Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.02.2008 року між публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 230/м, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 80000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 26.02.2013 року та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, 27.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 230/м. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 03.10.2014 року сума його боргу становить 218945 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 2833158,52 грн. У зв`язку з цим, просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2015 року у даній справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 218945,79 доларів США, що у гривневому еквіваленті становило 2833158,52 грн. Ухвалою суду від 13.05.2019 року зазначене судове рішення скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, а тому, суд вважає за можливе справу розглядати за наявними в матеріалах справи доказами. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підст підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.02.2008 року між публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 230/м, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 80000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 26.02.2013 року та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 11-13). З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, 27.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 230/м (а.с. 16). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Із представленого суду розрахунку заборгованості вбачається, що загальний борг [PERSON] станом на 03.10.2014 року за кредитним договором нараховано в сумі 218945,79 доларів США, що у гривневому еквіваленті становило 2833158,52 грн., з яких: заборгованість за кредитом 65411,58 доларів США, по процентах за користування кредитом 82439,49 доларів США, пеня 60650,33 доларів США, штраф (фіксована частина) 19,32 доларів США, штраф (процентна ставка) 10425,07 доларів США (а.с. 5-6). Згідно вимог\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору , зокрема п. 6 (Відповідальність сторін) передбачено що при порушенні клієнтом строків платежів будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню та штраф (а.с. 13). При цьому, сплата пені здійснюється в гривні, а у випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування. Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. При цьому, згідно зі\~ст. 417 ЦПК України\~вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. А тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що до стягнення на користь банку підлягає заборгованість за кредитом в сумі 65411,58 доларів США, по процентах за користування кредитом 82439,49 доларів США, штраф (фіксована частина) 19,32 доларів США, штраф (процентна ставка) 10425,07 доларів США. При цьому, стягнення інших штрафних санкцій призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яке діючим законодавством заборонено. При цьому, з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, 27.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 230/м (а.с. 16), за яким поручитель зобов`язувалася перед кредитором, позивачем по справі, за виконання зобов`язань щодо погашення кредиту відповідачем [PERSON] , і зважаючи, що останній порушив умови договору, у нього виникла заборгованість, то вказані відповідачі повинні нести солідарну відповідальність на підставі ст. 554 ЦК України, за якою у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь АТ КБ «Приватбанк» 158295,46 доларів США заборгованості за кредитним договором, що у гривневому еквіваленті становитиме 2048343,25 грн. станом на день розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача 3654,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial