Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, звертається за захистом прав неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON], [INFO], перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Згодом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Батько дитини, [PERSON], місце проживання: [ADDRESS], участі у вихованні доньки не приймає фактично з 2003 року, здоров'ям її не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги не надає. Ухилення [PERSON] від виховання доньки підтверджується письмовими характеристиками [PERSON] від 27.01.2015 року та [PERSON] від 05.02.2016 року. Характеристика, надана ГО «Закарпаття-Донбас» на родину [PERSON] також вказує на те, що рідного батька малолітньої [PERSON] жодного разу не бачили, його місцезнаходження не відомо. Факт ухилення [PERSON] від виховання своєї доньки підтверджується також характеристиками учениці 9-Г класу, [PERSON], видані адміністрацією Ужгородської загальноосвітньої школи I-III ст. № 6 ім. B.C. Гренджі-Донського, де зазначено, що батько дитини не бере участі у вихованні дитини, оскільки жодного разу не з'явився на батьківських зборах, не цікавився її успіхами у навчанні долею дитини. Згідно з інформацією відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції головного управління юстиції у Луганській області на виконанні у ВДВС Стахановського МУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-3816 від 21.12.2004 p., виданий Стахановським судом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки [PERSON], починаючи з 07.12.2004 р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак, [PERSON] свідомо ігнорує дане рішення і таким чином ухиляється від обов'язку матеріально утримувати малолітню доньку. Відповідно до довідки № 8312 від 11.09.2014 р. заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р. складає 4221 грн. Також [PERSON], знаходиться на обліку в Ужгородському МУ ПСЗН як отримувач тимчасової допомоги на 1 дитину, коли мати (батько) ухиляються від сплати аліментів, що стверджується довідкою від 30.12.2015 р. № 636. Наведене свідчить про те, що батько малолітньої доньки повністю ухилився від її виховання, матеріально її не забезпечує, навчанням та фізичним розвитком не цікавиться. Враховуючи складну ситуацію в державі, а саме той факт, що [PERSON] та її мати [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення і покинули місце постійного проживання, у зв'язку з чим виникли додаткові витрати на придбання одягу, речей першої необхідності, відповідне харчування для дитини, оздоровлюючий відпочинок, а сама [PERSON] перебуває у декретній відпустці та будь-яких доходів не має, виникає необхідність у зміні розміру призначених раніше аліментів у сторону їх збільшення. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. яка проживає в [ADDRESS] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.11.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому в судове засідання не з'явився. Представник органу опіки та піклування Шатров В.В. подав до суду письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, так як подала письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 01 лютого 2005 року між ними було розірвано (а.с. 10). Згідно до даних свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком значиться відповідач [PERSON], а мати [PERSON] (а.с. 9). Дитина проживає з [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 17). Довідкою ВДВС Стаханоського МУЮ № 8312 від 11.09.2014 р. стверджується, що у ВДВС Стахановського МУЮ на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-3816 від 21.12.2004 р., виданий Стахоновським судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 07.12.2004 р. і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість відповідача за період з 01.03.2014 р. по 31.08.2014 р. становить 4221 грн. (а.с. 15). Згідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородського міського виконавчого комітету № 75/12-41 від 16.02.2015 р. відповідач [PERSON] ухиляється від обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, матеріально її не забезпечує, навчанням та фізичним розвитком не цікавиться, на підставі чого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Матеріалами справи доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Суд вважає, що з моменту постановлення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 ч. 1 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно зросли витрати на утримання дитини, що вплинуло на матеріальний стан матері дитини. При цьому, визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан матері дитини [PERSON], яка веде догляд за дитиною, працездатний вік відповідача, який проживає окремо від сім'ї. З врахуванням наведених обставин справи, враховуючи вимоги ст.ст. 180, 182, 183 СК України, суд вважає, що розмір стягнення аліментів слід збільшити та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 1102.4 грн. судового збору, з яких за вимогу про позбавлення батьківських прав в сумі 551.2 грн. та за вимогу про стягнення аліментів в сумі 551.2 грн.

Outcome: approved