Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Наприкінці квітня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 серпня 2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] кредитний договір №KIB0GF0083008Б. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 63750 доларів США. В свою чергу, [PERSON] зобовязався щомісячно до 26 серпня 2025 року повертати кредит по частинам шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 997 доларів США 19 центів та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Крім того, відповідно до даного договору [PERSON] зобовязався сплачувати щомісячну комісію у розмірі 0,40% від суми наданого кредиту та у разі несвоєчасної сплати заборгованості по відсотках та комісії [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,15% від суми заборгованості за кожний день прострочення. ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 63750 доларів США. [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору. Тому у нього виник борг загальному розмірі 55698 доларів США 87 центів. Відповідач відмовився добровільно повернути борг. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість у розмірі 55698 доларів США 87 центів, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 3654 гривень. Крім того, [PERSON] предявив зустрічний позов, яким з урахуванням заяви про зміну предмета зустрічного позову, просив суд визнати недійсним кредитний договір №KIB0GF0083008Б від 26 серпня 2005 року та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь грошових коштів у розмірі 98649 доларів США 37 центів. Також просив суд визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна від 26 серпня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №5779 та визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна від 26 серпня 2005 року зареєстрованого в реєстрі за №5781. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 01 лютого 2016 року зустрічний позов [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк»про визнання недійсним кредитного договору та договорів іпотеки, залишений без розгляду. Сторони у судове засідання не зявились. Представник позивача [PERSON] надав через канцелярію суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності. При цьому зазначив, що позов підтримує, просить суд його задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] кредитний договір №KIB0GF0083008Б (а.с.12-13). За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 63750 доларів США. [PERSON] зобовязався щомісячно до 26 серпня 2025 року повертати кредит по частинам шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 997 доларів США 19 центів та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Крім того, відповідно до умов даного договору [PERSON] зобовязався сплачувати щомісячну комісію у розмірі 0,40% від наданої суми наданого кредиту та у разі несвоєчасної сплати заборгованості по відсотках та комісії [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,15% від суми заборгованості за кожний день прострочення. ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором та перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 63750 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №3 від 26 серпня 2005 року (а.с.15) та копією квитанції №9012 від 26 серпня 2005 року (а.с.15). 25 травня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору №KIB0GF0083008Б від 26 серпня 2005 року, якою сторони домовились про те, що розмір комісії за користування кредитом становить 0,20% від суми виданого кредиту, а також домовились про збільшення щомісячного платежу та встановлено на рівні 835 доларів США 46 центів (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконує грошові зобовязання. Тому станом на 14 квітня 2015 року у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 51660 доларів США 90 центів, заборгованість по процентам за користування кредитом 3447 доларів США 31 цент, заборгованість по комісії за користування кредитом 482 доларів США 31 цент, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 108 доларів США 35 центів, що у загальному розмірі становить 55698 доларів США 87 центів. Це підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.3-10). Крім того, відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 01 лютого 2016 року 55698 доларів США 87 центів еквівалентно 1423106 гривень 13 копійок (55698,87 * 25,55). Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 1423106 гривень 13 копійок. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором, тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 1423106 гривень 13 копійок. Відповідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 20 квітня 2015 року (а.с.21) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 3654 гривень. Позов предявлений ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved