Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві посилається на те, що 14.08.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №1711595 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від. 09 квітня 2014р. на підставі заяви на встановлення кредиту по рахункам фізичної особи було укладено Додатковий договір №1, відповідно до якого позивачем було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 14000,00грн. зі сплатою 24,00% річних за користування кредитом. Відповідачу було відкрито картковий рахунок. Згідно з п. 4.4 договору [PERSON] зобов'язалася щомісяця отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. Проте позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, не сплачує нараховані банком проценти. Станом на 27.03.2018р. має заборгованість у сумі 25949,07 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 13606,35 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками - 4060,73 грн. Основну суму боргу позивач просить стягнути з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 6886,65 грн., також 3% річних у розмірі 1395,34 грн. Всього просить стягнути з відповідача 25949,07 грн., судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014). Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (а.с.24). Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. 14.08.2013р. між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір №1711595 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від (а.с.13). 09 квітня 2014р. на підставі заяви [PERSON] на встановлення кредиту по рахункам фізичної особи було укладено Додатковий договір №1, за яким відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік, та процентів за перевищення витратного ліміту (овердрафту) у розмірі 35,0% річних. Згідно з п. п.4.4. договору Клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним згідно з Договором. У разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049,1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що починаючи з серпня 2014 року [PERSON] погашення кредиту не здійснює. Станом на 27.03.2018р. має заборгованість, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, які нараховані позивачем за період з 22.06.2014р. по 27.03.2018р., в загальній сумі 25949,07 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 13606,35 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками - 4060,73 грн., інфляційних втрат за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 6886,65 грн., 3% річних у розмірі 1395,34 грн. (а.с.7-8). За умовами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідач відзиву на позовну заяву або заяви про застосування позовної давності суду не подавав. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором з урахуванням індексу інфляції та 3% річних ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved