Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану позовну заяву, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] з аборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2011 року в сумі 36380,65 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 12 травня 2011 року між акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві. За посиланням АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] не в повному обсязі сплачувала борг за кредитом та відсотки, в зв'язку з чим утворено заборгованість, у розмірі станом на 19.08.2018 року - 36380,65 гривень. Відповідачу неодноразово адресувались повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, але належну суму до теперішнього часу не повернуто, що змусило АТ КБ «ПриватБанк» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, представником Гаренко Н.В. (діє на підставі довіреності) надано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштові повідомлення № 8530204538814, № 8530204575310 з довідкою УДППЗ «Укрпошта» про неможливість вручення виклику з причини відсутності адресату за місцем реєстрації. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 12.05.2011 року [PERSON] оформила в акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк» заяву про відкриття кредитної картки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказане свідчить, що підписана 12.05.2011 року [PERSON] анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку складає між сторонами договір, відповідно до умов якого відповідачу публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» надано кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання відповідачем заяви засвідчує його ознайомлення та згоду з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також підтверджує його згоду на те, що вказані документи в цілому складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5). У разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.6). Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту (п. 2.1.1.5.7). [PERSON] було допущено порушення виконання прийнятих на себе договірних зобов'язань, за кредитом станом на 19.08.2018 року було утворено заборгованість в сумі 36380,65 гривень, з яких: 196,16 гривень - тіло кредиту, 23225,18 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10750,71 гривень - нарахована пеня; 500,00 гривень - штраф; - 1708,60 гривень - штраф. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах встановлених договором, а позичальник, зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З аналізу правових норм параграфу 1 глави 71 ЦК України (саме ці положення застосовуються до кредитних відносин) випливає, що кредит надається суб'єктам кредитування всіх форм власності у тимчасове користування на умовах, передбачених кредитним договором. Закон України «Про банки і банківську діяльність» визначає банківський кредит як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів із такої суми. АТ КБ «ПриватБанк», надавши [PERSON] кредитні кошти за договором № б/н від 12.05.2011 року (тобто виконавши своє основне зобов'язання) отримав право на повернення позикових коштів, процентів, а відповідач взяв на себе зобов'язання виконання всіх умов договору. Згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється. Укладаючи кредитний договір № б/н від 12.05.2011 року сторонами обговорений розмір відсоткової ставки та порядок її сплати. Так, відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача за кредитним договором, наданого відділом підтримки інформації за кредитними операціями (з урахуванням графіку погашення кредиту) розмір несплачених процентів за користування кредитом за період з 20.02.2013 року по 31.08.2015 року дорівнює 23225,18 гривень. Умови кредитного договору в частині зміни розміру відсоткової ставки не переглядались і не змінювались, а тому у суду не має сумніву щодо достовірності нарахованого розміру несплачених процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Нарахування пені на суму простроченої заборгованості відповідача за кредитним договором передбачена п.1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг при непогашенні кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту. З розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума пені, яка нарахована за період з 20.02.2013 року по 31.08.2015 року складає 10750,71 гривень. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним договором. АТ КБ «ПриватБанк» заявлено вимоги стягнення з відповідача штраф на загальну суму 2208,60 гривень. З вищевказаного вбачається, що пеня і штрафи нараховані АТ КБ «ПриватБанк» за одне й те ж саме порушення - за порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, тобто у цьому випадку має місце подвійне стягнення, що законом забороняється. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003 цс-15 від 21.10.2015 р., яка у силу положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування, - штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд відмовляє в задоволені позову в частині стягнення пені на суму 10750,71 гривень. За відрахуванням цієї суми з заявленої АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості розмір штрафу підлягає зменшенню до 1671,07 гривень (1171,07 гривень (5 % від боргу) + 500 гривень). Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача. Позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково на суму 25092,41 гривень, тобто на 69 % від заявлених вимог (36380,65 / 25092,41 * 100 %), тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, дорівнює 1215,78 гривень (1762*69/100).

Outcome: partial