Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» (надалі [PERSON]) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок присадибного типу з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Спендіарова, буд. 94, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. по кредитному договору № 014/0038/82/82058 від 26 червня 2008 року у розмірі 16334,44 дол. США (еквівалентно 130561 грн. 18 коп.). В обґрунтування позову зазначається, що 26 червня 2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступник ВАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0038/82/82058, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000 дол. США з кінцевим строком погашення 26 червня 2018 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% на рік. В порушення умов договору та норм цивільного законодавства відповідач зобов'язання належним чином не виконує в результаті чого станом на 02 грудня 2013 року заборгованість по кредитному договору становить 16334,44 дол. США, з них: заборгованість по кредиту 13319,49 дол. США, заборгованість по сплаті відсотків 1120,01 дол. США, пеня за порушення графіку сплати відсотків 1894,94 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] 01 липня 2008 року було укладено договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок присадибного типу з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Спендіарова, буд. 94, загальною площею 50,3 кв.м., та який належить відповідачу на праві власності. За рахунок заставленого майна банк має право задовольнити у повному обсязі усі вимоги, передбачені кредитним договором. З метою погашення відповідачем простроченої заборгованості 06 листопада 2013 року Банком було направлено позивальнику вимогу про дострокове погашення заборгованості, проте вимога [PERSON] не отримана у звязку з закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні, однак неотримання вимоги не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «[PERSON] Аваль» у повному обсязі. Так, судом встановлено, що 26 червня 2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступник ВАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0038/82/82058, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000 дол. США з кінцевим строком погашення 26 червня 2018 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% на рік. 01 липня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок присадибного типу з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Спендіарова, буд. 94, загальною площею 50,3 кв.м., який належить відповідачу на праві власності. Згідно вимог п. 6.1 Кредитного договору кредитні кошти надані відповідачу у безготівковій формі шляхом переказу всієї суми кредиту на його поточний рахунок, що підтверджується відповідним меморіальним валютним ордером № 02WO84243 від 02 липня 2008 року. З липня 2013 року відповідачем не виконується зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором та сплати відсотків у встановленні кредитним договором строки, у звязку з чим станом на 02 грудня 2013 року заборгованість по кредитному договору становить 13319,49 дол. США (еквівалентно 106462 грн. 68 коп.), заборгованість по сплаті відсотків 1120,01 дол. США (еквівалентно 8952 грн. 24 коп.), пеня за порушення графіку сплати відсотків 1894,94 дол. США (еквівалентно 15146 грн. 26 коп.), а всього 16334,44 дол. США (еквівалентно 130561 грн. 18 коп.) (а.с. 17-20). Перерахунок боргу [PERSON] з доларів США на українську гривню Банком проведено на підставі офіційного курсу долара, встановленого Національним банком України станом на 02 грудня 2013 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 104). Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про іпотеку». Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 1054 Кодексу встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] отримав від ПАТ «[PERSON] Аваль» на підставі кредитного договору № 014/0038/82/82058 кредит у розмірі 20000 дол. США. (а.с. 74-82). З липня 2013 року позивальник (відповідач) не повертає Банку кредит та не сплачує проценти в строки та в розмірі встановленому кредитним договором. Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Статтею 7 названого Закону встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ст. 35 Закону). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 01 липня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого позичальник (відповідач) надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок присадибного типу з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Спендіарова, буд. 94, загальною площею 50,3 кв.м., який належить відповідачу на праві власності. (а.с. 85-94). В пункті 5 Договору іпотеки зазначено, що іпотекодержатель має право вимагати достроково виконання зобовязання за кредитним договором, забезпеченого іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки, у разі, зокрема, порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених кредитним договором. З метою погашення відповідачем простроченої заборгованості по кредитному договору Банком 06 листопада 2013 року було направлено [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимогу Банку було повернуто поштою у звязку з закінченням терміну зберігання. (а.с. 95-101) Проте, як зазначено в ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» неотримання іпотекодавцем вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Зі змісту зазначених вище норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку» у іпотекодержателя ([PERSON] кредитор), у звязку з невиконанням іпотекодавцем (відповідач боржник) основного зобов'язання, а саме погашення кредиту та процентів по кредиту в строки та в розмірі встановленому кредитним договором, виникло право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться також у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у пункті 1.3 цього договору сторони також визначили вартість предмета іпотеки у розмірі 141678 грн.. За таких даних, вимога ПАТ «[PERSON] Аваль» щодо звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки, яке належить відповідачу на праві власності, для задоволення вимог Банку по кредитному договору є обґрунтованим та таким, що відповідає діючим нормам Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку». Документально підтверджені судові витрати позивача складають 1305 грн. 61 коп..

Outcome: approved