Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначення опікуна. Заяву мотивує тим, що [PERSON] , внаслідок психічного розладу потребує постійного стороннього догляду, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Зазначено, що стан її здоров`я постійно погіршується, в зв`язку з чим вона досить часто знаходиться на лікуванні у психіатричному закладі. З метою виконання в інтересах [PERSON] цивільних прав та обов`язків виконувати обов`язки опікуна виявив бажання її брат - [PERSON] , поведінка якого не суперечить інтересам особи, якій потрібна опіка. В зв`язку з викладеним просить суд визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала в повному обсязі з наведених у ній підстав. Заінтересована особа [PERSON] просив заяву задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася у зв`язку зі станом здоров`я. Суд, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи та повідомлення [PERSON] про стан здоров`я [PERSON] , вважає за необхідне провести судове засідання без її участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як встановлено з ч.1 ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Частиною 1 ст. 39 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Згідно з довідкою КНП «Смілянська міська поліклініка» від 03 листопада 2020 року №130, [PERSON] перебуває на обліку лікаря психіатра. Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №359080, [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності за загальними захворюваннями , безтерміново. Ухвалою суду від 28 січня 2021 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 151 від 11 травня 2021 року [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного захворювання - шизофренії параноїчної з безперервним типом перебігу на пізньому етапі розвитку процесу, з вираженим, некомпенсованим, змішаним, переважно параноїчним дефектом особистості, з резидуальною, резистентною до лікування, психотичною, галюцинаторно-маячною симптоматикою, що позбавляє її здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене, зважаючи на стан здоров`я [PERSON] суд приходить до висновку, що визнання її недієздатною буде відповідати її інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст.63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Аналогічні норми передбачені і ч.1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №532 від 22 грудня 2020 року затверджено висновок органу опіки та піклування про можливість [PERSON] виконання обов`язків опікуна відносно [PERSON] . Наявність визначених ст. 64 ЦК України обставин, які перешкоджали б [PERSON] бути опікуном [PERSON] , судом не встановлено. Враховуючи викладане, оскільки недієздатність [PERSON] та можливість [PERSON] бути її опікуном доведена належними та допустимими доказами, суд вважає за можливе задоволити заяву в повному обсязі. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved