Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» завернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за договором про надання кредиту № Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року банк надав [PERSON] кредит у розмірі 40000 доларів США строком дії до 15.07.2023 року, а остання зобов'язалася прийняти, належним чином використати кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON], та [PERSON] 16.07.2008 року було укладено договори поруки №Ф1-57620-66/1п та №Ф1-57620-66/2п згідно яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що виникли з договору про надання кредиту № Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 03.12.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 465992 грн. 92 коп. Оскільки, відповідно до умов укладених договорів, позичальник, і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості. В ході розгляду справи позивачем було не одноразово уточнено позовні вимоги. Відповідно до останніх уточнених вимог позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 465992 грн. 92 коп. В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, просить задовольнити позов із підстав викладених у позовній заяві та уточнених позовних заявах. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснивши, що дійсно укладала з банком кредитний договір та отримала кредит у розмірі 40000 доларів США. Свої зобов'язання по даному договору виконувала по можливості належним чином, однак у зв'язку з тим, що у її сім'ї склались складні фінансові проблеми та у зв'язку із нестабільністю на валютному ринку, значне підвищення вартості валюти, вона в останній рік не змогла погашати кредит у встановлені договором строки та у встановленому розмірі. Зважаючи на викладене відповідач просила зменшити розмір пені, яку просить стягнути банк. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Враховуючи думку представника позивача та відповідача [PERSON], які не заперечували проти розгляду справи у відсутності відповідачів [PERSON] і [PERSON] та дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів [PERSON] і [PERSON] та постановлення рішення по справі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON] всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Встановлено, що 16.07.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № Ф1-08/57620-66, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 40000 доларів США, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних не пізніше 15.07.2023 року з оплатою по процентній ставці 9,4 річних, натомість відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.п.2.1.,3.2., 4.1.-4.8. кредитного договору) (а.с.4-6). Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 40000 доларів США. Даний факт визнаний відповідачем [PERSON], а тому у відповідності до ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. 21.12.2011 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1до вищевказаного кредитного договору, якою було змінено строки та розмір сплати кредитних коштів, та інших платежів передбачених договором (а.с.7-9). Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Разом з тим встановлено, що 16.07.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № Ф1-57620-66/1п та 21.12.2011 року додаткову угоду № 1 до вказаного договору поруки (а.с.11-12,13). Крім того, 16.07.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № Ф1-57620-66/2п та 21.12.2011 року додаткову угоду № 1 до вказаного договору поруки (а.с.14-15,16) Зазначені вище договори поруки були укладені з метою забезпечення належного виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON]. Згідно вказаних вище договорів поруки, поручителі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що виникли з договору про надання кредиту № Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п.1.1 договорів поруки). Пунктами 2.3, 3.1 договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги. Згідно зі ст.ст.553-554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року, внаслідок неналежного виконання умов договору [PERSON] станом на 03.12.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 465992,92 грн., з яких: 34512,30 доларів США в гривневому еквіваленті 275856,81 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 3305,42 доларів США в гривневому еквіваленті 26420,22 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 325,86 доларів США в гривневому еквіваленті 2604,60 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам, 3140,38 доларів США в гривневому еквіваленті 25101,23 грн. та 136010,23 грн. - пеня за прострочення заборгованості по відсоткам, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.17-26). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором кредиту, суд визнає достовірним, оскільки відповідачами не надано доказів на його спростування. З матеріалів справи вбачається, що, відповідачам позивачем надсилались письмові вимоги про необхідність повернення простроченої заборгованості за кредитним договором, що підтверджується реєстром рекомендованих листів та квитанцією Укрпошти (а.с.27-33). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Окрім того, судом достовірно встановлено, що договір кредиту №Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року та договори поруки №Ф1-57620-66/1п від 16.07.2008 року та №Ф1-57620-66/2п від 16.07.2008 року укладені між позивачем та відповідачем не оскаржені у встановленому законом порядку, є дійсним та відповідають положенням ст.1054 та ст. 553ЦК України. Таким чином, вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору №Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року з відповідачів є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявністю інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вимоги чинного цивільного законодавства, суд приходить до переконання, що розмір нарахованої неустойки (пені) повинен бути зменшений, оскільки у позивача відсутні прямі збитки від порушення відповідачем своїх зобов'язань, адже відповідач частково здійснювала погашення заборгованості як по тілу кредиту, так і по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами. Окрім того, у судовому засіданні було встановлено, що у відповідача [PERSON] значно знизилося фінансове становище відповідача в якому велике значення відіграла не стабільна ситуація в країні, а саме стрімке падіння економіки та нестабільність на валютному ринку, що призвело до стрімкої девальвації гривні. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за вірне зменшити розмір пені за прострочення заборгованості по кредитному договору № Ф1-08/57620-66 від 16.07.2008 року з 136010,23 грн. до 13000 грн.. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial