Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій АТ «Ощадбанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 13214,02 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Відповідно до договору про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою №10418/03 від 18.10.2012 року відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в розмірі 10400 грн зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у нього утворилася заборгованість перед Банком, яку останній просить стягнути в розмірі 13214,02 грн, з яких 10399,62 грн заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 1181,95 грн заборгованість по процентам, 8,00 грн - комісія за РКО, 1011,75 грн інфляційне збільшення заборгованості, 612,70 грн - три проценти річних від суми заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явились. Позивач АТ «Ощадбанк» про дату, час та місце проведення судового\~засідання повідомлений\~належним чином\~в порядку\~ст.ст.\~128,\~130\~ЦПК України; за змістом позову просить розглянути справу без участі представника Банку, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує (а.с.3). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою місця його проживання, відповідне поштове відправлення №8530206237684 отримане відповідачем особисто, поштове відправлення №8530206383583 повернуто на адресу суду із відміткою про відсутність адресата (а.с.57,59), причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не надав. З огляду на викладене, у розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 18.10.2012 року між позивачем та відповідачем укладений договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою №10418/03, за змістом якого відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в розмірі 10400 грн з відсотковою ставкою 24% та ставкою за перевищення витратного ліміту (овердрафт) 35% річних, на строк дії платіжної картки відповідачу відкрито кредитний рахунок (а.с.6-14). З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що за відповідачем через несвоєчасне та неповне виконання свого обов`язку з погашення кредиту станом на 07.06.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 13214,02 грн, з яких 10399,62 грн заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 1181,95 грн проценти за користування кредитом, 8,00 грн - комісія, 493,20 грн - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту), 119,50 грн три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 760,54 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту), 251,21 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.20). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданим позивачем доказам та прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві, з огляду на такі норми права. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, з аналізу правових норм якого випливає, що кредит надається суб`єктам кредитування всіх форм власності у тимчасове користування на умовах, передбачених кредитним договором. Закон України «Про банки і банківську діяльність» визначає банківський кредит як будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Отже, позивач, надавши за умовами договору кредитні кошти відповідачу, тобто виконавши своє основне зобов`язання за договором, отримав право на повернення таких коштів зі сплатою процентів, а відповідач, який взяв на себе зобов`язання із повернення кредитних коштів, проте порушив погоджені терміни погашення заборгованої суми, має відповідати перед позивачем як такий, що прострочив виконання зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання;\~боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. За постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Позивачем до позову наданий розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості відповідача, який не спростований останнім, доказів сплати такої заборгованості чи відсутності такого обов`язку відповідачем до суду не надано. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно п.\~2\~ч.\~5\~ст.\~265\~ЦПК України\~резолютивна частина\~рішення повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved