Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: орган опіки та піклування Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] являється дочкою позивача. У шлюбі остання не перебувала, [INFO] народила сина [PERSON] , батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч. 1ст. 135 СК України. Вихованням дитини позивачка не займається, дитину покинула на своїх батьків, а саме уїхала у невідоме місто. Дитина проживає разом з позивачем та її дружиною, для дитини створені всі умови для проживання. Відповідачка свої батьківські обов`язки не виконує, не піклується про нього хоча має для цього всі умови. На підставі викладеного просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на користь особи, яка буде визначена опікуном дитини, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 18.05.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/3005/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 07.07.2021 року третя особа надала письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника. 14.07.2021 року відповідач надала письмове клопотання, в якому позов визнала. 11.10.2021 року позивач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала заяву, в якій позов визнала, зазначивши, що виховувати дитину не має можливості. Представник третьої особи орган опіки та піклування Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.02.2020 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ і Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 70. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 18.02.2020, відомості про батька дитини [PERSON] внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, як [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.06.2017 року, виданим Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [INFO] народилась [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 12. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з довідкою № 4662 від 06.04.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 06.04.2021, виданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганська область, за адресою: кв. [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 12.04.2021 за адресою [ADDRESS] , житлові умови задовільні та відповідають всім санітарно-гігієнічним нормам. Згідно з наказом № 43 від 26.11.2020, виданим службою у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська Луганської області, малолітню дитину [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю дідуся [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що його мати [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини. Згідно з відповіддю на адвокатський запит від 21.04.2021 № 353, виданою головним лікарем КНП «ЦПМСД № 2», [PERSON] , [INFO] по даним дільничного педіатра спостерігається з народження у групі високого соціального ризику по причині особливостей поведінки матері, яка часто була непередбачувана. У догляді за дитиною , матері допомагали її батьки [PERSON] та [PERSON] . Згідно з характеристик наданих КЗ «Палац культури ім. В.М. Сосюри м. Лисичанська», [PERSON] та [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони. Згідно з характеристик, наданих КП ЖЕК № 8, [PERSON] та [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України ри задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилилася від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач визнала позов, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів не суперечать закону та відповідають інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, який слід було сплатити при подані позову, у сумі 454,00 грн.. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved