Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов позивач вказала, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння вона є співвласником 1/2 частини будинку [ADDRESS] . Інша частина домоволодіння належить її чоловіку, [PERSON] , який помер [INFO] , і позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. У належному їй будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] , а також, дочка і онука позивача [PERSON] та [PERSON] , які з травня 2013 року в будинку не проживають. Реєстрація у будинку відповідачів, які не сплачують комунальні послуги та не несуть інших витрат по утриманню будинку, створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном, що змусило її звернутись з цією позовною заявою до суду. В своєму позові та до початку судового розгляду позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі про час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причин неявки не повідомили, відзив на позов у встановлений судом строк не надали, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідачів за наявними у ній матеріалами. Третя особа Нижньотеплівська сільська військово-цивільна адміністрація Щастинського району Луганської області також надала заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, заперечень проти позову не має. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу та її померлому чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 23.01.1987, виданого за рішенням виконкому районної ради народних депутатів, за реєстровим № 138. Чоловік позивача [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , дійсно помер [INFO] у віці 68 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2019 року Великочернігівською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області. В належному позивачу [PERSON] будинку на цей час зареєстровані, але з травня 2013 року не проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, наведені вище обставини підтверджуються: копією паспорта позивача [PERSON] , де вказане місце її реєстрації та проживання; технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду; актом обстеження житлової будівлі від 27.03.2019 та довідкою з місця проживання (про склад сім`ї) № 144 від 25.03.2019, згідно яких підтверджується, що у будинку крім позивача, зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але з травня 2013 року вони за даною адресою не проживають, що також підтверджується вище вказаним актом. Частина 1 ст. 401 ЦК України передбачає, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які відповідно є дочкою та онукою позивача, дійсно зареєстровані в будинку за адресою: [ADDRESS] , формально і вже більше 8 років в будинку не проживають. Крім того, у даному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , але також вже більше 8 років в ньому не проживає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється, зокрема, у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд його користувачем. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Оскільки, відповідач [PERSON] з 2013 року не користується вище вказаним житловим будинком, а члени сім`ї позивача, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , понад 8 років відсутні за даною адресою, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved