Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

ПАТ «КБ «[PERSON] - Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що між ВАТ «Комерційний Банк «Актив-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Актив-Банк» та [PERSON] 05 березня 2008 р. було укладено кредитний договір № 0305/02 та дві додаткові угоди до нього. За умовами Кредитного договору Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на поточні потреби й надав йому кредит, ліміт заборгованості за яким в сумі не перевищував 178 200,00 доларів США, а останній зобов'язався погашати кредит за наступним графіком: починаючи з березня місяця 2011 року щомісячно, не пізніше п'ятого числа місяця, частинами не менш як 14 850,00 доларів США, та кінцевим строком погашення заборгованості - не пізніше 02березня 2012 p.; сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 15,0 % річних. В подальшому, додатковими угодами до Кредитного договору сторони погодили, що Позичальник погашатиме кредит за наступним графіком: починаючи з березня місяця 2011 року щомісячно, не пізніше п'ятого числа місяця, частинами не менш як 24 850.00 доларів, та кінцевим строком погашення заборгованості - не пізніше 02 березня 2012 р. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 05 березня 2008 p., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 477, за яким [PERSON] як іпотекодавець передав, а Банк прийняв в іпотеку нерухоме майно нежитлового призначення, а саме: літ. Е-2 - фізкультурно-оздоровчий комплекс, загальною площею 549,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 154а. Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 30.11.2007 р., та зареєстрований за реєстровим № 18654613. За умовами Кредитного договору Банком виконані свої зобов'язання в повному обсязі та надано Позичальнику у користування кредитні кошти в сумі 298 200,00 доларів США. Натомість, в порушення умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства [PERSON] не виконуєте зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Станом на 05 травня 2015 р. загальна заборгованість позичальника, [PERSON], перед публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» за кредитним договором № 0305/02 від 05 березня 2008 р. становить 417 726, 37 доларів США, в тому числі: *197 355,14 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; *220 371,23 доларів США - сума заборгованості за простроченими процентами за кредитом. Отже, заборгованість [PERSON], [PERSON] перед ПАТ «Комерційний Банк «Актив-Банк», яка не погашена станом на дату звернення з позовною заявою, становить - 417 726, 37 доларів США(що за курсом НБУ станом на дату подання позову - 16.06.2015 р. еквівалентно 8 959 733,54 гривень; курс: за один долар США - 21,448810 гривень). У зв'язку з невиконання Позичальником умов кредитного договору, 15.05.2015 р. з метою позасудового врегулювання спору Банком було направлено [PERSON] та [PERSON] вимогу № 1252/11 від 14.05.2015 р. про погашення суми заборгованості, проте, станом на момент подання даної позовної заяви вимога Кредитора не виконана. Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору від 05.03.2008 р. Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином). Згідно п. 4.2 іпотечного договору звернення стягнення за даним договором здійснюється на підставі договору іпотеки, виконавчого напису або за рішенням суду. Тому позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 05.03.2008 p., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 477, - нерухоме майно нежитлового призначення, а саме: літ. Е-2 - фізкультурно-оздоровчий комплекс, загальною площею 549,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 154а, ринковою вартістю 3 212 000, 00 гривень, що належать на праві приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) шляхом набуття на нього права власності за Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3; код ЄДРПОУ 26253000) в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) за кредитним договором № 0305/02, укладеним від 05.03.2008 р. між відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3; код ЄДРПОУ 26253000) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) у розмірі 417 726, 37 доларів США (що за курсом НБУ еквівалентно 8 959 733,54 гривень), в тому числі: *197 355,14 доларів США (що за курсом НБУ станом на - 16.06.2015 р. еквівалентно 4 233 032,90 гривень) - сума простроченої заборгованості за кредитом; *220 371,23 доларів США (що за курсом НБУ станом на - 16.06.2015 р. еквівалентно 4 726 700, 64 гривень) - сума заборгованості за простроченими процентами за кредитом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог про звернення стягнення пославшись, що укладений кредитний договір № 0305/02 в частині визначення валюти кредитування як долару США є удаваним правочином, окрім того 25 січня 2011 року між сторонами було укладено мирову угоду , згідно якої заборгованість [PERSON] перед банком на момент укладення становить 3\~525\~561,22 грн. тобто сторони домовилися що борг буде сплачуватися саме в гривневому еквіваленті. Третя особа [PERSON] всудове засіданні не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється\~\~ на\~\~ всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що між ВАТ «Комерційний Банк «Актив-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Актив-Банк» та [PERSON] 05 березня 2008 р. було укладено кредитний договір № 0305/02 та дві додаткові угоди до нього. За умовами Кредитного договору Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на поточні потреби й надав йому кредит, ліміт заборгованості за яким в сумі не перевищував 178 200,00 доларів США, а останній зобов'язався погашати кредит за наступним графіком: починаючи з березня місяця 2011 року щомісячно, не пізніше п'ятого числа місяця, частинами не менш як 14 850,00 доларів США, та кінцевим строком погашення заборгованості - не пізніше 02березня 2012 p.; сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 15,0 % річних. В подальшому, додатковими угодами до Кредитного договору сторони погодили, що Позичальник погашатиме кредит за наступним графіком: починаючи з березня місяця 2011 року щомісячно, не пізніше п'ятого числа місяця, частинами не менш як 24 850.00 доларів, та кінцевим строком погашення заборгованості - не пізніше 02 березня 2012 р. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 05 березня 2008 p., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 477, за яким [PERSON] як іпотекодавець передав, а Банк прийняв в іпотеку нерухоме майно нежитлового призначення, а саме: літ. Е-2 - фізкультурно-оздоровчий комплекс, загальною площею 549,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 154а. Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 30.11.2007 р., та зареєстрований за реєстровим № 18654613. За умовами Кредитного договору Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі та надав [PERSON] у користування кредитні кошти в сумі 298 200,00 доларів США. Натомість, в порушення умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства [PERSON] не виконує зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Станом на 05 травня 2015 р. загальна заборгованість позичальника, [PERSON], перед публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» за кредитним договором № 0305/02 від 05 березня 2008 р. становить 417 726, 37 доларів США, в тому числі: *197 355,14 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; *220 371,23 доларів США - сума заборгованості за простроченими процентами за кредитом. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а ч.2\~ст.1050 ЦК України\~передбачено, що кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми позики та сплати відсотків, у випадку, якщо позичальник прострочив повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами. Згідно\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В зв*язку з невиконання боржників своїх зобовязань станом на 05 травня 2015 рік утворилась заборгованість в розмірі 417 726, 37 доларів США(що за курсом НБУ станом на дату подання позову - 16.06.2015 р. еквівалентно 8 959 733,54 гривень; курс: за один долар США - 21,448810 гривень). У зв'язку з невиконання Позичальником умов кредитного договору, 15.05.2015 р. з метою позасудового врегулювання спору Банком було направлено [PERSON] та [PERSON] вимогу № 1252/11 від 14.05.2015 р. про погашення суми заборгованості, проте, станом на момент подання даної позовної заяви вимога Кредитора не виконана. Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору від 05.03.2008 р. Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином). Згідно п. 4.2 іпотечного договору звернення стягнення за даним договором здійснюється на підставі договору іпотеки, виконавчого напису або за рішенням суду. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено\~ст. 590 ЦК України. Згідно ч.6\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Статтею 12 вказаного Закону\~передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а згідно\~ст. 35 цього Закону\~у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання зазначених вимог Закону України «Про іпотеку» 14 травня 2015 року направив на адресу відповідача та третьої особи вимогу про усунення порушення умов кредитного договору.\~Оскільки третя особа [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним Договором не виконує, відтак у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1\~ст.7 Закону України «Про іпотеку»за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Суд погоджується із розрахунком заборгованості за кредитним договором від 05 березня 2008 року, утворилась заборгованість у розмірі 417 726, 37 доларів США,(що за курсом НБУ еквівалентно 8 959 733,54 гривень), в тому числі: *197 355,14 доларів США (що за курсом НБУ станом на - 16.06.2015 р. еквівалентно 4 233 032,90 гривень) - сума простроченої заборгованості за кредитом; *220 371,23 доларів США (що за курсом НБУ станом на - 16.06.2015 р. еквівалентно 4 726 700, 64 гривень) - сума заборгованості за простроченими процентами за кредитом. Як роз'яснено в п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). З урахуванням\~\~розміру заборгованості, яка станом на 05 травня 2015 рік становить 417 726, 37 доларів США,(що за курсом НБУ еквівалентно 8 959 733,54 гривень), враховуючи співмірність\~\~заборгованості із вартістю предмета іпотеки, яка відповідно до умов\~\~іпотечного договору складає 3\~212 000 грн., суд вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, А згідно роз*яснень, викладених у п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 року, № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті\~33, статті\~36, частини першої статті\~37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої\~статті 16 ЦК\~має право вимагати застосування його судом. Так, відповідно до іпотечнорго договору від 05 березня 2008 року, укладеного між ВАТ «КБ [PERSON] -Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Актив-Банк та [PERSON] в п 4.3 мітиться, що іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки: шляхом продажу від свого імені Предмета іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та шляхом прийняття Предмета іпотеки у власність, в порядку визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Сторони з розумінням змісту\~статті 37 Закону України «Про іпотеку»\~свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій Іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на Предмет іпотеки може бути оскаржене Іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що виконав основне зобовязання. Згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель має право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Як вбачається з матеріалів справи позивач звертаючись до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, обрав спосіб зверненян стягнення саме шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобовязання у порядку, встановленому\~ст.37 ЗУ «Про іпотеку». Оскільки відповідач та третя особа належним чином не виконали основне зобовязання за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved