Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 004-23550-200513. В обґрунтування своїх позовних вимог вказало, що 20.05.2013 року між позивачем та [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-23550-200513. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26250908608956 в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 49300,00 грн. Згідно п. 1 частини 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору. Згідно п. 2.1. частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5. частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. В звязку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р., після спливу чергового строку ліміту кредитної лінії, відповідно до п. 2.4. частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за договором визнана простроченою. Позивач виконав взяті на себе зобовязання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26250908608956 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 49300,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 29.11.2017 р. не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 29.11.2017 року за відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договором № 004-23550-200513 від 20.05.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 91737,49 грн., яка складається з: тіло кредиту: 0,00 грн.; прострочене тіло кредиту: 49180,27 грн.; заборгованість за відсотками: 42557,22 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. На підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 р. продовжено процедуро ліквідації Банку на два роки по 04.10.2019 р. включно та продовжено повноваження ліквідатора «Дельта Банк» - [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON], на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 91737,49 копійок. Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року прийнято справу до свого провадження в спрощеному позовному провадження без повідомлення осіб, у якій розяснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про прийняття справи до свого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Станом на 19 березня 2018 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит в сумі 49300,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 004-23550-200513 від 20.05.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»» та [PERSON], станом на 29.11.2017 року заборгованість становить 92787,49 грн. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідач [PERSON] згідно умов договору зобов'язання належним чином не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість. Положенням ст. 1052 ЦК України передбачено, що у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7808835 від 19 грудня 2017 р. На підставі викладеного та

Outcome: approved