Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ КБ «Дельта» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у сумі 31293,17 гривень, посилаючись на те, що 03.06.2011 року на підставі кредитного договору № 005-07305-030611 відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26259904691786 та кредитну лінію на загальну суму 100 000, 00 грн. та на день укладання договору встановлено кредитний ліміт на суму 6500,00 грн. Уклавши з ТОВ КБ «Дельта» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 12.06.2015 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 31293,17 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 15135,28 грн., простроченого тіла кредиту в сумі 5764,72 грн., заборгованості за відсотками 10393,17 грн., заборгованості за комісіями 0,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить судові витрати у вигляді судового збору покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, причину відсутності суду не повідомив, в позові зазначив, що просить розглядати справу за його відсутністю, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. За даними Сектору адресно-довідкової роботи УДМСУ в Запорізькій області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою зазначеною в позові куди й надсилались судові повістки, але поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, на підставі ст. 77 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2011 року на підставі кредитного договору № 005-07305-030611 відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26259904691786 та кредитну лінію на загальну суму 100 000, 00 грн. та на день укладання договору встановлено кредитний ліміт на суму 6500,00 грн. Уклавши з ТОВ КБ «Дельта» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 12.06.2015 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 31293,17 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 15135,28 грн., простроченого тіла кредиту в сумі 5764,72 грн., заборгованості за відсотками 10393,17 грн., заборгованості за комісіями 0,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить судові витрати у вигляді судового збору покласти на відповідача. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). 03.06.2011 року при укладанні кредитного договору № 005-07305-030611 сторони поставили свій підпис під договором, чим засвідчили факт на згоду з умовами договору , обовязками за договором, що всі умови договору цілком зрозумілі, вони вважають їх справедливими. Договір було підписано добровільно, окрім того, за кредитним договором [PERSON] надав гарантії того, що він ознайомлений з договірними умовами і він з ним погоджується. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не поверну речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня , коли речі мали бути повернуті, до дня фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом. Боржник ,який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 31293,17 гривень законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 312,93 грн.

Outcome: approved