Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» в особі ТОВ «Фінансові перспективи» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову позивач вказав, що 21 вересня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009р АКІБ «УкрСиббанк» змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк», який є правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11220168000, за яким банк надав [PERSON] кредит в розмірі 175 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому договором, на строк по 20 вересня 2016 року, а він зобов'язувалася щомісячно сплачувати заборгованість згідно графіку погашення кредиту, що складається із суми щомісячного платежу по кредиту та відсотках. В якості забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору 21 вересня 2007 року між банком та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір іпотеки № 11492. Предметом іпотеки є комплекс нежитлових будівель, що знаходяться по [ADDRESS]. Так як [PERSON] порушував умови договору та ухиляється від належного його виконання, утворилась заборгованість по кредитному договору, яка станом на 10 лютого 2014 року становить 238727,24 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ становить 2035913 грн.64 коп., в тому числі: по тілу кредиту - 147439 доларів США 98 центів, що в еквіваленті становить 1257397 грн.64 коп., по відсоткам - 91287 доларів США 26 центів, що в еквіваленті становить 778516 грн. 01 коп. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого право вимоги , що виникло з кредитного договору № 11220168000 від 21 вересня 2007 року у ПАТ «Укрсиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта Банк». Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує умов договору, представник позивача за договором доручення від 04.11.2013р. № 31.4.-08/9915/13 та довіреністю від 24.11.2013 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансові перспективи» звернулося з позовом в суд та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки 11492 від 21.09.2007р. укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] шляхом визнання за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки комплекс нежитлових будівель, що знаходяться по [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив задоволити позов повністю. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення шляхом визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки та не заперечував проти задоволення в цій частині позовних вимог. В частині вимог щодо зобов'язання відповідачів передати позивачу правовстановлюючі документи на предмет іпотеки та ключі, заперечив. зазначивши, що в його довірителя [PERSON] правовстановлюючі документи відсутні так як вони були передані позивачу ще під час укладення договору поруки. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав повністю та пояснив, що окрім зазначеної іпотеки [PERSON] передав предмет іпотеки в наступну іпотеку згідно договору іпотеки № 11492/2 в якості забезпечення зобов'язань по кредитному договору №11220798000 від 21.09.2007р., а тому при задоволенні даного позову буде порушено права [PERSON] щодо виконання його особистих кредитних зобов'язань. Вважає, що позивач повинен був звернутися до суду та включити до позовних вимог кредитні зобов'язання [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», який на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009р АКІБ «УкрСиббанк» змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11220168000, за яким банк надав [PERSON] кредит в розмірі 175 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі та в строки встановлені договором, а він зобов'язувався щомісячно сплачувати заборгованість згідно графіку погашення кредиту, що складається із суми щомісячного платежу по кредиту та відсотках. Відповідно до п. 1.2.2 Договору про надання споживчого кредиту, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору але в будь-якому випадку не пізніше 20 вересня 2016 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та або згідно умов відповідної угоди. Відповідно до п. 1.3.1. Договору про надання споживчого кредиту, за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,9 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. В якості забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору 21 вересня 2007 року № 11220168000 між банком та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір іпотеки № 11492. Предметом іпотеки є комплекс нежитлових будівель що позначені на технічному плані під літ. «Аа-а-8» - готельний комплекс (724,4 кв.м.); літ. «Бб-б-5» - кафе( 125,3 кв.м.); літ.»1,2,4,5»- огорожа; літ. «3»- підпорна стіна; літ. «I-II» - вимощення; літ. «УУ1»- вбиральна; літ. «В» - продовольчий склад; літ. «в» - прибудова продовольчого складу; літ «Д»-погріб; літ. «Н», «П», «Г», «З-1», «З-2», «К», «М»- альтанка, літ «Ж» - кабіна відпочинку; 6-штучний водопад, 7 - штучне озеро, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду від 22.02.2007р та зареєстрованого в Смілянському виробничому підрозділі ЧО ОБТІ за № 152ав книзі 3, та знаходяться по [ADDRESS]. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки становить 3724400 грн. Відповідно до п.1.4. договору іпотеки - у разі невиконання позичальником положень кредитного договору Іпотекодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, включаючи пеню та штрафні санкції, а також видатки, про зверненню стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого право вимоги , що виникло з кредитного договору № 11220168000 від 21 вересня 2007 року у ПАТ «Укрсиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта Банк». Матеріали справи не містять доказів того, що вказаний договір було у встановленому законом порядку змінено, розірвано чи визнано судом недійсним. 7 та 10 лютого 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направило на адресу [PERSON] та [PERSON] повідомлення про зміну кредитора на ПАТ «Дельта Банк» згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, повідомило про порушення позичальником умов кредитного договору та вимогу про передачу предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Внаслідок порушення виконання [PERSON] зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту № 11220168000 від 21 вересня 2007 року утворилась заборгованість, яка станом на 10 лютого 2014 року становить 238727,24 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ становить 2035913 грн.64 коп., в тому числі: по тілу кредиту - 147439 доларів США 98 центів, що в еквіваленті становить 1257397 грн.64 коп., по відсоткам - 91287 доларів США 26 центів, що в еквіваленті становить 778516 грн.01 коп. Відповідно до статей 33 та 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки , є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі , яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпоотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року передбачено, що з урахуванням ст.ст.33, 36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. У п.5.2 договору іпотеки міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання а також шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача [PERSON], [PERSON] на те, що суд не може розглянути зазначений спір так як позивач повинен був звернутися в суд з позовом та включити до позовних вимог також грошові вимоги до [PERSON] , які забезпечені наступним договором іпотеки № 11492/2 є безпідставними так як відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справ. Також представниками відповідачів не надано доказів передачі документів про право власності на предмет іпотеки позивачу. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач в судовому засіданні довів правомірність своїх вимог. З відповідачів, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути в солідарному порядку на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654 грн.00 коп На підставі викладеного та

Outcome: approved