Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ОD30А800000044 від 03.04.2008 року у розмірі 232 437 гривень 80 копійок. Обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № ОD30А800000044 від 03.04.2008 року, [PERSON] 03.04.2008 року отримав кредит від ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 19 617,86 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 02.04.2013 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. Однак відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим, станом на 14.10.2013 року виникла заборгованість у сумі 29 091 доларів 09 центів, яка складається з: заборгованість за кредитом - 9 182 доларів 62 центів; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 818 долар 51 центів; пеня - 13 025 доларів 86 центів; заборгованість по комісії - 3 649 доларів 01 центів; штраф (фіксова частина) - 31 долар 29 центів; штраф (процентна складова) - 1 383 долар 80 центів. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON], банк уклав договір поруки від 03.04.2008 року з [PERSON] З часу отримання кредиту [PERSON], належним чином не виконував зобов'язання, в наслідок чого, за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 232 437 гривень 80 копійок. З зустрічним позовом по справі звернулася до суду [PERSON] до ПАТ «КБ «Приватбанк», третя особа: [PERSON] про визнання поруки припиненою. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 03 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Кредитно-заставний договір № ОD30А800000044, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 19 617,87 доларів США на термін до 02 квітня 2013 року зі сплатою процентної ставки за його користування в розмірі 0,92 % в місяць. Відповідно до пунктів 2.2 та 16.7 Кредитно-заставного договору, для забезпечення повного і своєчасного виконання [PERSON] зобов'язань за договором, він надав у заставу автомобіль марки Мерседес Е 430, 2001 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Також, [PERSON] вказує про те, що 03 квітня 2008 року було укладено Договір поруки. Відповідно до пунктів 1 та 16 Договору [PERSON] поручилася перед ПАТ КБ «Приват Банк» за виконання [PERSON] зобов'язань, що витікають з Кредитно-заставного договору № ОD30А800000044від 03 квітня 2008 року. [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що він не зміг своєчасно виконати взяті на себе перед банком зобов'язання і погасити кредит та з метою повного погашення заборгованості, що утворилася перед банком, він в 2010 році, на вимогу представника банку передав банку для реалізації автомобіль, який виступав заставним майном за кредитним договором. 20 березня 2010 року [PERSON] уповноважив ПАТ КБ «Приват Банк» бути його представником з питань розпорядження, у тому числі продати, обміняти, передати оренду (в позичку), заставити в забезпечення як його, так і третіх осіб зобов'язань, належний йому автомобіль марки Мерседес Е 430, 2001 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], про що було складено довіреність, для розпорядження зазначеним майном [PERSON] надав банку, зокрема, право зняття автомобілю з обліку в органах ДАІ. 10 червня 2010 року транспортний засіб було знято з реєстрації для продажу, а 15 липня 2010 року автомобіль було зареєстровано на ім'я [PERSON] в зв'язку з придбанням транспортного засобу, що підтверджується довідкою вданою 08 квітня 2014 року Центром №2 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Одеси Головного управління державтоінспекції Головного управління МВС України в Одеській області. В 2013 році ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до Суворовського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ОD30А800000044від 03 квітня 2008 року в розмірі 192 839,87 грн. Позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором, з посиланням на укладений договір поруки, є безпідставними оскільки зобов'язання за договором поруки від 03 квітня 2008 року слід вважати припиненими з огляду на наступне. Як вбачається з пункту 16 Договору поруки від 03 квітня 2008 року предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № ОD30А800000044від 03 квітня 2008 року. Пунктом 2 Договору поруки від 03 квітня 2008 року встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи оплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Як передбачено пунктом 11 Договору поруки від 03 квітня 2008 року, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором. Пункт 12 Договору поруки передбачає, що порука за цим договором припиняється після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором [PERSON] вказує про те, що, умови Договору поруки від 03 квітня 2008 року, викладені у пунктах 11 та 12, з його дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та на припинення поруки після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечать частині 1 статті 251 та частині 1 статті 252 ЦК України. В такому разі підлягають застосуванню норми частини 4 статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання шовного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Підпунктами «а» та «ж» пункту 11.1 Кредитно-заставного договору № ОD30А800000044від 03 квітня 2008 року встановлено, що подією дефолту вважається, зокрема, затримання сплати позичальником частини наданого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць; або подання позичальником повідомлення про неспроможність виконати свої зобов'язання за договором, за відсутності клопотання про перенесення строку платежу або відмови у його задоволенні. Відповідно до пункту 11.2.6 зазначеного договору, якщо протягом 30 днів з моменту повідомлення Позичальника про подію дефолту Позичальник не усуне подію дефолту, він зобов'язаний повернути всю суму кредиту що залишилася, відсотки, виконати всі інші грошові зобов'язання за договором. [PERSON] повідомив, що з метою повного погашення заборгованості, яка утворилася перед банком, він в 2010 році, на вимогу представника банку передав у власність банку згадуваний автомобіль, який виступав заставним майном за кредитним договором. Згідно підпункту «а» пункту 12.7 Кредитно-заставного договору № ОD30А800000044від 03 квітня 2008 року, у разі продажу предмету застави в порядку позасудового звернення стягнення всі суми, виручені в результаті такої реалізації, використовуються в першу чергу для відшкодування всіх витрат (включаючи витрати на юридичні послуги), яких Банк зазнав у зв'язку із зверненням стягнення на предмет застави. Будь-які кошти, що залишаються після відшкодування витрат, зазначених у попередньому реченні, використовуються для погашення інших забезпечених вимог. У разі, якщо таких сум недостатньо для повної сплати всіх забезпечених вимог, непогашена частина забезпечених вимог становить заборгованість позивальника перед Банком, яка негайно належить до сплати Банку Сторони погодили, що банк має право, у разі неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Відповідне положення договору було реалізовано та ПАТ КБ «Приват Банк» було змінено строк виконання зобов'язання за кредитним договором шляхом звернення стягнення заборгованості за Кредитно-заставним договором № ОD30А800000044від 03 квітня 2008 року на предмет застави - автомобіль марки Мерседес Е 430, 2001 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Таким чином, строк виконання зобов'язання у повному обсязі для Відповідача настав у липні 2010 року. Пунктами 5 та 6 Договору поруки, сторони визначили, що у випадку невиконання боржником будь-якого зобов'язання за кредитним договором, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного (-их) зобов'язання (-ь), а поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі п'яти календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги. ПАТ КБ «Приват Банк» у своєму позові посилається на доказ направлення вимоги до поручителя від 19.03.2013 року за вих. № 30.1.0.0/2-5V9, тобто майже через 3 роки після настання строку для виконання зобов'язання. Таким чином, ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся з вимогою до поручителя із пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною 4 статті 559 ЦК України, в зв'язку з чим порука припинилася. [PERSON] вказує про те, що Договором поруки від 03 квітня 2008 року не встановлено строк існування (дії) зобов'язання поруки, а зверненням стягнення заборгованості на предмет застави встановлено настання строку виконання основного зобов'язання за Кредитно-заставним договором № ОD30А800000044від 03 квітня 2008 року - у липні 2010 року, після чого, протягом шестимісячного строку, передбаченого частиною 4 статті 559 ЦК України, кредитор не пред'явив жодної вимоги до поручителя - тобто до [PERSON], вбачається наявність підстав для визнання поруки припиненою. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.58 т.2). Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутність відповідачки (а.с.69); Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації, оскільки його місце реєстрації та проживання невідоме, з заявою про слухання справи у йоговідсутність до суду не звертався. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається, що він повідомлений належним чином. (а.с.62,64). Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає, про те, що первісний позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню, а зустрічний позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до укладеного договору № ОD30А800000044 від 03.04.2008 року, [PERSON] 03.04.2008 року отримав кредит від ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 19 617,86 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 02.04.2013 року. (а.с.14-22 т.1); В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON], банк уклав договір поруки від 03.04.2008 року з [PERSON] (а.с.24-25 т.1); Відповідно до квитанції від 04.04.2008 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» видав [PERSON] грошові кошти у розмірів 19 226,51 доларів США (а.с.23 т.1); Відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим, станом на 14.10.2013 року виникла заборгованість у сумі 29 091 доларів 09 центів, яка складається з: заборгованість за кредитом - 9 182 доларів 62 центів; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 818 долар 51 центів; пеня - 13 025 доларів 86 центів; заборгованість по комісії - 3 649 доларів 01 центів; штраф (фіксова частина) - 31 долар 29 центів; штраф (процентна складова) - 1 383 долар 80 центів (а.с.5-8 т.1); 19.03.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачам [PERSON], [PERSON] вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором за кредитним договором № ОD30А800000044 від 03.04.2008 року (а.с.9-10 т.1); Відповідно до акту від 29.12.2009року, у зв'язку з про строчкою платежів за кредитним договором № ОD30А800000044 від 03.04.2008 року [PERSON] передав ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль марки Мерседес Е 430, 2001 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] (а.с.78 т.1); Відповідно до звіту про експерту оцінку транспортного засобу від 15.01.2010 року, ринкова вартість автомобілю марки Мерседес Е 430, 2001 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] складає у розмірі 118 000 гривень (а.с.94-101 т.1); Відповідно до письмової довідки, яка видана 08 квітня 2014 року Центром №2 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Одеси Головного управління державтоінспекції Головного управління МВС України в Одеській області, 10 червня 2010 року транспортний засіб було знято з реєстрації для продажу, а 15 липня 2010 року автомобіль було зареєстровано на ім'я [PERSON], у зв'язку з придбанням транспортного засобу (а.с.115-117 т.1); Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При таких обставинах, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 24 Закону України «Про заставу» у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України. Судом встановлено про те, що коштами від реалізації автомобілю марки Мерседес Е 430, 2001 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], не було погашено повністю всю суму заборгованості, відтак зобов'язання не виконано належним чином позичальником, виникла нова заборгованість, яка підлягає стягненню. Крім того, позивач повідомляв відповідачів про наявність простроченої заборгованості по кредитному договору. Нормами ч.1 та 2 ст. 559 ЦК України чітко визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умовами кредитного договору (п.12) передбачено, що порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання строку повернення кредиту за кредитним договором. При таких обставинах, суд вважає, що не має підстав вважати припиненим договір поруки. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, про те що позивачкою за зустрічним позовом не надано суду письмових доказів в підтвердження заявлених позовних вимог. Також , суд вважає, що [PERSON] не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають. При таких обставинах зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають пропорційному стягненню з відповідачів витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 2 324 гривень 38 копійок (а.с.36 т.1), витрати пов'язані з викликом відповідача у розмірі 2 360 гривень (т.1 - а.с.53,54,86,87,152,153, т.2 -а.с.59,60) а всього 4 684 гривень 38 копійок. На підставі викладеного, та

Outcome: approved