе тільки до занедбання дитини. Свідок [PERSON] , яка є директором Комунального закладу Красноградський районний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», надала суду пояснення, в яких зазначила, що [PERSON] , [INFO] , перебував у закладі з 23.08.2016 року по 28.12.2017 року. [PERSON] прибув до закладу в занедбаному стані, брудний, наляканий і знервований. При первинному огляді дитини медичним працівником, було виявлено педикульоз. У хлопчика були повністю відсутні навички самообслуговування. Дитина не йшла на контакт ні з дорослими, ні з вихованцями. Протягом трьох днів працівники намагалися відмити та підстригти [PERSON] , дитина кричала, боявся води. Гігієнічні процедури з дитиною раніше не проводились. [PERSON] складно було перевдягнути. Неможливо було приголубити, доторкнутися. Протягом трьох місяців дитина продовжувала боятися проведення водних та гігієнічних процедур, дорослих людей, відмовлялася їсти все, окрім хлібобулочних та кондитерських виробів. Могла інколи випити лише сік, воду не пила взагалі. Від перших та других страв категорично відмовлялась. [PERSON] не вмів їсти самостійно і відмовлявся їсти при допомозі дорослих. До смаку інших продуктів привчали поступово, готуючи їх так, щоб дитина змогла взяти страву руками. [PERSON] у чотирирічному віці почав вчитися їсти так, як починають їсти діти до року. Вчився тримати ложку, пити з чашки, пережовувати їжу, а не смоктати. Практичним психологом закладу було виявлено, що психічний розвиток хлопчика не відповідав віковій нормі. Рівень знань, умінь і навичок, відповідно до віку, не розвинений. Увага нестійка. Значення предметів, які безпосередньо його оточують, їх властивості та значення він не розумів. Словниковий запас був відсутній, дитина не розмовляла. Лише відтворювала окремі незрозумілі звуки. Самостійно хлопчик не контактував ні з ким. Настрій переважно був пригнічений. До оточуючих ставився з острахом, полюбляв самотність. Характер сну був глибокий, неспокійний, тривалий. Хлопчик соціально неадаптований, занедбаний. Дитина потребувала негайної соціально-психологічної реабілітації. За період перебування в центрі (1 рік і 4 місяці) поступово почали відбуватися значні зміни в розвитку дитини. Головне, [PERSON] почав розмовляти. Навчився їсти перші та другі страви, користуватися столовими приборами. З`явилися навички самообслуговування. Відступив страх перед спілкуванням з дітьми та дорослими. Психічний стан покращився, емоційний фон стабілізувався. Поступово почав проявляти цікавість до гри. Особливо, коли з ним вступав в гру дорослий. Став доброзичливий у спілкуванні з дітьми, залюбки грався в колективі. Настрій у дитини став веселий. Протягом періоду перебування у центрі реабілітації, за програмами дошкільних навчальних закладів, з дитиною проводились заняття за напрямками: мовленнєвий розвиток і художня література, математична скарбничка, віконечко у природу, дитина у довкіллі, про здоров`я треба знати, про здоров`я треба дбати, рухливі ігри, малювання, ліплення. Під час проведення занять, деякі предмети, малюнки [PERSON] почав запам`ятовувати швидко, і невербальним способом показував та відтворював їх. Хлопчик вивчив цифри в межах 10, всі голосні і деякі приголосні букви, почав читати з них склади за методикою Зайцева. Вивчив кольори, геометричні фігури, розвинув пам`ять, увагу, мислення, відповідно до віку. Особливо слід відмітити розвиток логічного мислення і величезний інтерес до занять. Таке стрімке бажання навчатись, розвиватись, гратись, вчитись, спілкуватись, взаємодіяти з дітьми і дорослими, за практику роботи закладу, зустрічаємо вперше. Мати дитини, [PERSON] , вихованням, розвитком, навчанням дитини не займалась, хлопчик нагадував «мауглі». Те, що дитина в чотири роки не розмовляла, не вміла їсти, не гралася, боялася води, не вміла ходити в туалет, пояснювала тим, що ми всі в сім`ї такі, колись само прийде, навіщо вчитися. Розвитком та навчанням самої [PERSON] в сім`ї ніхто не займався. Вона й досі не вміє читати, самостійно писати, лише переписує. Тобто, мати, збиралася і сина [PERSON] виховувати за такими правилами. Якби дитина не потрапила до центру соціально-психологічної реабілітації, то досі б не вміла говорити та самостійно їсти. Під час візиту рідних, [PERSON] був байдужий, не проявляв емоцій. Переважно спілкувався з бабусею, на матір міг не звернути увагу. Повернення [PERSON] до біологічної матері небезпечне, воно призведе до непередбачуваних психологічних наслідків, стане загрозою для повноцінного життя та здоров`я дитини. Щасливе дитинство дитина почала пізнавати з іншими людьми, які стали для нього сім`єю. Також повідомляємо, що на контакт з прийомною матір`ю відбувся дуже легко. Хлопчик не міг дочекатися коли його заберуть у сім`ю. [PERSON] , разом з [PERSON] , були присутні у закладі 15 травня 2018 року на святі до Дня матері. [PERSON] практично забув своє минуле, був дуже радісний, привітний і щасливий, не відходив від прийомної матері, підтримував її та вболівав за неї, під час проведення конкурсів. Легко спілкувався з дітьми та дорослими, словниковий запас у дитини помітно збільшився. Комісія закладу з питань соціально-психологічної реабілітації дітей вважає, що з метою соціалізації, повноцінного розвитку, збереження життя і здоров`я дитини, його не можна повертати матері [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] прибув в їх сім`ю наприкінці грудня 2017 року, коли йому було більше 5-ти років та мав дуже слабкі навички в розвитку, його мова була майже незрозумілою та мав дуже обмежений словниковий запас простих слів. Потім з 01.09.2018 року він пішов старшу групу № 4, Красноградського ДНЗ (ясел-садка) №17. Фізичний розвиток хлопчика на даний час відповідає віку, садок відвідує систематично, зовнішній вигляд охайний, забезпечений усіма необхідними матеріалами до занять. На заняттях намагається вести себе спокійно, стримано, слухати пояснення педагога, обсяг словника відповідає віковій нормі. Навички самообслуговування сформовані в достатній мірі. У сім`ї цікавляться питаннями виховання, виявляють інтерес до консультацій і рекомендацій вихователів, а також відвідують батьківські та загальні збори. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала всі викладені факти та пояснювала, що вона виправиться. Перевіривши письмові докази, вислухавши сторони, представника 3 особи, свідків, суд вважає наступне. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [INFO] народився [PERSON] . Матір`ю дитини є [PERSON] , відповідачка по справі, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.9-10) З 23 серпня 2016 року дитина була вилучена із сім`ї і влаштована до Красноградського ЦСПРД, так як в будинку були відсутні умови для її належного проживання і мати дитини не займалась вихованням і розвитком дитини, хлопчик був у занедбаному стані. Родина перебувала на обліку служби у справах дітей, як сім`я, де мати [PERSON] ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини з 23 серпня 2016 року до 20 грудня 2018 року. Відповідно до інформації Красноградського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з метою соціального захисту прав дитини та створення умов для її повернення в сімейне оточення, під соціальний супровід було взято родину [PERSON] з 27.09.2017 року. За період перебування сім`ї під соціальним супроводом фахівцями із соціальної роботи проводилась із [PERSON] індивідуальні бесіди і консультації з розв`язання соціальних і психологічних проблем і конфліктів, здійснювалась просвітницька робота щодо всебічного і гармонійного розвитку дитини, ефективних методів виховання. Після вилучення дитини із сім`ї мати привела умови проживання до санітарно-гігієнічних норм. Разом з тим, вона не завжди вчасно з`являлась у встановлені дні та години для спілкування, інколи пропускала їх без поважних причин. Зі слів прийомної матері зустрічі відбувалися з її ініціативи. (а.с.24) Рішенням Красноградського районного суду Харківської області №626/1262/17 від 04 грудня 2017 року у [PERSON] було відбрано малолітнього сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав, передано малолітню дитину органу опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації для подальшого влаштування, а також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів заробітку платника аліментів. Підставою для ухвалення такого рішення суд зазначив те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, в той час суд взяв до уваги, що вона зробила косметичний ремонт в будинку, облаштувала кімнату для дитини, приготовила їжу та заготовила овочі на зиму, що свідчило про намір відповідачки виконувати належним чином свої батьківські обов`язки (а.с.11-13). Розпорядженням голови Красноградської райдержадміністрації від 27.12.2017 року малолітнього [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім?ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). Згідно з довідкою Красноградського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №17 Красноградської міської ради від 13.11.2018 року №01-19/161 [PERSON] садок відвідує систематично, зовнішній вид охайний, забезпечений усіма необхідними матеріалами для до занять. У сім`ї цікавляться питаннями виховання, виявляють інтерес до консультацій і рекомендацій вихователів, а також відвідують батьківські і загальні збори (а.с.19) Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району» від 27 листопада 2018 року стосовно медичного нагляду за дитиною [PERSON] , за час проживання в біологічній родині мати достатньої уваги стану здоров?я дитини не приділяла. За час проживання дитини в прийомній сім?ї біологічна мати рідко відвідує дитину, особливої зацікавленості станом здоров?я та розвитку дитини не проявляє (а.с.21). За інформацією КЗ «Красноградський районний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» від 28 листопада 2018 року, повернення [PERSON] до біологічної матері небезпечне, воно призведе до непередбачуваних психологічних наслідків, стане загрозою для повноцінного життя та здоров?я дитини. Щасливе дитинство дитина почала пізнавати з іншими людьми, які стали для нього сім?єю. Комісія центру з питань соціально-психологічної реабілітації дітей вважає, що з метою соціалізації, повноцінного розвитку, збереження життя і здоров?я дитини, його не можна повертати матері [PERSON] (а.с. 22-23). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім?ї [PERSON] від 22 січня 2019 року встановлено що санітарний стан будинку незадовільний, приміщення потребує генерального прибирання. В будинку їдкий, стійкий запах сечі, в будинку прохолодно, всі мешканці вдягнені в теплий верхній одяг, умов для повернення дитини не створено (а.с.25). Відповідно до довідки «Армор» від 11 червня 2019 року [PERSON] , [INFO] , притягувалась 09 липня 2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) та за ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях) (а.с.18). Згідно з інформацією Красноградського районного центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.09.2019 року №433 рідна мати дитини [PERSON] протягом перших двох місяців дотримувалась графіка побачень з сином, в подальшому зустрічі відбувалися з ініціативи прийомної матері, на які [PERSON] не завжди вчасно з`являлась, а іноді пропускала їх без поважних причин. [PERSON] не проявляв надмірний інтерес до побачень з матір`ю. Влітку 2018 року відбувся конфлікт між рідним братом та сином [PERSON] , після чого зустрічі припинилися. Мати не здійснила ніяких спроб улагодити конфлікт та відновити спілкування з сином. Протягом 2018 року відбулося 12 зустрічей [PERSON] з сином, а протягом 2019 року-жодної. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При розгляді комісією з питань захисту прав дитини Красноградської районної державної адміністрації 23 січня 2019 року питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено, що після відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав на підставі рішення суду та влаштування дитини на проживання у прийомну сім`ю, мати рідко відвідувала дитину, особливої зацікавленості станом здоров`я та розвитком дитини не проявляла, тобто після прийняття рішення про відібрання дитини [PERSON] не усунула причини, які перешкоджали належному вихованню дитини. Враховуючи зазначені факти, комісія з питань захисту прав дітей Красноградської районної державної адміністрації рішенням №7 від 23 січня 2019 року вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , оскільки мати дитини після її відібрання до комісії з приводу її повернення до біологічної родини не зверталась, не зробила жодного кроку до виправлення ситуації в родині, не проявила інтересу до дитини. Відповідно до розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 01 лютого 2019 року №32 та Висновку органу опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації від 25 червня 2019 року вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенні до малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.26-28). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вказані обставини підтверджують, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] , з часу відібрання дитини не здійснила жодного кроку на усунення причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, інтересу до дитини не проявляла, що можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками і у відповідності до статті 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому суд приймає до уваги, що саме прийомна сім`я [PERSON] стала справжньою родиною для дитини, оскільки дитина почала розвиватись відповідно віку, відвідує дитячий садочок, має багато друзів та прийомних братів та сестер, хлопчик забезпечений усім матеріально, прийомна сім`я займається лікуванням дитини, а також духовним та фізичним розвитком дитини, і розлучення його з цією сім`ю може призвести до негативних та неповоротних наслідків, оскільки хлопчик вважає саме [PERSON] своєю мамою. За час перебування [PERSON] в реабілітаційному центрі та в прийомній сім`ї дитина позитивно змінилась і не відрізняється від своїх однолітків, чого не було коли він проживав разом із матір`ю, яка його занедбала, а повернення дитини до біологічної матері стане загрозою для повноцінного життя та здоров`я дитини, так як позитивних змін у способі життя [PERSON] не відбулося і таких доказів цього вона суду не надала. Крім того, після винесення рішення Красноградським районним судом 04.12.2017 року, яким було ухвалено відібрати у [PERSON] малолітнього сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав, мати ніяких зусиль для покращення життєвих умов дитини та налагодженню з нею стосунків не приймала. Що стосується стягнення аліментів з [PERSON] , то суд дане питання при вирішенні позбавленні батьківських прав не вирішує, оскільки це питання вже вирішено рішенням Красноградського районного суду від 04.12.2017 року та стягнуто аліменти. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідачки підлягає стягненню судовий сбір на користь держави у розмірі 768,40 грн., від сплати якого позивач був звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved