Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 14.10.2013 року між ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~1/18/317/27-09-13/0002, відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 11097,77 грн. зі строком користування з 14.10.2013 р. до 13.10.2016 р., сплатою процентної ставки у розмірі 15\~% річних та щомісячної комісії у розмірі 1 % від первісної суми кредиту. Згідно з п. 4.4.3 договору позичальник зобовязана погашати заборгованість по кредиту відповідно до графіку, що є додатком до договору. Але, відповідач належним чином не виконує зобовязання за вказаним договором, тому станом на 01.05.2015 року утворилась заборгованість у загальній сумі 14423,26 грн., яка складається з: 7344,71\~грн. заборгованості за кредитом; 554,64\~грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами; 554,90\~грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку; 280,59 грн. пеня за прострочення основної судної заборгованості; 139,52 грн. пеня за несплачені проценти; 5548,89 грн. штраф. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, Банк просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у сумі 14423,26 грн., а також судові витрати - 243,60\~грн. - судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, з дотриманням порядку, передбаченого ч. 3 ст. 76 ЦПК України, повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою представника позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 14.10.2013 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВЕ «АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» та [PERSON] уклали кредитний договір №\~1/18/317/27-09-13/0002. Відповідно до умов вказаного договору Банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 11097,77 грн. зі строком користування з 14.10.2013 р. до 13.10.2016 р., сплатою процентної ставки у розмірі 15\~% річних та щомісячної комісії у розмірі 1 % від первісної суми кредиту. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав належним чином. Позичальник отримала вказану в договорі суму грошових коштів, що підтверджено документально. Пунктом 4.4.3. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку платежів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальником не здійснювались платежі згідно умов кредитного договору. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у позивача субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у звязку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов. У розрахунку ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» зазначено, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 14.10.2013 р. станом на 01.05.2015 року становить 7344,71\~грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 554,64\~грн.; заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 554,90 грн. Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитом та відсотками за його користування. Правовим наслідком порушення виконання зобовязання та одним із видів цивільно-правової відповідальності у відповідності до частини 1 статті 546 та пункту 3 частини 1 статті 610 ЦК України є встановлена договором або законом неустойка. Поняття неустойки дано в статті 549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту наведених норм закону випливає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання та залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, а й від часу такого невиконання. Як вид цивільно-правової відповідальності пеня застосовується виключно у грошових зобовязаннях та стимулює боржника до оперативності їх виконання, оскільки її розмір збільшується в залежності від кількості днів прострочення виконання. Згідно до п.5.1. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Так, згідно з довідкою-рахунком пеня за прострочення основної судної заборгованості складає 280,59 грн., а пеня за несплачені проценти 139,52 грн. Також, п.5.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50 % від суми наданого кредиту. Розмір вказаного штрафу відповідно до довідки-розрахунку складає 5548,89 грн. Таким чином, умовами договору передбачена сплата пені та штрафу за порушення строків сплати відсотків та користування кредитними коштами визначених у графіку платежів. Судом визнається правильним та таким, що відповідає умовам кредитного договору наданий позивачем розрахунок суми штрафів та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд визнає, що [PERSON] належним чином не виконала обовязки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню у встановлених судом розмірах. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідно до копії пенсійного посвідчення [PERSON] є отримувачем пенсії по інвалідності, ІІ група з дитинства. За таких обставин та з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір», сплачений позивачем при звернені до суду судовий збір не підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved