Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

ПАТ «А-Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2007 року між ЗАТ «А-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № ABQ6RX01240256, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4740,00 грн., зі сплатою 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 59854,28 грн., що складається з: 4740,00 грн. - заборгованість за кредитом; 311,76 грн. - заборгованість за відсотками; 142,20 грн. - заборгованість по комісії, 51333,93 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2826,39 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах викладених в заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 грудня 2007 року між ЗАТ «А-Банк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір у вигляді заяви позичальника № ABQ6RX01240256, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4740,00 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, позичальник повинен щомісяця надавати банку грошові кошти в сумі 433,36 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою, комісією, а також іншими витратами згідно умов. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушила умови кредитно-заставного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 05.12.2013 рік виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 59854,28 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з тіла кредиту - 4740,00 грн., заборгованості по процентам - 311,76 грн., заборгованості по комісії - 142,20 грн. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача пені за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 7-рн/2013, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Як вбачається із розрахунку позивача, розмір заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 51333,93 грн. то з огляду на вищенаведені норми права та позицію Конституційного Суду України, суд вважає, що розмір пені слід зменшити до суми заборгованості по тілу кредиту - 4740,00 грн. Частковому задоволенню також підлягають вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Так, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 2826,39 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ «А-Банк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 127 грн. 60 коп. пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Outcome: partial