Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Начальник управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] перерахованої суми субсидії в розмірі 5777 грн. 90 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення (далі УПтаСЗН) Ізмаїльської міської ради як отримувач житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг перебувала [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . 15.06.2015 року заявниця звернулась до УПтаСЗН із заявою про призначення субсидії. В декларації про доходи вона вказала, що до складу її сім`ї входять: сама заявниця, її донька, та чоловік. Субсидія була призначена на трьох членів сім`ї. Надалі субсидія призначалась автоматично. Під час звернення заявницю було проінформовано про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, джерел доходу, переліку отримуваних житлово - комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тисяч, вона зобов`язана протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, про що свідчить її підпис в заяві про призначення допомоги. За результатами верифікації виявлено невідповідність інформації, на підставі якої призначено житлову субсидію [PERSON] , а саме придбання транспортного засобу вартістю що перевищує 50000 гривень. В травні 2018 року шляхом запиту до територіального сервісного центру № 5144 було встановлено, що 28.09.2016 року чоловік заявниці придбав транспортний засіб марки «LANDROVER FREELANDER» 2006 року випуску, про що заявниця не повідомила. Вартість транспортного засобу склала 99000 грн. За результатами верифікації спеціалістами УПтаСЗН призначену житлову субсидію було відмінено з травня 2018 року. Внаслідок чого, право на призначення субсидії з 01.05.2017 року заявниця не мала. Таким чином, за період з 01.05.2017 року по 30.04.2018 рік утворилась переплата в розмірі 5777 грн. 90 коп., яка підлягає поверненню. [PERSON] було направлено повідомлення про суму переплати та засоби її повернення, але до теперішнього часу виплачені кошти не повернуті. В судове засідання представник позивача УПтаСЗН Ізмаїльської міської не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справ, суд вважає за необхідне позов управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради до [PERSON] про стягнення суми переплаченої допомоги задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Субсидія призначається відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 21.10.1995 № 848. Субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців. Відповідно до п. 12 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово- комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу зареєстрованих і фактично проживаючих у житловому приміщенні (будинку) осіб, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати. Судом встановлено, що 15.06.2015 року відповідач [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії. Згідно декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, зазначено, що до осіб які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] відноситься [PERSON] , її чоловік [PERSON] та їх донька [PERSON] . На підставі поданих документів [PERSON] була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Надалі субсидія призначалась автоматично. Відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат від 18.02.2016 року №136 затверджених КМУ, Міністерство фінансів України здійснило верифікацію достовірності інформації, поданої громадянами для надання щомісячної адресної безготівкової субсидії. За результатами верифікації виявлено невідповідність інформації, на підставі якої призначено житлову субсидію [PERSON] , а саме: придбання транспортного засобу вартістю, що перевищує 50000 грн. Згідно інформації Територіального сервісного центру № 5144 було встановлено, що 28.09.2016 року чоловік заявниці [PERSON] придбав транспортний засіб марки «LANDROVER FREELANDER» 2006 року випуску, про що заявниця не повідомила. Вартість транспортного засобу склала 99000 грн. Рішення УПтаСЗН про припинення дії житлової субсидії від 25.04.2018 року, [PERSON] припинено надання житлової субсидії, починаючи з 01.05.2018 року на підставі верифікації та моніторингу достовірності інформації поданої фізичними особами. Таким чином, за період з 01.05.2017 року по 30.04.2018 рік у [PERSON] утворилась переплата в розмірі 5777 грн. 90 коп. У п. 20 Положення № 848 зазначено, що надання субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 29.01.2019 року [PERSON] було направлено повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим житловим субсидіям в розмірі 5777 грн. 90 коп. в строк до 01.03.2019 року. Однак, до теперішнього часу надміру виплачені кошти не повернуті. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують в судовому порядку. Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги УПтаСЗН обґрунтовані на нормах закону та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із чим, з відповідача [PERSON] на користь управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved