Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Національний авіаційний університет у травні 2018 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 2712,28 грн., яка складається із заборгованості за надані освітні послуги в сумі 1060 грн., пені з простроченої сумі - 472,50 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 1179,78 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 01.02.2014 між ним та відповідачем було укладено договір №13-2/ЗФ-050701-2974 про навчання, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання надати освітню послугу по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямом підготовки «Електротехніка та електротехнології» за заочною формою навчання, а відповідач в цей час зобов'язався виконувати робочий навчальний план згідно з графіком навчального процесу та своєчасно сплачувати кошти за навчання. Наказом ректора від 27.01.2014 року №182/ст, відповідача було поновлено на навчання до університету з 01.02.2014 року на 2 курс 4 семестру. Однак, відповідач, закінчивши семестр на який його було поновлено, свої зобов'язання за договором не виконав, а саме не сплатив за освітні послуги у наступному семестрі, у зв'язку з чим наказом ректора від 08.11.2014 року №2774/ст [PERSON] було відраховано з університету за академічну неуспішність та порушення умов договору. Враховуючи, що за останнім рахується заборгованість за два навчальні місяці - вересень та жовтень, позивач змушений звертатись до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 04.06.2018 було відкрито провадження у названій справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ст.274 ЦПК України. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2014 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір №13-2/ЗФ/050701-2974 про навчання (а.с.9). За умовами вищевказаного договору, Національний авіаційний університет взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів надати відповідачу освітню послугу по здійсненню навчання за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», за напрямом підготовки «Електротехніка та електротехнології», за заочною формою навчання. Як вбачається з наданого суду витягу з наказу ректора Національного авіаційного університету [PERSON] від 27.01.2014 за №182/ст, відповідача, що був відрахованим з 2 курсу Національного авіаційного університету Аерокосмічного інституту за академічну неуспішність з 05.06.2012, було поновлено студентом 2 курсу 4 семестру Інституту заочного та дистанційного навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки 6.050701 «Електротехніка та електротехнології» на навчання на договірній основі з 01.02.2014 (а.с.12). Однак, надалі наказом ректора Університету від 08.11.2014 за №2774/ст відповідача було відраховано з університету за порушення умов договору та академічну неуспішність з 26.10.2014 (а.с.13). Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2 договору про навчання, [PERSON] зобов'язався виконувати робочий навчальний план згідно з графіком навчального процесу та своєчасно сплачувати кошти за навчання. Відповідно до п.3.3 договору про навчання, вартість навчання за один навчальний семестр як правило відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 530 гривень за місяць. Пунктами 3.8, 4.3 вказаного договору передбачено, що кошти за навчання у поточному навчальному році сплачуються за навчальний семестр не пізніше 10-ти днів від початку семестру. Відповідно до п.4.3 договору при заборгованості по оплаті більше 5-ти місяців, виконавець має право відрахувати замовника з університету за невиконання умов договору. Тобто, уклавши 01.02.2014 року договір про навчання договір №№13-2/ЗФ/050701-2974, сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання їх виконувати. Вбачається, що за час поновлення на навчання, позивач надав відповідачу освітні послуги з 01.02.2014 по 26.10.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією академічної довідки (а.с.14). При цьому, відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання, оскільки як зазначено стороною позивача у позовній заяві, відповідач за надані у вказаний період освітні послуги сплатив частково, та здійснив оплату навчання лише за семестр на який його було поновлено. За наступний навчальний семестр 3 курсу відповідач, передбаченої договором оплати за навчання не здійснив, у зв'язку із чим за період двох навчальних місяців - вересень та жовтень, за останнім утворилась заборгованість у розмірі 1060 грн., що також підтверджується наданою довідкою головного бухгалтера навчального закладу (а.с.15). Вирішуючи спір у даному провадженні, суд встановив, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст. 509, 525, 526, 610, 625, 629, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно положень п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частинами першої та другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, пунктом 2.3.1 договору сторони погодили, що позивач має право відрахувати відповідача за академічну неуспішність, порушення правил внутрішнього розпорядку, порушення умов договору (в т.ч. - несплату за навчання у визначені терміни) та в інших випадках, що передбачені чинним законодавством. Пунктом 3.10 договору про навчання передбачено, що у випадку відрахування за результатами семестрового контролю (академічну неуспішність) замовник вважається таким, що отримав послугу в повному обсязі за весь навчальний семестр (в якому виникла академічна неуспішність). Так, вартість навчання за один навчальний семестр відповідно до п.3.2 договору становить 2650 грн. та відповідно до п.3.3 відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 530 грн. за місяць. А відтак розрахований позивачем розмір заборгованості за два навчальні місяців у розмірі 1060 грн. відповідає умовам договору та підлягає стягненню судом. Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, установлені договором або законом. Також ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Пунктом 4.2 договору про навчання передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен календарний день заборгованості. Враховуючи несвоєчасне виконання [PERSON] сплати заборгованості за навчання в сумі 1060 грн. та на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню інфляційні нарахування за весь час прострочення за період з 11.09.2014 року по 15.15.2018 року та в сумі становлять 1179,78 грн., за розрахунком, наведеним в позовній заяві. Крім цього підлягають стягненню з відповідача пеня за час прострочення грошового зобов'язання за період з 11.09.2014 по 12.09.2015 в розмірі 472,50 грн., взявши до уваги розрахунок викладений позивачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач неналежним чином виконував договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового у розмірі 1762,00 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved