Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Означений вище первісний позивач звернувся в суд з позовом до вказаного первісного відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та первісний відповідач звернувся до первісного позивача з позовом про визнання договору недійсним. В первісному позові позовні вимоги ПАТ КБ «Приват банк» підтримав і пояснив,що відповідно до укладеного договору №б/н від 05.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах,який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір укладений шляхом підписання відповідачем заяви з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку». Банк видав відповідачу кредит та платіжну картку . Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору,що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, допустив заборгованість по кредитним зобов»язанням. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 23.07.2014 року має заборгованість 26342,89 грн.,яка складається з наступного:3000 грн. заборгованість за кредитом,13712,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7900 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:500 грн. штраф фіксована частина, 1230,61 грн. штраф / процентна складова/ та на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов»язання і заборгованість за договором не погашає. Просили позовні вимоги задовольнити повністю. Зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним не визнали, посилаючись на те, що згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу виконував свої зобов»язання за кредитом, що свідчить про його обізнаність про умови кредитування та визнання своїх обов»язків та пропустив строк позовної давності для пред»явлення подібних вимог. В судове засідання представник позивача надав заяву про підтримання своїх позовних вимог та слухання провадження без представника банку. Первісний відповідач [PERSON] жодного разу до суду не з»явився, будучи належно повідомлений про розгляд справи. У відзиві на первісний позов виклав свою позицію, що він позов не визнає, тому що кредитний договір недійсний. В задоволенні позову просив відмовити. Звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи тим, що, укладаючи з ним договір, представник банку ввів його в оману, не роз»яснив, які саме проценти він буде вимушений сплатити за користування кредитом. Договір, який він підписав, не прозорий, не має ціни, з порушенням справедливості,з відсутністю графіку погашення заборгованості. Просив його позов задовольнити. В судове засідання [PERSON], його представник не з»явилися, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи. Враховуючи те,що сторони обмінялися позовами, відзивами на позови, заявляли письмові клопотання суду,слід прийти до висновку, що кожен з них підтримав свої позовні вимоги,надав відповідні докази і бажає розгляду спору по суті, отже суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін за тими доказами,що є у позовному провадженні. Дослідивши матеріали позовного провадження, слід прийти до наступних висновків. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа/кредитодавець/зобов»язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові в розмірах та на умовах ,установлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі/ч.1 ст.1055 ЦК України/. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений в письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах,телеграмах,якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким,що вчинений в письмовій формі,якщо він підписаний сторонами/стороною/. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови/пункти/, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови,які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним,якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору,умови,що визначені законами як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою, хоча б однієї зі сторін, має бути досягнуто згоди /стаття 638 ЦК України/. Загальними вимогами процесуального права, визначено обов»язковість установлення судом під час вирішення спору обставин,що мають значення для справи,надання їм юридичної оцінки всіх доказів,розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову. В справі встановлено,що між сторонами укладено кредитний договір/а.с.11та зворот/ шляхом підписання заяви позичальника,у якій вказано,що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір приєднання. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна»/а.с.11/ базова процентна ставка в місяць/нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році - 2% и саме такі умови підписані позичальником. Крім того, Умовами кредитування передбачено, що позичальник зобов»язується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі,сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, винагороду, неустойку/штраф,пеню/ не пізніше дати,зазначеної в повідомленні банку. Зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявності належних та допустимих доказів,які б підтверджували,що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач,підписуючи заяву позичальника, тому суд у цьому провадженні приходить до висновку,що означені документи не мають правового,тобто допустимого доказового значення і слід виходими при вирішенні спору тільки з умов кредитування,які підписав позичальник/ а.с.11/. Аналогічні правові висновки міститься у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року та від 22 березня 2017 року у справі за «6-2320цс16. З виписки по рахунку вбачається,що/а.с.110/,що 05.12.2007 року [PERSON] готівкою отримав з ПАТ КБ «Приват банк» 3000 гривень та на погашення кредиту 15.09.2008 року вніс готівкою 500 гривень. Отже є підстави вважати,що кредитний договір був укладений і діяв. Однак , з 15.09.2008 року [PERSON] ніяких виплат банку на погашення кредиту не здійснював. Банк не надав суду доказів строку дії картки,тому суд встановив суму кредитної заборгованості виходячи з того,що станом на 30.09.2008 року /см.а.с.6/ зворот розрахунку заборгованості/заборгованість за тілом кредиту становить 2315,60 грн.,за процентами 1054,90 грн., пеня 550 гривень, штраф 500,00 гривень та 5% від задоволених позовних вимог в сумі 168,50 гривень. В цій частині позовні вимоги слід задовольнити, тобто позовні вимоги слід задовольнити частково на суму 4589,00 гривень. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання обґрунтованості і доведеності зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним, укладеним внаслідок введення [PERSON] працівниками ПАТ КБ «Приват банк» в оману, та укладення його внаслідок помилки, суд прийшов до наступних висновків, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] не довів суду наявність обману при укладенні кредитного договору. Він вказує,що йому не було роз»яснено, що за користування кредитними коштами в сумі 3000 гривень, він буде повинен сплатити проценти в сумі 13712 гривень та 7900 грн. комісійних. При обізнаності с такими розрахунками та тарифами, він би не укладав кредитний договір. Однак, враховуючи роз»яснення , викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року п. 19 абз. 4 помилка внаслідок власного недбальства,незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] суду не довів, що йому працівники банку перешкоджали вивчати умови договору перед підписанням, не надавали можливості задавати питання щодо розрахунків за використання кредитних коштів і таке інше. За таких встановлених обставин в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. На підставі вимог ст.141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 6,00 гривень /23% від 263,60 грн. сплаченого судового збору/ пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial