Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 23.04.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 23.03.2017 року має заборгованість у розмірі 106\~000,00 грн., яка складається з наступного: 7\~844,11 грн. - заборгованість за кредитом; 98\~155,89 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 106\~000,00 грн. за кредитним договором № б/н від 23.04.2010 року, а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 гривень. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень\~ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПАТ КБ «Приватбанк», позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, та зазначив, що надані позивачем документи не можуть підтверджувати факт існування у нього боргу перед Банком, оскільки розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу. Крім того, у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Дата останнього поповнення карти - 28.08.2012 року, згідно виписки з рахунку, тому саме з цієї дати почав перебіг строку позовної давності. Відповідно дост. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся з позовом до суду у червні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Заяв про поновлення строку позовною давністю не надано. Отже, банком пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом, тому відповідач наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності. Відповідач наголосив, що розрахунок розміру процентів за користування кредитними коштами є необґрунтованим, не відповідає дійсності та є завищеним, а також умовам доданого позивачем кредитного договору та довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти від 23.04.2010 року. З посиланням на умови договору звернув увагу, що базова процентна ставка в місяць складає 3% в гривні, надавши альтернативний розрахунок розміру процентів. Представник банку надав суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, що до позову була надана копія анкети-заяви від 23.04.2010 року, в якій вказані персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки, яка була заповнена особисто відповідачем, в ній [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом її засвідчив. Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» також власноруч підписана відповідачем. Вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Також, відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згоден з Умовами та Тарифами, Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами, оскільки при підписанні Анкети-заяви, відповідач приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Згідно виписки з карткового рахунку прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, що підтверджує факт отримання кредитної карти «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 06.2015 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 28.06.2017 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму відзиві, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив,зі змісту якого вбачається, що він просить застосувати до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 23.04.2010 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» для отримання кредиту та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Згідно змісту вказаної заяви, підписаної [PERSON] , він зазначив в ній, що просить встановити кредитний ліміт на платіжну картку «Універсальна»/GOLD у розмірі 1500 грн. та погодився, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовому виді. (а.с.9) З наданої банком Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50OTC003080631, вбачається, що [PERSON] особисто підписав Довідку про Умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.10). Відповідно до п. 2.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року, Банк випускає клієнту картку на основі заяви, яка належним образом заповнена і підписана клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку карти здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску картки. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил визначено, що для надання услуг банк видає клієнту картку, її вид визначений в пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і Заяві підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки указана в заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.2.5. Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право відмовити клієнту без пояснення причин у видачі та перевипуску Карти у випадку надання ним в заяві невірної інформації, нестійкого фінансового положення і наявність даних, які посвідчують про неможливість видати (перевипустити) Карту даній особі. Відповідно до п.2.1.1.2.14 замовлені клієнтом картки, в тому числі продовжені на новий термін, однак не отримані, зберігаються у банку для видачі клієнту не більше 6 місяців, після цього можуть бути знищені в установленому порядку. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Устатті 611 ЦК Українизазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. На підставіст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідност. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як визначено ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ст. ст.1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи [PERSON] порушив умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Так, згідно пункту 9.12. Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Водночас, із Правил користування платіжною картою убачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. Як передбачено пунктом 3.1.1. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 5.4. Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а тіла кредиту в повному об`ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). Таким чином, умовами договору передбачено погашення відсотків за користування кредитом періодичними щомісячними платежами, а кредитного ліміту в повному обсязі не пізніше закінчення строку дії кредитної картки. На виконання умов договору відповідачу видавались картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 06.2015 року. Для підтвердження вказаних обставин позивач надав суду довідку від 17.07.2018 року за вих. №30.1.0.0/2-20170629/556 (а.с.122). З виписки по рахунках відповідача вбачається, що останній платіж за кредитним договором він здійснив 27.08.2012 року, погашення чергового платежу за кредитним договором повинно було бути здійснено ним в вересні 2012 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом 28.06.2017 року, а тому відсутні підстави для застосування позовної давності до вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7 844,11 грн. Разом з тим, позовні вимогиПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають частковому задоволенню. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верхового Суду України, викладеному у постанові від 30.09.2015 року у справі№ 6-154цс15. З огляду на наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустило строк позовної давності в частині звернення до суду з вимогами про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих за період до 28.06.2014 року, що з урахуванням заяви відповідача про її застосування та відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, нарахованих до 28.06.2014 року. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258\~ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За статтею 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 261\~ЦК України за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Також, суд наголошує, що після спливу строку дії договору, що відповідає строку дії кредитної картки (до 30.06.2015 року), припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 року у справі № 14-318 цс 18, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування 30 червня 2015 року, а тому починаючи із зазначеної дати ПАТ КБ «ПриватБанк» не мав права нараховувати проценти за користування кредитом, а відтак позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, нарахованих за період з 01 липня 2015 року по 23 березня 2017 року, не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необгрунтованістю. В довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна 30 днів льотного періоду» від 23.04.2010 року, яка є додатком до договору визначено, що базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році) складає 3,0 % в гривні. Таким чином,\~задоволенню підлягають\~вимоги щодо\~стягненняпроцентів по\~кредиту за\~період з\~28.06.2014\~року по\~30.06.2015\~року,\~розмір яких\~становить відповідно\~ - 8\~471,64 грн. Твердження позивача про те, що проценти необхідно нараховувати у подвійному розмірі не приймаються судом до уваги, оскільки він не надав суду докази виконання п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, інформування відповідача про зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов`язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо банк не отримає протягом 7 днів повідомлення клієнта його не згоди зі змінами, то рахується, що клієнт прийняв зміни. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із ухваленням судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 246,24 грн. (16\~315,75 грн. х 100 /106000,00 грн. = 15,39%;1600 грн. х 15,39 % = 246,24 грн.).

Outcome: partial