Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в зв'язку з навчанням у розмірі 17 відсотків від всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи із дня подання позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Судом порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є сином [PERSON] народженим в шлюбі з [PERSON]. Сторони по справі однією сім'єю не мешкають, відповідачем надавалася щомісячна матеріальна допомога в вигляді сплати аліментів на утримання свого, на той час, неповнолітнього сина. На теперішній час [PERSON] є студентом, - навчається в державному вищому навчальному закладі «Державний університет телекомунікацій» у місті Київ. В зв'язку з зазначеним позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони батька [PERSON], який має, на думку позивача, можливість надавати йому матеріальну допомогу, в зв'язку з продовженням навчання. З метою отримання стабільних аліментних платежів, [PERSON] з причини істотного обмеження можливості заробляння коштів для власного забезпечення у зв'язку з продовженням навчання, потребує матеріальної підтримки з боку батька, змушений звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в його відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, правом подачі відзиву на позов не скористався, надав заяву про визнання пред'явлених до нього вимог, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], народженим в шлюбі з [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про народження серійний номер [NUMBER] - а.с. 5). Після розлучення батьків (свідоцтво про розірвання шлюбу серійний номер [NUMBER] - а.с. 4) [PERSON] мешкає разом з матір'ю, при цьому з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання позивача до досягнення повноліття у розмірі 17 відсотків від усіх видів доходу (підтверджено копією виконавчого листа № 2-2151/2009, виданого на примусове виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.11.2009 року - а.с. 6). [INFO] [PERSON] досяг повноліття, аліментні зобов'язання відповідача [PERSON] припинено. На теперішній час позивач [PERSON] здобуває освіту, є студентом вищого навчального закладу Державного університету телекомунікацій Міністерства освіти та науки України, навчається на 1 курсі факультету Інформаційних технологій за спеціальністю «Комп'ютерна інженерія» денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 р. (підтверджено довідкою № 154 від 12.09.2018 року - а.с. 11), - в зв'язку з чим потребує матеріальної підтримки з боку батька [PERSON] Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений повнолітнім [PERSON] Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засідання знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв'язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; споріднення (батьківство) підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON] досяг повноліття, але його вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення йому виповнилось повних вісімнадцять. По-третє, відповідно до довідки, виданої Державним університетом телекомунікацій є студентом денної форми навчання, період навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Вчетверте, судом встановлена потреба [PERSON] в матеріальній допомозі зі сторони батька. З урахуванням того, що [PERSON] здобуває професійну освіту, заняття в університеті проводяться щоденно, - суд погоджується, що позивач в зв'язку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Вп'яте, відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сину. Так, відповідач (за відомостями позовної заяви, які не оспорено) отримує щомісячні виплати в порядку регресу, його дохід дозволяє надавати грошову підтримку сину, в зв'язку із здобуттям ним освіти. Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обов'язку відповідача [PERSON] утримувати свого сина [PERSON], який продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір аліментів суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоров'я та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сім'ї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач отримує регулярний дохід (даних про суми щомісячних виплат суду не надано). Також суд досліджує, матеріальне становище позивача [PERSON], який продовжує навчання. Позивач навчається на бюджетній основі, довідку про розмір стипендії не надано. [PERSON] навчається в місті Київ, тобто не за місцем реєстрації (мешкає в м. Покровськ Донецької області), тому несе додаткові витрати на проживання. Безспірно позивач як студент несе витрати на придбання навчального матеріалу, канцелярських виробів. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, відповідачем [PERSON] суду в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України адресовано заяву про повне визнання пред'явлених до нього вимог, визнання викладених в позовній заяві обставин. Така заява підлягає прийняттю, доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано. Враховуючи в сукупності вищевказане, обов'язок суду розгляду справ в межах позовних вимог, - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частки (дорівнює 17 відсотків) всіх видів доходу відповідача [PERSON] щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси повнолітнього [PERSON], 2000 року народження щодо потреби в матеріальних коштах в зв'язку з навчанням та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. При цьому, вимоги позивача [PERSON] в частині визначення розміру аліментів не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно є необґрунтованими, оскільки чинним законодавством прив'язки аліментів до вартісної оцінки показника, визначеного Законом України «Про державний бюджет» для основних соціальних і демографічних груп населення - не передбачено. Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява пред'явлена до суду - 23 листопада 2018 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки навчального закладу «Державний університет телекомунікацій» вбачається, що термін навчання [PERSON] з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, тому строком до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме 30.06.2022 року. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав. Позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial