Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] у нього з відповідачкою народилась дитина [PERSON] . Шлюб між сторонами був розірваний. На підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти розміром 1000 грн. на її утримання, щомісячно починаючи з лютого 2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку та 1/4 всіх видів заробітку на дитину [PERSON] до його повноліття. Починаючи з лютого 2019 він регулярно сплачував аліменти, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина. Проте після укладення нового шлюбу, в його житті з`явилось двоє дітей нової дружини, які також потребують належного матеріального забезпечення і подальше сплата у визначеному судом розмірі є неможливою. Діти [PERSON] та [PERSON] мають проблеми зі здоров`ям, для того щоб вони мали гарне самопочуття щодня, потрібен постійний прийом ліків. Тому просив суд змінити розмір аліментів,, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27.03.2019 № 415/857/19 на утримання дружини в розмірі 1000 грн. на 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання [PERSON] , 2017 року народження з 1/4 на 1/8 частину всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 23.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2507/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.23). 20.05.2020 року, 05.06.2020 року, 30.06.2020 року позивач надав письмове клопотання, в якому просив розглядати справи за його відсутності, просив позов задовольнити (а.с.26,43, 49). 22.05.2020 року відповідач надала відзив на позовну заяву, позов не визнала просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що позивач на надала для порівняння інформацію про свої доходи, позивач посилається що на його утриманні знаходиться його мати [PERSON] , але позивач не надає доказів про доходи матері, наявність чи відсутність інвалідності, як не надає і доказів вказування матеріальної допомоги матері. Таким, чином наявність в сім`ї позивача, двох чужих дітей, які мають живих працездатних батьків, не створюють для позивача обов`язку їх утримувати, та цей факт сам по собі, не свідчить про зміну матеріального становища позивача. Щодо посилань, позивача, що на його утриманні перебуває, дружина [PERSON] , то на підтвердження цього, позивач теж, не надає будь-яких доказів, та не зазначає, в загалі чи має чи не має вона інвалідність, чи працює чи не працює його дружина, та не надає інформації не тільки про доходи дружини, а навіть не надає інформації і про свої доходи. Тобто позов є необґрунтованим на в ньому відсутні докази па підтвердження викладених обставин. Також, просила врахувати, то даний час значно погіршився стан здоров`я, нашою спільною позивачем дитини, (документи додаються), а тому в даному випадку в загалі розмір аліментів навпаки підлягає збільшенню, (документи додаються), (але я поки не бажаю подавати позов про збільшення розміру аліментів). Враховуючи вищевикладене просила суд у позові відмовити (а.с.31). 03.07.2020 року відповідач надала письмове клопотання, в якому просила розглядати справу без її участі, підтримала доводи викладені у відзиві на позов (а.с.51). 03.07.2020 року ухвалою суду явка позивача визнана обов`язковою (а.с.53). 01.09.2020 року позивачем надано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 18.09.2020 року ухвалою суду у справі №415/2507/20 призначено відеоконференцію. 01.12.2020 року позивач надав клопотання, що не має можливості з`явитись на відеоконференцію, просив справу розглядати без його участі. 12.01.2021 року позивач надав заяву, в якій зазначив, про недоцільне використання аліментів сплачених ним на користь [PERSON] , яка витрачає аліменти на свої забаганки, а не на потреби дитини. Вважає, що розмір аліментів, які з нього утримуються завеликий і ці гроші не йдуть на потреби дитини. Зазначив, що він має поганий стан здоров`я, у нього хвороба суглобів, змушений через це купувати спец одяг. 19.01.2021 року відповідач надала додатковий відзив, де зазначила, що звинувачення щодо нецільового використання аліментів на власні потреби є лише безпідставним і необґрунтованим припущенням, суб`єктивним міркуванням, які не відповідають дійсності. Посилання позивача на незадовільний стан свого здоров`я не відповідає дійсності, бо позивач на даний час проходить військову службу в діючій армії, звідки міг би бути звільнений, якби дійсно мав незадовільний стан здоров`я. Просила відмовити в задоволенні позову. 24.02.2021 року позивач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі за наявними у справі доказами. 24.02.2021 року позивач надав заперечення на додатковий відзив позивача, де зазначив, що [PERSON] на роботу не влаштовується, дитина дитячий садок чи гуртки не відвідує, тому вважає, що аліментів більш ніж достатньо. Позивач звернувся до приватної лікарні, щоб у ЗСУ не дізнались про його проблему і його не комісували. Стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] , то їх батько позбавлений батьківських прав, про що надає рішення суду, а позивач збирає документи на їх усиновлення, діти знаходяться на повному його забезпечені. 26.02.2021 року відповідач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без його участі. Позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що у позивача змінилось матеріальне становище, оскільки він уклав новий шлюб, утримує дітей дружини та допомагає матері матеріально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання в якому просив справу розглядати за його відсутності, просив позов задовольнити, справу розглядати на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду відзив на позов в якому вказала, що позов не визнає. Зазначила також, що позивач не надав доказів про доходи матері, наявність чи відсутність інвалідності, доказів надання їй матеріальної допомоги, а також доказів зміни доходів позивача станом на момент стягнення аліментів та в порівнянні із доходами на даний час. Просила суд відмовити в задоволенні позову та розглядати за її відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.07.2017 року, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 284. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.8). Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області №2/415/958/19 від 23.04.2019, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішення суду набрало законної сили 24.05.2019 року (а.с.9). Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області №2/415/803/19 від 27.03.2019, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1000грн. до досягнення дитиною трирічного віку та в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.12.2019 р., наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах СМУ МЮУ (м. Харків), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.12.2019 року, про що зроблено актовий запис № 435. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 257. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.12.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 393. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.13). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста №3134 від 10.07.2017 року, виданого КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня» Купрієнко Соломії встановлено діагноз АХЛЖ (а.с.14). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста №6396 від 14.11.2019 року, виданого КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня» Купрієнко Соломії встановлено діагноз ВОВ (а.с.15). Згідно з довідкою від 08.10.2019 р., виданою лікарем [PERSON] [PERSON] в тому, що він перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря (а.с.16). Згідно з довідкою №178 від 21.05.2020 року, наданою КПЛ «Міська стоматологічна поліклініка» [PERSON] в тому, що з 29.08.2017 по 03.07.2020 включно, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.34). Згідно з епікризом №1068 від 27.11.2019р., наданого інфекційно-діагностичне відділення ЛОДКЛ м. Лисичанськ, [PERSON] встановлено основний діагноз ОРВІ, ларинготрахеліт, стеноз, супутній діагноз фібрильні судороги (а.с.35). Згідно з епікризом №150 від 05.03.2020 р., наданого відділенням з блоком інтенсивної терапії та реанімації інфекційних хворих КНП ЛОР «ЛОДКЛ» м. Лисичанськ, [PERSON] встановлено діагноз основний гострий ЖК бекуточний середньої важкості ацетон, супутній - гострий ринофаренгит (а.с.37). Згідно з військовим квитком серії [NUMBER] від 27.10.2017 р., [PERSON] , [INFO] , стрілець-снайпер наказ №75 від 13.04.2020 р., розвідник-навідник наказ №134 від 01.07.2020р. (а.с.76). Згідно з довідкою від 05.10.2020 р., наданою офтальмологічним кабінетом [PERSON] , 1989 року народження, діагноз блізорукість слабкого ступеню обох очей. Згідно з видатковою накладною №5770/20 від 04.11.2020 р., одержувач [PERSON] вартість 2288,00 грн. (а.с.78). Згідно з довідкою №10/2131 від 23.12.2020 р., наданою Військовою частиною [NUMBER] [PERSON] одержав грошове забезпечення за період з 11.04.2020 по 30.11.2020 року в розмірі 78050,22 грн., аліменти 19219,87 грн., на руки 57659,60 грн. (а.с.86). Згідно з довідкою №39837/182.72 від 27.08.2020 р., наданою Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Харків) з [PERSON] за період з лютого 2020 по липень 2020 включно аліменти утримані в повному обсязі (а.с.87-88). Згідно з довідкою №309/182.72 від 05.01.2021 р., наданою Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Харків) з [PERSON] за період з серпень 2020 по грудень 2020 включно аліменти утримані (а.с.89). Згідно з рішенням Чугуївського міського суду Харківської області №636/3509/19, №2/636/335/20 від 19.02.2020 р., позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 30.03.2020 року. Мотивувальна частина Відповідно до\~ч.\~2,\~4\~ст.\~84\~СК України, дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області №2/415/803/19 від 27.03.2019, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1000грн. до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с.10). Таким чином, суд доходить висновку, що оскільки аліменти на користь [PERSON] станом на дату розгляду судом справи з [PERSON] вже не стягуються, а у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року №\~789\~ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.\~182\~СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з позивача стягуються аліменти на утриманні дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше і не більше розміру, визначеному законодавством щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, розмір аліментів відповідає встановленим законом вимогам. Відповідно до статті 183\~СК України при визначені розміру аліментів, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною першою статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, зменшення розміру аліментів можливе лише при настанні певних умов. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він одружився та у нього на утриманні перебувають двоє дітей дружини. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що укладення шлюбу та утримання двох дітей дружини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27 березня 2019 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох сторонніх дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] , 2017 року народження, та суперечитиме її інтересам. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 27 березня 2019 року, то йому у позові слід відмовити. (Постанова Верховного Суду України від 16.09.2020 року, справа № 565/2071/19). Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed