Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] та [PERSON] про усиновлення, заінтересовані особи: Комунальний заклад «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради», Орган опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно заяви, заявники з 27 липня 2020 року перебувають на обліку як кандидати в усиновлювачі в службі у справах дітей Одеської міської ради, при цьому виявили бажання усиновити малолітню дитину з числа дітей - сиріт або дітей, позбавлених батьківського піклування, віком до 10 років, будь-якої статі, без інвалідності. Заявники зазначають, що за направленням служби у справах дітей Одеської облдержадміністрації від 08 вересня 2020 року №02-13/35 17 вересня 2020 року вони, як потенційні усиновлювачі, познайомилися з вихованкою КЗ «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» - дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] . Внаслідок спілкування з [PERSON] заявникам вдалося знайти спільну мову та встановити контакт, зазначеним закладом надано письмову згоду на усиновлення заявниками дитини. В заяві заявники зазначають, що дитиною яку вони мають бажання усиновити є [PERSON] , яка народилась [INFO] в м.Одеса, народження зареєстроване Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 12 серпня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис №1326. Заявники зазначають, що відомості про батька до актового запису внесені за заявою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , померла в [INFO]. З 20 листопада 2019 року [PERSON] перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Ананьївської райдержадміністрації Одеської області. [PERSON] є ученицею 6 класу з 20 листопада 2015 року по теперішній час, знаходиться на повному державному забезпеченні, за час навчання [PERSON] в КЗ «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» з 18 листопада 2015 року по теперішній час родичі та близькі її не відвідували, участь у матеріальному забезпеченні і вихованні дитини не приймали. Також, в заяві зазначено, що 12 жовтня 2020 року в присутності завідувача сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області Філіпчук Н.М. [PERSON] , [INFO] , подала заяву, якою дала згоду на усиновлення її заявниками. Одночасно дитина надала письмову згоду для запису заявників батьками. В заяві зазначено, що [PERSON] має у приватній власності квартиру у [ADDRESS] , при цьому їх сім`я фактично мешкає у приватному двоповерховому будинку, 51/100 частини якого належить [PERSON] 23 липня 2020 року спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради з виходом на місце було проведено обстеження умов проживання сім`ї заявників та складено акт, в якому зазначено, що двоповерховий будинок складається з 5 житлових кімнат, кухні, вітальні, 2 санвузлів, будинок обладнаний меблями, побутовою технікою, санітарно-гігієнічний стан помешкання відповідає вимогам, створено необхідні умови для дитини, є можливість облаштування окремої кімнати. Також, заявники зазначають, що [PERSON] працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] з 20 січня 2020 року на посаді директора-розпорядника, посадовий оклад складає 10000 гривень, за період часу з січня місяця по червень місяць 2020 року дохід становить 36436 гривень 83 копійки. [PERSON] на момент подачі заяви перебував у пошуках роботи, проте, як зазначено в заяві, заявники вважають, що в будь-якому разі щомісячний дохід їх сім`ї складає більше ніж прожитковий мінімум для працездатної особи, матеріально сім`я заявників забезпечена. Згідно заяви [PERSON] та [PERSON] психічних розладів не проявляють, на наркологічному обліку не перебувають, з приваду туберкульозу на обліку не стоять, за станом здоров`я можуть бути усиновлювачами. Також, заявники зазначають, що станом на липень місяць 2020 року вони до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятих чи непогашених судимостей не мали та в розшуку не перебували. Також, заявники зазначили, що ними прийнято виважене рішення про усиновлення [PERSON] , вони впевнені, що зможуть забезпечити до дитини можливість зростати в повноцінній сім`ї, створити гідні умови для її проживання та розвитку, зможуть оточити дитину батьківською любов`ю, турботою та піклуванням, при цьому, заявники усвідомлюють всю відповідальність прийнятого ними рішення та його наслідки. Враховуючи викладене заявники звернулися до суду з даною заявою та просили оголосити їх усиновлювачами [PERSON] , а також внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Представники заінтересованої особи - Суворовського районного у місті Одеса відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) 2 грудня 2020 року у судове засідання не з`явилися, проте 2 грудня 2020 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області електронною поштою надійшла заява начальника відділу (а.с.69-70), заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представників відділу. У зв`язку з неявкою представників Суворовського районного у місті Одеса відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) судом було поставлено на обговорення питання щодо можливості розгляду справи за їх відсутності. При цьому, присутні у судовому засіданні учасники справи проти здійснення її розгляду за відсутності представників Суворовського районного у місті Одеса відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса). Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення представників Суворовського районного у місті Одеса відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про дату, час та місце розгляду справи, наявність заяви в якій вони просили справу розглядати за їх відсутності, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд, з урахуванням думки учасників судового засідання, вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності представників Суворовського районного у місті Одеса відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про що без видалення до нарадчої кімнати було постановлено відповідну ухвалу. 2 грудня 2020 року заявники, а також їх представник - адвокат Гусєва Олена [PERSON], повноваження якої підтверджені ордером серії ОД №312136 від 2 грудня 2020 року (а.с.64), доводи заяви підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні підтвердила свою згоду на її усиновлення подружжям [PERSON] та [PERSON] . Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області - завідувач сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Ананьївської районної державної адміністрації Філіпчук Наталія СМиколаївна, повноваження якої підтверджені копією наказу про призначення на посаду (а.с.71) та копією довіреності від 1 грудня 2020 року №01-36/1868 (а.с.70), у судовому засіданні з розгляду справи проти задоволенні заяви [PERSON] та [PERSON] не заперечувала. Представник заінтересованої особи - Комунального закладу «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» - Жеруль Наталія Юріївна, повноваження якої підтверджені дорученням від 2 грудня 2020 року №575 (а.с.69) проти задоволенні заяви [PERSON] та [PERSON] про усиновлення [PERSON] не заперечувала. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням заяв учасників справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ст.3 Конвенції «Про права дитини» (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР №789-XII (789-12) від 27 лютого 1991 року), підписаної Україною - 21 лютого 1990 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Згідно статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 52 Конституції України визначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей. Частиною 1 статті 207 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частиною 1 статті 208 СК України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. З матеріалів вбачається, що дитиною, яка має бути усиновлена є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, зокрема, доданою до заяви копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 квітня 2018 року повторно Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.13). Частиною 1 статті 211 СК України визначено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. З матеріалів справи вбачається, що особами, які звернулися до суду з заявою про усиновлення є: - [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Одеса, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що підтверджується доданими до заяви копіями: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2001 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.23); картки фізичної особи-платника податків, виданої Державною податковою інспекцією у Малиновському районі 27 вересня 2001 року (а.с.24); довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеса №Г1-129597-ф/л від 9 липня 2020 року, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради (а.с.33). - [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Одеса, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що підтверджується доданими до заяви копіями: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2002 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.25); довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої ДПІ в Іллічівському районі м.Одеси 29 серпня 2001 року (а.с.26); довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеса №Б1-129603-ф/л від 9 липня 2020 року, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради (а.с.32). З наведеного вбачається, що заявники можуть бути усиновлювачами відповідно до частини 1 статті 211 СК України, як особи яким виповнилося 34 та 36 років. Частиною 2 статті 211 СК України визначено, що усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. При цьому, дитина - [PERSON] , як зазначалося, [INFO] , тобто на момент розгляду справи їй виповнилося 12 років, а отже заявники можуть бути усиновлювачами щодо неї. Відповідно до частини 3 статті 211 СК України усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Заявниками додано до заяви копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 2018 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.27), відповідно до якої 15 вересня 201 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис №998. Отже, заявники є подружжям, та можуть бути усиновлювачами відповідно до частини 3 статті 211 СК України. Частиною 1 статті 212 СК України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. При цьому, суду не надано будь-яких відомостей про те, що [PERSON] та [PERSON] є особами, дієздатність яких обмежено або особами, яких визнано недієздатними. Зазначений факт учасниками справи не оспорювався, а отже відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Також, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що [PERSON] та [PERSON] є особами, яких раніше було позбавлено батьківських прав або особами, які були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини. Зазначені факти учасниками справи також не оспорювався, а отже також відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Матеріали справи містять копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного огляді серії 12ЯЯУ №616777, виданої Одеським міським психіатричним диспансером 2 липня 2020 року (а.с.35), відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , проявів психічних розладів не має. Довідка дійсна до 2 липня 2021 року. Також, матеріали справи містять копію довідки №001531 від 2 липня 2020 року, виданої КНП «Одеський обласний центр психічного здоров`я» (а.с.37), відповідно до якої [PERSON] , 1984 року народження, на наркологічному обліку не значиться. Крім того, матеріали справи містять копію медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного огляді серії 12ЯЯУ №616776, виданої Одеським міським психіатричним диспансером 2 липня 2020 року (а.с.40), відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , проявів психічних розладів не має. Довідка дійсна до 2 липня 2021 року. Також, матеріали справи містять копію довідки №001530 від 2 липня 2020 року, виданої КНП «Одеський обласний центр психічного здоров`я» (а.с.36), відповідно до якої [PERSON] , 1985 року народження, на наркологічному обліку не значиться. З наведеного вбачається, що заявники не є особами, які відповідно до пункту 5 частини 1 статті 212 СК України не можуть бути усиновлювачами. Також, суду не надано будь-яких відомостей які б свідчили про те, що [PERSON] та [PERSON] є особами, які зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами. Як зазначалося, матеріали справи містять копії довідок про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеса №Г1-129597-ф/л №Б1-129603-ф/л від 9 липня 2020 року, виданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради (а.с.32, 33), з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають зареєстровані постійні місця проживання. Також, до матеріалів справи додано копію довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №62748953 від 5 листопада 2016 року (а.с.34), відповідно до якої [PERSON] є власницею квартири загальною площею 38,8 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Крім того, матеріали справи містять копію витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 24 липня 2020 року №217724854 (а.с.45), відповідно до якого [PERSON] є власником 51/100 частини житлового будинку загальною площею 219,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи заявниками додано копію довідки №1 від 8 липня 2020 року (а.с.28), виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] , відповідно до якої [PERSON] обіймає посаду директора-розпорядника з посадовим окладом 10000 гривень 00 копійок, її заробітна плата за період з січня по червень 2020 року включно склала 45263 гривні 16 копійок. Як зазначено в заяві, [PERSON] на момент подачі заяви тимчасово не працює та здійснює пошук роботи, є працездатною особою. При цьому, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. З урахуванням статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» можливо погодитись з доводами заявників про те, що навіть з урахуванням тимчасової відсутності постійного місця роботи в [PERSON] доходи сім`ї заявників перевищують прожитковий мінімум. З наведеного вбачається, що заявники не підпадають під, наведене пунктом 7 частини 1 статті 212 СК України, визначення осіб, які не можуть бути усиновлювачами. До матеріалів справи додано копію висновку «Про стан здоров`я», виданої «Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Одеської міської ради від 14 липня 2020 року (а.с.41), відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , за результатами медичного обстеження та лабораторних досліджень придатна до всиновлення, здорова. Також, матеріали справи містять копію висновку «Про стан здоров`я», виданої «Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Одеської міської ради від 14 липня 2020 року (а.с.42), відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , за результатами медичного обстеження та лабораторних досліджень придатний до всиновлення, здорова. Крім того, до матеріалів справи додано копії довідок КНП «Одеський обласний центр соціального значущих хвороб» від 9 липня 2020 року №751 та №752 (а.с.38, 39), відповідно до яких заявники на обліку з приводу активної форми туберкульозу не стоять. За наведених обстави заявники не підпадають під визначення осіб, які відповідно до пункту 8 частини 1 статті 212 СК України не можуть бути усиновлювачами. Як зазначалося, заявники є громадянами України, що підтверджується доданими до заяви копіями їх паспортів, а саме: паспорт [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2002 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.25), паспорт [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2001 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.23), що в свою чергу виключає застосування пунктів 9 та 12 частини 1 статті 212 СК України. До заяви додано копію довідки серії ІІА №1858770, отриманої в ТСЦ №5152 РСЦ МВС в Одеській області (а.с.43), відповідно до якої станом на 3 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] , на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не мав та в розшуку не перебував. Також, матеріали справи містять копію довідки серії ІІА №1858769, отриманої в ТСЦ №5152 РСЦ МВС в Одеській області (а.с.44), відповідно до якої станом на 3 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] , на території України до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не мала та в розшуку не перебувала. З наведеного вбачається, що заявники не підпадають під визначення осіб, які відповідно до пункту 10 частини 1 статті 212 СК України не можуть бути усиновлювачами. Частиною 2 статті 212 СК України визначено, що крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. При цьому, будь-яких відомостей про те, що інтереси заявників суперечать інтересам дитини суду не надано, учасниками справи зазначений факт не оспорювався. Крім того, відповідно до частини 5 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Матеріали справи копію «Висновку служби у справах дітей Одеської міської ради «Про можливість громадян України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , бути усиновлювачами» від 27 липня 2020 року №21 (а.с.29), відповідно до якого за результатами проведеної перевірки заявники можуть бути усиновлювачами. Також, до матеріалів справи копію акту про обстеження житлово-побутових умов заявників, складеного начальником відділу служби у справах дітей ОМР та головним спеціалістом служби у справах дітей ОМР 23 липня 2020 року (а.с.31), відповідно до якого в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , заявниками створено необхідні умови для проживання майбутньої дитини, є можливість облаштувати окрему кімнату. За результатами розмови встановлено, що подружжя дуже очікує моменту усиновлення. Крім того, до заяви додано висновок органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації від 16 жовтня 2020 року №01-36/1689 «Про доцільність усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та відповідність його інтересам дитини» (а.с.9-12), відповідно до якого за результатами проведеної перевірки Ананьївська районна державна адміністрація вважає усиновлення [PERSON] , [INFO] , громадянами України, подружжям [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Статтею 217 СК України визначено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. При цьому, відповідно до частини 1 статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Частиною 2 статті 219 СК України визначено, що усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. При цьому, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 квітня 2018 року повторно Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.13), вбачається, що батьками [PERSON] є: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. З доданої до заяви копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 29 жовтня 2019 року №00024377265 (а.с.15-16) вбачається, що батьками [PERSON] є: [PERSON] - батько, [PERSON] , [INFO] , мешканка с.Струтинка Ананьївського району Одеської області - мати. Будь-яких відомостей про дату народження батька, місце його проживання актовий запис не містить. При цьому, витяг містить відомості про те, що інформація про батька зазначена зі слів матері, відповідно до положень ч.1 ст.135 СК України. Частиною 1 статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Зі змісту наведеної норми вбачається, що мати [PERSON] на момент її народження в шлюбі не перебувала, батьки спільної заяви про реєстрацію народження дитини не подали, а відомості про батька зазначені зі слів матері, їх достовірність не перевірялася. З доданої до заяви довідки, виданої КЗ «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» 12 жовтня 2020 року за №545 (а.с.22) вбачається, що за період навчання [PERSON] у закладі з 18 листопада 2015 року по час надання довідки родичі та близькі дитину не відвідували, участь у матеріальному забезпеченні і вихованні дитини не приймали. Крім того, до заяви додано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14), виданого повторно 13 жовтня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , померла у [INFO] в с.Гольма Балтського району Одеської області, про що складено актовий запис №3971 від 11 квітня 2017 року. З наведеного вбачається, що мати [PERSON] померла, а відомості щодо батька є неповними, місце його перебування невідоме, при цьому, батьки з 18 листопада 2015 року дитиною не цікавились без поважних причин, не проявляли щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховували та не утримували її, у зв`язку з чим суд вважає, що усиновленя в даному випадку можливе без згоди батьків. Відповідно до частини 1 статті 222 СК України на усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров`я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу. При цьому, матеріали справи містять лист КЗ «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» від 12 жовтня 2020 року №546 (а.с.21), в якому заклад висловлює свою згоду на усиновлення [PERSON] , [INFO] , заявниками. Частиною 1 статті 218 СК України визначено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. При цьому, до матеріалів справи додано заяву [PERSON] , складену в присутності завідувача сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області (а.с.20), в якій [PERSON] зазначила, що дає свою згоду на усиновлення її заявниками у справі, а також згоду на те, щоб вони були записані її батьками. Згідно частини 1 статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При цьому, як зазначалося, та вбачається з вищенаведених матеріалів справи подружжя [PERSON] та [PERSON] здатне за станом здоров`я бути опікунами, забезпечене житлом та зможуть матеріально забезпечити дитину. Згідно повідомлення КЗ «Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» від 8 жовтня 2020 року №534 (а.с.18) подружжя [PERSON] та [PERSON] познайомилось з [PERSON] , встановило з нею контакт та висловило бажання її усиновити, що також підтверджується копією відповідного акту від 17 вересня 2020 року (а.с.19). Дитина бажає бути усиновленою подружжям [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з її письмової заяви, яка міститься в матеріалах справи, та було підтверджено [PERSON] в судовому засіданні. Усиновлювачі відповідально ставляться до факту усиновлення дитини та її подальшого виховання і утримання, про що ними заявлено в заяві про усиновлено та було ними підтверджено безпосередньо суду під час судового засідання з розгляду справи. Усиновлювачі ознайомлені зі своїми правами, обов`язками, порядком здійснення контролю за умовами проживання і виховання, що підтверджується копією відповідного акту від 17 липня 2020 року (а.с.30), складеного начальником служби у справах дітей Одеської міської ради. [PERSON] є фізично та психічно здоровою дитиною, що підтверджується доданою до заяви копією «Висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини» від 12 червня 2020 року №30, виданого КНП «Ананьївська ЦРЛ» Ананьївської районної ради, на підставі проведеного медичного огляду. За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що усиновлення малолітньої [PERSON] подружжям [PERSON] та [PERSON] відповідатиме інтересам дитини, створить належні, стабільні та гармонійні умови для життя дитини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 квітня 2018 року повторно Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.13), вбачається, що 12 серпня 2008 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис №1326 про народження [PERSON] . З доданої до заяви копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 29 жовтня 2019 року №00024377265 (а.с.15-16) вбачається, що до актового запису №1326 про народження [PERSON] було внесено відомості про батьків, а саме: [PERSON] - батько, [PERSON] , [INFO] , мешканка с.Струтинка Ананьївського району Одеської області - мати. Згідно статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Частиною 1 статті 231 СК України визначено, що якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. З прохальної частини заяви про усиновлення вбачається, що усиновлювачі бажають бути записаними батьками [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про її народження. [PERSON] не заперечує проти того, щоб подружжя [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується її заявою (а.с.20), в якій вона висловлює свою згоду на те, щоб усиновлювачі були записані її батьками. Враховуючи викладене суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] та [PERSON] , як в частині усиновлення [PERSON] , так і в частині внесення змін до актового запису про її народження.

Outcome: approved