Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на її утримання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO]. Мати - [PERSON] ніде не працює, до виконання батьківських обов'язків ставиться не належним чином, вихованням дитини не займалась, умови проживання загрожують життю та здоров'ю дитини, відсутні продукти харчування, сморід, таргани, дитина потребує догляду та лікування, тому відповідно до наказу № 21 від 01.03.2017 року дитина перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей. 11.02.2017 року, дитина була влаштована до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де перебуває по теперішній час. Мати жодного разу не відвідала дитину, не цікавилась нею ні в усній, ні в письмовій формі, тобто самоусунулась від виховання та утримання своєї дитини. Враховуючи термін перебування малолітньої дитини [PERSON] у КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» та проведення роботи спеціалістами служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, Ізмаїльського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з сім'єю [PERSON] щодо створення належних умов для проживання та виховання дітей, працевлаштування матері дитини та належного виконання батьківських обов'язків, однак станом на 01.10.2017 мати не створила умов для повернення дитини у сім'ю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - також підтримала позовні вимоги, за викладених обставин вважає необхідним позбавити відповідачів батьківських прав. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 05.10.2012 року серії [NUMBER], актовий запис № 1216 від 05.10.2012 року, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.6). Відомості про батька в свідоцтво про народження [PERSON], внесені згідно ч.1 ст. 135 СК України згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 516/436/52-25 від 20.02.2017 (а.с. 8) Орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації 10.10.2017 р. дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] оскільки відповідач не створив умов для проживання дитини, будинок перебуває в занедбаному стані, відсутній запас харчів, речі першої необхідності, сморід, таргани. Умов для повернення дитини в сім'ю немає (а.с.4-5). З сім'єю [PERSON] постійно проводиться робота щодо створення належних умов для дітей, належного догляду за дітьми, забезпечення них необхідними речами та продуктами харчування. Відповідно до актів №53 від 30.06.2017 p., № 87 від 18.09.2017, складених спеціалістами ССД та ІМЦСССДМ, умови проживання сім'ї [PERSON] антисанітарні, для дітей не створено умов для проживання та виховання, немає необхідних речей.(а.с. 12-13) Згідно з висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня» від 23.02.2017, малолітня [PERSON] має діагноз: розумова відсталість легкого ступеня, F 70.(а.с. 11) З відповідачем [PERSON] службою у справах дітей 30.01.2017 р., 03.06.2017 р проводилися бесіди про виконання батьківських обов'язків (а.с.14,15). Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену тину та її доставку від 11.02.2017 року, дитина була доставлена до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». (а.с. 9). Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.191 СК України аліменти стягуються з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, не цікавляться її здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина, з 13.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 1 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved