Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення з квартири, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . 07.11.2019 року між ним та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. Згідно п.1 договору відповідач зобов*язувався не пізніше 01.05.2020 року купити дану квартиру. Купівля-продаж предмету договору мала бути вчинена за суму, яка на день нотаріального посвідчення договору складатиме 6500 доларів США. Відповідно до п. 14 договору, якщо протягом 30 днів після спливу терміну, передбаченого п.1 попереднього договору, договір купівлі-продажу не буде укладено, або жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення, зобов`язання за цим договором припиняються. 07.06.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. для передачі заяви [PERSON] , щоб повідомити його про зустріч для укладення відповідного договору купівлі-продажу, так як строки попереднього договору вже вийшли. Однак, [PERSON] не з`явився у запропонований час та не намагався зв`язатися з ним для вирішення вищезазначеного питання. По даний час основний договір купівлі-продажу не укладений. Розраховуючи, що відповідач з ним розрахується, він дозволив йому проживати у квартирі до укладення основного договору. [PERSON] на даний час проживає у його квартирі на незаконних підставах, оскільки відсутній документ, який би підтверджував право власності відповідача на зазначену квартиру або будь-який договір оренди. Він неодноразово звертався до Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Клен» із заявами щодо вжиття заходів впливу відносно відповідача, який продовжує безпідставно проживати у квартирі, але [PERSON] ніяк не реагує на звернення та відмовляється звільнити приміщення. Крім того, за час проживання [PERSON] стан квартири значно погіршився, від сусідів по секції постійно поступають скарги щодо його поведінки, зокрема груба лайка, хамство, не дотримання санітарних норм. Також, неодноразово звертався до поліції, але через те, що виселення з квартири не входить до їхньої компетенції, було прийнято рішення про припинення перевірок за адресою: [ADDRESS] та рекомендовано звернутися до суду з питанням про виселення з квартири. Зазначив, що відповідач не сплачує комунальні платежі, утворюючі борг по квартирі, який станом на 18.08.2021 року складає 5429,71 грн. Враховуючи, що договір купівлі-продажу між сторонами не укладено, до [PERSON] право власності або право користування квартирою не переходило, він, як власник квартири просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення відповідача з квартири за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого приміщення. Стягнути з відповідача судові витрати. Рух справи Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 30 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 23 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 18 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду у судовому засіданні. Аргументи учасників справи Позивач та його представник позов підтримали, з підстав викладених в ньому, просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав від 18.08.2011 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2021 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира спільного заселення [ADDRESS] (а.с.7, 32-33). Як вбачається з довідки про склад сім*ї №96 від 17.09.2021 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.35) 07 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.8). Згідно листа ЧМ КБТІ від 13.02.2020 року та копії технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з житлової кімнати площею 10,20 кв.м., та двох комор по 0,30 кв.м., крім того приміщення LVII коридор площею 13,20 кв.м., LVIII душова площею 1,40 кв.м., LVIII* приміщення площею 1,30 кв.м., LIX вбиральня площею 1,00 кв.м., LХ вбиральня 1,00 кв.м., LХІ приміщення площею 3,20 кв.м., LХІІ кухня площею 6,70 кв.м. - спільного користування з квартирами: [ADDRESS] , 155, [ADDRESS] (а.с.52-54). Відповідно до заяви [PERSON] від 07.05.2020 року, оформленої у приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. та адресованої [PERSON] , позивач пропонує відповідачу зустрітися для укладення відповідного договору купівлі-продажу, так як строки попереднього договору вийшли (а.с. 9). 07.05.2020 року дана заява приватним нотаріусом Макеєвою Н.В, була передана [PERSON] , що підтверджується відповідним листом передачі заяви (а.с.10). Як вбачається зі змісту скарги мешканців кімнат [ADDRESS] , [ADDRESS] , [PERSON] не дотримується санітарних умов проживання в гуртожитку (а.с.11,18). 29.06.2021 року ОСББ «Клен» направило [PERSON] попередження про добровільне звільнення квартири [ADDRESS] . Дане попередження [PERSON] відмовився отримувати (а.с.15). Згідно листа ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 15.07.2021 року вбачається, що [PERSON] добровільно покинути квартиру [ADDRESS] відмовляється (а.с.17). Відповідно до акту ОСББ «Клен» про добровільне звільнення помешкання від 10.08.2021 року вбачається, що з [PERSON] була проведена бесіда про добровільне звільнення квартири [ADDRESS] . Останній звільнити квартиру відмовився (а.с.19). Згідно довідки ОСББ «Клен» заборгованість за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] складає 5429,71 грн. (а.с.20). Як вбачається з актів проведення перевірки законності проживання мешканців квартири [ADDRESS] від 25.07.2021 року та від 17.09.2021 року [PERSON] з 01.05.2021 року спільно зі своєю співмешканкою проживають в даній квартирі без жодних правових підстав (а.с.21, 31). 30.07.2021 року ОСББ «Клен» повідомило [PERSON] , що оскільки [PERSON] та його дружина правових підстав для проживання в квартирі [ADDRESS] не мають, добровільно займане приміщення не звільняють, то рекомендовано звернутися до суду за захистом порушеного права (а.с.22). Позиція суду Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права Як визначено\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Стаття 319 ЦК України\~передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Як встановлено судом, [PERSON] \~\~належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу, зокрема щодо купівлі у строк до 01.05.2020 року квартири спільного заселення [ADDRESS] та протягом тридцяти календарних днів після 01.05.2020 року не уклав договір купівлі-продажу. Оскільки [PERSON] не виконав умови попереднього договору, договір купівлі-продажу квартири укладений не був, а тому у нього не виникло на вказану квартиру право власності і проживає в даній квартирі він без законних підстав. Враховуючи, що [PERSON] є власником квартири спільного заселення [ADDRESS] , а [PERSON] , мешкаючи у ній без належних правових підстав, вимоги позивача щодо виселення не виконав, договір купівлі-продажу з позивачем не уклав, чим порушує права останнього на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, суд на підставі\~статті 391 ЦК України\~дійшов висновку про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову \~на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. (а.с.1). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved