Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

ПАОП «Зоря» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити житловий будинок [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог ПАОП «Зоря» зазначив, що ПАОП «Зоря» є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 02.02.2009 року. У даному будинку проживає [PERSON] з 01.04.2013 року на підставі договору безоплатного користування майном. Цей договір фактично припинив свою дію 01 квітня 2017 року. Так як починаючи з 08 вересня 2016 року ПАОП «Зоря» попереджало відповідача про припинення договору. В подальшому 27 січня 2017 року було особисто вручене під розпис відповідачу чергове повідомлення про припинення дії договору. І нарешті 04 березня 2017 року відповідачу було вручене працівником поштового зв'язку під розпис останнє повідомлення про виселення з додатковою угодою про припинення договору безоплатного користування майном від 01.04.2013 року з актом приймання-передачі житлового будинку. ПАОП «Зоря» як власник нерухомого майна має намір у встановленому порядку зареєструвати місце проживання за вищевказаною адресою свого працівника та надати йому можливість проживати в цьому житловому будинку. Відповідач продовжує всупереч волі власника використовувати житлове приміщення, не надаючи при цьому будь-яких пояснень. Отже, факт використання відповідачем житлового приміщення, що належить позивачу, порушує право власності позивача на майно, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві та крім того зазначив, що відповідно до додаткової угоди № 1 до договору безоплатного користування майном від 28.09.2016 року укладеного між ПАОП «Зоря» та [PERSON] договір безоплатного користування майном від 01.04.2013 року діє з моменту його укладення сторонами до 31.03.2017 року. Тобто строк дії договору закінчився. Крім того відповідача було повідомлено листом про припинення дії основного договору, про що її було повідомлено, що підтверджується її підписом на листі від 27.01.2017року № 28. Відповідач вказує, що вона не пам'ятає чи підписувала даний лист чи ні, в зв'язку з чим було призначено судово-почеркознавчу експертизу, але експертизу не було проведено в зв'язку з ненаданням позивачем та його представником додаткових матеріалів, зазначених у клопотанні експерта та квитанцію про оплату вартості експертизи. Тобто відповідачем не надано доказів в підтвердження своїх доводів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що даний позов не підлягає задоволенню, оскільки в ньому не ставиться питання про розірвання договору, в зв'язку з чим він продовжує діяти. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що ПАОП «Зоря» є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 02.02.2009 року (а.с. 5-6). 01.04.2013 року між ПАОП «Зоря» та [PERSON] було укладено договір безоплатного користування майном, а саме 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). Згідно п. 10.2 даного договору дія даного договору може бути припинена в будь-який час на вимогу позичкодавця, за умови письмового попередження, що надійшло від позичкодавця за тридцять днів до передбаченої дати припинення договору. Відповідно до п. 10.3 договору підстави припинення договору позичкодавець визначає на власний розсуд, приймаючи до уваги умови договору, навіть за відсутність погодження з позичкоодержувачем. Дані обставини сторонами не заперечується та визнаються. В подальшому після звільнення [PERSON] з підприємства, ПАОП «Зоря» 08.09.2016 року було надіслано [PERSON] попередження про припинення дії договору, та про те, що договір у відповідності до п.10.2 припинить свою дію через тридцять днів, а саме 08.10.2016 року. Але підтвердження вручення відповідачу даного попередження в матеріалах справи не має (а.с. 10). Крім того ПАОП «Зоря» було направлено 27.01.2017 року попередження про припинення дії основного договору безоплатного користування майном від 01.04.2013 року з 01.02.2017 року, яке [PERSON] отримала 27.01.2017 року, що підтверджується її підписом на заяві (а.с. 11). Згідно додаткової угоди № 1 до договору безоплатного користування майном від 28.09.2016 року укладеного між ПАОП «Зоря» та [PERSON] договір безоплатного користування майном від 01.04.2013 року діє з моменту його укладення сторонами до 31.03.2017 року (а.с. 12). В процесі розгляду справи представником відповідача було зазначено, що [PERSON] не підписувала лист про повідомлення відповідача щодо припинення дії основного договору безоплатного користування майном укладеного між ПАОП «Зоря» та [PERSON] Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 04.12.2017 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу для визначення чи в листі про повідомлення відповідача щодо припинення дії основного договору безоплатного користування майном укладеного між ПАОП «Зоря» та [PERSON] стоїть підпис [PERSON] (а.с. 82-83). Але дану експертизу не було проведено в зв'язку з ненаданням позивачем та його представником додаткових матеріалів, зазначених у клопотанні експерта та квитанцію про оплату вартості експертизи. Тобто відповідачем не надано доказів в підтвердження своїх доводів про несправжність її підпису в листі повідомленні про припинення дії основного договору. А відповідно до додаткової угоди № 1 до договору безоплатного користування майном від 28.09.2016 року укладеного між ПАОП «Зоря» та [PERSON] договір безоплатного користування майном від 01.04.2013 року діє до 31.03.2017 року. Тобто на даний час він припинив свою дію. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.836 ЦК України якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків. Враховуючи викладене, те, що договір безоплатного користування майном від 01.04.2013 року припинив свою дію, додаткова угода № 1 до договору безоплатного користування майном від 28.09.2016 року передбачала, що договір діє до 31.03.2017 року, тобто дія договорів припинили свою дію, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити житловий будинок [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 317,319,391,836 ЦК України та

Outcome: approved