Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Наприкінці липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 03 червня 1994 року по 24 березня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, при цьому неповнолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З моменту розірвання шлюбу, відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання. При цьому, [PERSON] є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач не володіє достовірною інформацією про джерела доходів [PERSON] При цьому, [PERSON] аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків він не має. Тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали пред'явлений позов та наполягали на його задоволенні. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Зокрема, вказали на те, що [PERSON] визнає свій обов'язок щодо сплати аліментів, проте вважає, що позивачем має бути змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку. Оскільки, [PERSON] отримує регулярний дохід у вигляді пенсії. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 03 червня 1994 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.8-9). Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторони по справі проживають окремо. При цьому неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району №2-14/01/1150 від 11 липня 2017 року (а.с.10). У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні сина [PERSON] З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання неповнолітнього сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. Крім цього, як вбачається з довідки, виданої Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ України в м. Києві, №14/8402 від 31 жовтня 2017 року [PERSON] отримує пенсію за вислугу років та розмір його пенсії, починаючи з квітня 2017 року становить 1999 гривень 49 копійок (а.с.43). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком 15 років з 1 травня 2017 року становить 1777 гривень. У відповідності до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи рівний обов'язок батьків брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, та відсутність будь-яких інших належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру аліментів та щодо матеріального стану позивача, враховуючи вищенаведений розмір прожиткового мінімуму, визначений законом, суд прийшов до висновку, що зазначений позивачем розмір аліментів є необґрунтовано завищеним. Тому, розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить майновий стан відповідача та забезпечить необхідний рівень утримання неповнолітнього [PERSON] При цьому, судом критично сприймаються доводи відповідача та його представника стосовно того, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] має бути визначений у частці від його заробітку, оскільки останній має регулярний та сталий дохід у вигляді пенсії за вислугу років. Дійсно, за змістом ч.1 ст.184 СК України, в редакції до 08 липня 2017 року, лише у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Інакше - розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Водночас, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинність 08 липня 2017 року, ч.3 ст.181 СК України було викладено у новій редакції, зокрема спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Зважаючи на це, підстави для визначення способу стягнення аліментів з [PERSON] на утримання його неповнолітнього сина у частці від його заробітку, відсутні. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. При пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial