Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах дитини [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив наступне. [PERSON] є матір*ю [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради як дитина, позбавлена батьківського піклування, та тимчасово була влаштована в сім*ю баби - [PERSON] На цей час дівчинка перебуває в сім*ї баби - [PERSON] Мати дитини перебувала під домашнім арештом та була обмежена у спілкуванні з донькою відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.06.2014 р. №1-кс/490/2549/2014 у зв*язку з вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України - вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла 16-річного віку, вчинене матір*ю, ч. 4 ст. 301 КК України - збут предметів порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію. Всі злочинні дії вчинялися [PERSON] у відношенні власної доньки. На цей час відповідач засуджена Заводським районним судом м. Миколаєва до позбавлення волі на 6 років у зв*язку з вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Батько дівчинки перебував в місцях позбавлення волі, і на цей час в судовому порядку вирішується питання про позбавлення його батьківських прав. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред*явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на її особистий рахунок. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON], яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції на підставі ухвали суду від 20.05.2015 р., що не позбавляло її можливості бачити та чути хід судового засідання, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші процесуальні права та виконувати обов*язки, позовні вимоги не визнала, зазначивши, що дитина постійно перебувала з нею, і вона не бажає віддавати її бабусі, яка вживає алкоголь. Вона самостійно виховувала і утримувала доньку, спиртними напоями не зловживала, ніде на обліку не перебувала. Зараз вона відбуває покарання в місцях позбавлення волі за скоєння злочину, передбаченого ст. 307 КК України. Ніяких пояснень з приводу вчинення кримінального правопорушення щодо своєї доньки відповідач не надала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач, яка є його донькою, не забезпечувала дитину, не займалася її вихованням, з дитиною постійно була бабуся. В 2014 р. відповідач проживала з донькою окремо, не працювала, як потім з*ясувалося, вживала наркотики і торгувала. Він особисто питав доньку, за які кошти вона живе, але вона обманювала його, відповідала, що не знає. З вироку суду йому стало відомо, що відповідач торгувала фотографіями доньки, які висилала іноземцям, за що отримувала гроші. Відповідач купила для доньки дорогий мобільний телефон з метою задобрити її, щоб вона і далі дозволяла себе фотографувати. Вони з дружиною також надавали матеріальну допомогу, спілкувалися з онукою, приймали участь в її житті, коли вона прожвала окремо з відповідачкою. Заслухавши сторони, свідка [PERSON], думку прокурора, яка вважала доцільним позбавити відповідача батьківських прав, дослідивши письмові докази, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір*ю дівчинки [PERSON], [INFO]., а батьком - [PERSON] (а.с. 28). Дитина [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради як дитина, позбавлена батьківського піклування та тимчасово була влаштована в сім*ю баби - [PERSON]. На цей час дівчина перебуває в сім*ї баби - [PERSON]. Відповідач відбуває покарання в Уманській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№129) у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с.8-11). Батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.04.2015 р. Відповідно до вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2014 р., який набарав чинності, [PERSON] визнана винною у вчиненні крмінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 і ч. 4 ст. 301 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 рік 6 місяців. З вироку вбачається, що [PERSON] вчинила розпусні дії щодо своєї малолітньої доньки, які здатні викликати фізичне та моральне розбещення дитини, а також виготовила фото та відео продукцію за участю її малолітньої доньки, яка відповідно до висновку експерта відноситься до дитячої порнографії (а.с. 25). Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12.02.2015 р. батьки дитини не спроможні повноцінно виконувати свої батьківськи обов*язки, тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є обґрунтованим та прийнятий після ретельного дослідження всіх обставин справи. Таким чином, в судовому засіданні встановлені підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно з ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що відповідач зобов*язана і має можливість сплачувати на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]., аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 02.04.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: partial