Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

ПАТ «Альфа Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 56 932,87 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 490084243 від 12.08.2008 року, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 63 084,60 грн. та зобов'язався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах, передбачених договором. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав позичальнику кошти в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку [PERSON] Позичальник [PERSON] умов кредитного договору належним чином не виконав і станом на 12.11.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 56 932,87 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 490084243 від 12.08.2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 490084243-П, за яким [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Вимоги про повернення заборгованості, що були направлені до позичальника і відповідачки щодо виконання забезпеченого зобов'язання залишені без задоволення, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог. Відповідач в судове засідання неодноразово не з*явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Заперечень на позов, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно кредитного договору № 490084243 від 12.08.2008 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» і [PERSON], Банк надав позичальнику кредит в сумі 63 084,60 грн. (а.с.5). [PERSON] отримав кредит та відповідно до р.1 ч.3 Кредитного Договору, зобов'язався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах, передбачених договором (а.с.5 зв.). Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав позичальнику кошти в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку [PERSON] (а.с.18). [PERSON] умов кредитного договору належним чином не виконав і станом на 12.11.213 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 51 352,08 грн.; за відсотками - 1985,97 грн.; по комісії - 630,85 грн; пеня - 2963,97 грн.(а.с.16-17). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 490084243 від 12.08.2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 490084243-П, за яким [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором (а.с.11) На виконання умов договору позичальнику та поручителю були направлені вимоги про дострокове повернення кредиту, але до теперішнього часу вимога не виконана (а.с.14-15). Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, тому поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором, отже сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved