Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд скасувати арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення офісу-магазину, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного та оголошеного на підставі постанови від 13 вересня 2012 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 35531328, а також скасувати арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення офісу-магазину, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного та оголошеного на підставі постанови від 13 вересня 2012 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 35531278. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане нежитлове приміщення офіс-магазин, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON] та [PERSON], перебуває в іпотеці банку на підставі іпотечного договору від 18 квітня 2007 року, укладеного між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] й [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 2127, а також на підставі договору про внесення змін № 1 до зазначеного іпотечного договору, укладеного 24 березня 2009 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] й [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 600. Наявність арешту на майні, яке перебуває в іпотеці у банка, перешкоджає реалізації цього іпотечного майна через прилюдні торги, з метою погашення заборгованості по кредиту, у зв'язку з чим ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду із відповідним позовом. Під час розгляду справи третя особа [PERSON] надала суду письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що 21 серпня 2012 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив рішення про стягнення з неї та [PERSON] на користь банка заборгованості по кредитному договору, але не про звернення стягнення на іпотечне майно. Тому вважає, що банк неправомірно змінює спосіб виконання рішення суду з стягнення на звернення стягнення на іпотечне майно, тому просить суд відмовити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у задоволені позову. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Романов В.В. пред'явлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача Романова В.В., дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 13к-202, відповідно до якого [PERSON] отримав від банку кредитні кошти у розмірі 40.000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань перед банком, 16 квітня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір поруки № 717/07, відповідно до якого [PERSON] поручилася перед ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань перед банком відносно кредитного договору № 13к-202 від 16 квітня 2007 року. Крім того, з метою додаткового забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань перед банком, 18 квітня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] й [PERSON] було укладено іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира, загальною площею - 40,4 кв.м., житловою площею - 26,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 2127. В подальшому, а саме 24 березня 2009 року, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] й [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 1 до вищевказаного іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 600, відповідно до якого було змінено предмет іпотеки на нежитлове приміщення офіс-магазин, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13 вересня 2012 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 35531328 з примусового виконання виконавчого листа 1519/2-481/11 від 22 травня 2012 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 410.372 гривні 47 копійок, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а також оголошена заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, що їй належить. 15 вересня 2012 рокуголовним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 35531278 з примусового виконання виконавчого листа 1519/2-481/11 від 22 травня 2012 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 410.372 гривні 47 копійок, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а також оголошена заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить. Таким чином, судом встановлено, що головним державним виконавцем було накладено арешт на все майно, в тому числі й на нежитлове приміщення офіс-магазин, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить боржникам [PERSON] і [PERSON], для забезпечення виконання вимог виконавчих документів на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», хоча це майно перебуває в іпотеці цього банку. Частиною 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. За приписами ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положеннями ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Наявність арешту на нежитловому приміщенні офісу-магазину, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що знаходиться в іпотеці у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», перешкоджає реалізації цього іпотечного майна через прилюдні торги, з метою погашення заборгованості по кредитному договору № 13к-202 від 16 квітня 2007 року, про призводить до порушення прав ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». При цьому суд критично ставиться до заперечень третьої особи [PERSON], оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом скасування арешту та заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення офісу-магазину, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного та оголошеного на підставі постанови від 13 вересня 2012 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 35531328, а також скасувати арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення офісу-магазину, загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного та оголошеного на підставі постанови від 13 вересня 2012 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 35531278.

Outcome: approved