Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказала, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] , [INFO] , вони мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач упродовж тривалого часу проживає окремо, дітьми зовсім не цікавиться, матеріально їх не підтримує, не приймає участі у їх вихованні. Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 13.10.2008 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дітей, однак відповідач рішення суду не виконує. Позивач із дітьми зареєстрована в м Довжанськ (Свердловськ) Луганської області, але вони є внутрішньо переміщеними особами і фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . За час проживання за даною адресою відповідач жодного разу дітей не відвідав, їх здоров`ям та життям не цікавився, позивач сама забезпечує виховання дітей та доглядає за ними. 15 квітня 2019 року дана справа була прийнята суддею до свого провадження та призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. До початку судового розгляду від представника позивача адвоката Мякоти Т.М., надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримували в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області Карпенко І. надала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила розглянути справу за відсутності їх представника. Представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради Єсін О. надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував, просив розглянути справу за відсутності їх представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представників третіх осіб за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини, де у частинах 2 і 3 цієї статті зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини. В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 16 серпня 2011 року дійсно підтверджується, що сторони з 27 жовтня 2001 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який даним судовим рішенням був розірваний. Рішення набрало законної сили 26 серпня 2011 року. Від даного шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. За рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 13 жовтня 2008 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дітей. Позивач та діти є внутрішньо переміщеними особами, проживають в с Круглянка Харківської області та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач з ними не проживає, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, їх добробутом не цікавиться. Дані обставини підтверджуються копіями актів обстеження на предмет підтвердження проживання та матеріально-побутових умов за адресою проживання позивача від 23.05.2019 та 30.05.2019, копіями довідок сімейного лікаря від 17.05.2019, копією висновку оцінки потреб сім`ї та актом від 30.05.2019, а також довідками з місць навчання дітей. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради від 25 липня 2019 року № 149 визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки факти, викладені в ньому знайшли підтвердження на підставі наведених вище доказів в судовому засіданні, та свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей. Разом з тим, частиною 1 статті 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України роз`яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження, народився [INFO] , у зв`язку з чим [INFO] йому виповнилося 18 років. Відповідно до частини 3 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Оскільки, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно свого сина [PERSON] слід відхилити, тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме задоволенню в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial