Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Наприкінці лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 29 липня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний. Позивач бажає вивозити дитину з України з метою відвідання близьких родичів, які проживають за кордоном. Вжиття цього заходу сприятиме її духовному та інтелектуальному розвитку. Однак [PERSON] відмов-ляється надати згоду на вивезення дитини за кордон. Тому [PERSON] просив суд надати [PERSON] дозвіл на виїзд з України без згоди відповідача до досягнення дитиною повно-ліття; надати дозвіл позивачу та уповноваженим нею особам без згоди [PERSON] оформ-ляти [PERSON] проїзні документи для виїзду за кордон до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та просять суд задовольнити його. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що у зв'язку з вивезенням дочки з України він буде позбавлений можливості спілкуватись з нею та приймати участь в її вихованні. Тому відпові-дач просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 липня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.7) та копією свідоцтва про народження (а.с.8). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2012 року (а.с.9-11) шлюб між сторонами був розірваний. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нота-ріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з бать-ків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Встановлено, що у позивача є рідна сестра [PERSON], яка проживає в Німеччині. Вона запросила [PERSON] разом з племінницею відвідати її. З цією метою [PERSON] у встановленому порядку оформила заяву про фінансове забезпечення позивача та [PERSON] під час перебування їх на території Німеччини з 31 березня 2015 року до 31 березня 2017 року. Однак [PERSON] відмовляється дати згоду на виїзд дитини з України. З огляду на ці обставини суд вважає допустимим надати [PERSON] дозвіл на виїзд з України до Німеччини в період часу з дня набрання рішенням суду законної сили до 31 березня 2017 року з метою відвідання її тітки [PERSON] без згоди відповідача в супроводі [PERSON] Вжиття цього заходу сприятиме духовному та інтелектуальному розвитку дитини та не порушуватиме право [PERSON] на спілкування з дочкою та прийняття участі в її вихован-ні. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що інші близькі родичі позивача, які проживають за кордоном, вжили заходи, спрямовані на забезпечення перебування [PERSON] та її дочки за межами України. Тому суд вважає, що вимога в частині надання [PERSON] дозволу на виїзд з України в інші країни, крім Німеччини, та в період часу з 31 березня 2017 року до досягнення нею повноліття є передчасною. Підстави для її задоволення відсутні. Крім того, як вбачається з ч.1 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Встановлено, що чинним законодавством надання дозволу на виготовлення проїзного документу для дитини не відноситься до компетенції суду. Крім того, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» рішен-ня суду про виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон є достатньою підставою для видачі органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, проїзного документу дитини. З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині другої вимоги відсутні також. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial