Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 21.10.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 в сумі 125 921,21 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 18.03.2019 ТОВ «Фред Капітал» позивач був прийнятий на роботу трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва. Наказом № ФК 000000059 - 0000000262 від 30.09.2019 його було звільнено за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з ним не було проведено розрахунків по заробітній платі за період з 01.04.2019 по 30.09.2019. На день звільнення позивачу було нараховано дохід за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 в розмірі 125 921,21 грн.. Оскільки кошти не були виплачені, позивач змушений звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованої заробітної плати. Ухвалою судді Шполянського районного суду від 29.10.2019 було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Крім того даною ухвалою було витребувано від відповідача довідку про заборговану заробітну плату за період з 01.04.2019 по 30.09.2019. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно запису від 19.03.2018 в трудовій книжці серії [NUMBER] дата заповнення 30.06.2010, [PERSON] було прийнято на роботу трактористом - машиністом с/г виробництва. Запис зроблено на підставі наказу №08- 262 від 18.03.2019. Згідно запису від 30.09.2019 [PERSON] було звільнено з роботи за згодою сторін за ч.1 ст.36 КзПП України. Запис зроблено на підставі наказу №59-262 від 30.09.2019 (а.с.5). Згідно з наказом керівника ТОВ «Фред Капітал», № ФК 000000059 - 0000000262 від 30.09.2019 про припинення трудового договору, [PERSON] був звільнений за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з посади тракториста - машиніста сільськогосподарського виробництва (а.с.6). За даними довідки від 16.10.2019 №119 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал»» виданої про те, що [PERSON] працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал» з 19.03.2019 по 29.09.2019 на посаді тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва. Нарахована заробітна плата за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 складає 125 921,21 грн., з якої утримано податків на суму 24554,64 грн., до виплати становить 101366,57 грн. (а.с.7). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Згідно ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 116 КзПП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу 19.03.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фред Капітал», що підтверджується записом від 19.03.2019 в трудовій книжці серії [NUMBER] . Згідно запису від 30.09.2019 [PERSON] було звільнено з роботи за згодою сторін за ч.1 ст.36 КЗпП України. (а.с.5). Нарахована заробітна плата за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 складає 125 921,21 грн., з якої утримано податків на суму 24554,64 грн., до виплати становить 101366,57 грн. Відповідачем не було надано на ухвалу суду довідки про заборговану заробітну плату. В той же час відповідачем не було надано відзиву на позов, та заперечень щодо суми заборгованої заробітної плати, про яку заявив позивач. Тому, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно ст.5 Закону України «Про оплату праці» суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники. За змістом ч.2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вказано в ч. 6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідачем не було спростовано факту не виплати нарахованої заробітної плати. Отже суд вважає доведеним та підтвердженим належними доказами факт не виплати заробітної плати при звільненні позивача. Також суд вважає задовольнити позов частково, оскільки сума заробітної плати без урахування податків становить 101366,57 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання заяви у справах позовного провадження сплачується судовий збір фізичними особами у розмір 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений: на 1 січня 2019 року - 1921 гривня. Таким чином мінімальний розмір судового збору за подання заяви у справах позовного провадження має становити 1921,00 х 0,4 = 768, 40 гривень. Враховуючи викладене, оскільки позов задовольняється у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, в загальному розмірі 768,40 грн. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Згідно п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі вище викладено,

Outcome: partial