Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на рухоме майно. Свій позов обгрунтовує тим, що 06.02.2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 142-017/ФК-08, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 64100 грн., зі сплатою 10,30 % річних, з кінцевим терміном повернення 04.02.2015 року. Мета кредитування - придбання автомобіля. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06.02.2008 року між між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] було укладено договір застави, відповідно до умов якого, останнім було передано в заставу банку транспортний засіб автомобіль «CHEVROLET», модель AVEO SF69Y, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 01.02.2008 року. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, станом на 10.10.2014 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 63795,78 грн. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до умов якого ТОВ «Укрпромбанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі Укпромбанк Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати від боржників повного виконання зобов'язань за кредитними та забезпечувальними договорами. Покликаючись на викладені обставини, позивач просить в рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 63795,78 грн. звернути стягнення за рахунок реалізації застави та продажу від імені банку автомобіля «CHEVROLET» модель AVEO SF69Y, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу предмета застави АТ «Дельта Банк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною 52727,21 грн. із зняттям з реєстраційного обліку вищезазначеного транспортного засобу з органу Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області, а також надання АТ «Дельта Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача Ліпкевич І.В. просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет застави підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за відсутності осіб, які беруть участь у справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.02.2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 142-017/ФК-08, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 64100 грн., зі сплатою 10,30 % річних, з кінцевим терміном повернення 04.02.2015 року. Мета кредитування - придбання автомобіля (а.с.6-15). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06.02.2008 року між між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] було укладено договір застави, відповідно до умов якого, останнім було передано в заставу банку транспортний засіб автомобіль «CHEVROLET», модель AVEO SF69Y», 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 01.02.2008 року (а.с.15-21). Банк умови договору виконав, надавши позичальнику кошти в розмірі 64100 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 3000/14 (а.с.25). 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до умов якого ТОВ «Укпромбанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі Укпромбанк Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати від боржників повного виконання зобов'язань за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.35-40). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позичальник [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, що стверджується довідкою, з якої вбачається, що станом на 10.10.2014 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість розмірі 63795,78 грн., яка складається з: тіла кредиту - 49993,14 грн., відсотків - 11354,04 грн., комісії за ведення кредиту в розмірі 2448,60 грн. (а.с.24). Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду. Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до умов договору застави, банк має право задовольнити із вартості предмету заставу свої вимоги щодо повернення суми наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням кредитних договорів, у випадку несплати відповідачем будь-якої суми у такому розмірі, в такій валюті, у таких строк, та в такому порядку, як це встановлено в кредитному договорі. Оскільки позичальник [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором що виразилося у неповерненні кредитних коштів згідно з умовами договору та графіку платежу та призвело до утворення заборгованості і порушення прав позивача як кредитора, то вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави підлягає до задоволення. Згідно звіту № 06/10 від 28.10.2014 року про оцінку транспортного засобу ТзОВ «Глобал апрайзер груп» вбачається, що ринкова вартість автомобіля «CHEVROLET», модель AVEO SF69Y», 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] станом на 28.10.2014 року складає 52727,21 грн.(а.с.28-34). Розділом 4 Договору застави «Порядок звернення стягнення на предмет застави та його реалізації» встановлено, що у випадку порушення заставодавцем та/або позичальником обов'язків за цим та/або за кредитним договором або настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет застави заставодержатель надсилає заставодавцю (та позичальнику) письмове повідомлення про порушення обов'язків за цим та/або за кредитним договором та про звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку(а.с.57). З матеріалів справи вбачається, що позичальнику [PERSON] було направлено письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання з попередженням про звернення стягнення на предмет застави у випадку невиконання вимоги та передачу предмету застави кредитору (а.с.64-67). За таких обставин справи та відповідно зазначених норм матеріального права і положень договору застави, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет застави, тому позов слід задовольнити та в рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо сплати заборгованості в розмірі 63795,78 грн., звернути стягнення заборгованості за рахунок реалізації застави та продажу від імені банку з [PERSON], а саме транспортний засіб автомобіль «CHEVROLET», модель AVEO SF69Y, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу предмета застави АТ «Дельта Банк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною 52727,21 грн. із зняттям з реєстраційного обліку вказаного автомобіля в Луцькому ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області, а також надання АТ «Дельта Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 509, 510, 526, 590, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved