Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

ПАТ АКБ «АРКАДА» в серпні 2014 р. звернулось до суду з позовом до відповідачів про виселення. Позов обґрунтований тим, що 8 січня 2008 року між АКБ «Аркада» (після перереєстрації - ПАТ АКБ «АРКАДА») та [PERSON] був укладений Договір № 56499 про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого Відповідач здійснював інвестування в житлове будівництво квартири [ADDRESS]. Інвестування в житлове будівництво відповідно до умов Договору про участь у ФФБ здійснювалось [PERSON] за рахунок кредитних коштів на підставі укладеного 26 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] договору про іпотечний кредит №56499, відповідно до умов якого [PERSON] були надані кредитні кошти в сумі 818 689 (вісімсот вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 60 копійок. З метою забезпечення повернення кредитних коштів, 26 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] був укладений Іпотечний договір. Всупереч вимог діючого законодавства України, [PERSON] умови Договору про іпотечний кредит не виконав, кредит не повернув та не сплатив проценти за користуванням кредитом, у зв'язку з чим, у грудні 2013 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання договору, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2014 року позовні вимоги задоволено частково: розірвано Договір про іпотечний кредит №56499 від 26.02.2008 року, укладений між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON]; стягнуто з [PERSON], заборгованість в сумі 1 780 725,32 за договором про іпотечний кредит від 26.02.2008 року, укладений між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON], шляхом звернення стягнення на квартиру [ADDRESS]. Також судом вирішено виселити [PERSON], [INFO], з вказаної квартири. Як з'ясувалося в ході судового розгляду у квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстровані та проживають 11 осіб - відповідачі по справі. 13.05.2014 року Позивачем були направлені на адресу Відповідачів письмові вимоги про добровільне виселення. Однак, жодних заходів, спрямованих на позасудове врегулювання даної суперечки, відповідачами вжито не було. Позивач вважає, що даними діями відповідачів порушено його право як іпотекодержателя, який не може реалізувати своє право на задоволення своїх вимог за Кредитним договором та звернувся до суду з даним позовом, яким просив відповідачів виселити з вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи просив позов розглядати у його відсутність. Заперечень щодо позову не надавав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши надані позивачем письмові докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 8 січня 2008 року між АКБ «Аркада» (після перереєстрації - ПАТ АКБ «АРКАДА») -Позивач та [PERSON] був укладений Договір № 56499 про участь у Фонді фінансування будівництва (далі - Договір про участь у ФФБ), відповідно до умов якого Відповідач здійснював інвестування в житлове будівництво квартири [ADDRESS]. Інвестування в житлове будівництво відповідно до умов Договору про участь у ФФБ здійснювалось [PERSON] за рахунок кредитних коштів на підставі укладеного 26 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] Договору про іпотечний кредит №56499 (надалі - Договір про іпотечний кредит), відповідно до умов якого [PERSON] були надані кредитні кошти в сумі 818 689 (вісімсот вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 60 копійок. З метою забезпечення повернення кредитних коштів, 26 лютого 2008 року між Позивачем та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 56499 (далі - Іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №917. Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору Іпотекодавець ([PERSON]) забезпечує вимогу Іпотекодержателя (Позивача) виконати основне зобов'язання Позичальника ([PERSON]) та можливу неустойку за Договором про іпотечний кредит. Пункт 2.1. Іпотечного договору визначає, що зміст основного зобов'язання [PERSON] полягає у задоволенні в повному обсязі вимог Позивача, які визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи: повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату пені і процентів за прострочку виконання зобов'язань, а також відшкодування інших витрат Позивача, що виникнуть внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань за Договором про іпотечний кредит. Згідно з умовами п.3.1. Іпотечного договору, [PERSON] передав в іпотеку Позивачу майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, та саму квартиру, що буде збудована (далі - предмет іпотеки). Майнові права на квартиру належать [PERSON] згідно Договору № 56499 про уступку майнових прав від 26 лютого 2008 року. На підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.08.2008 року №1409-С/КІ [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Заборона відчуження на вказану квартиру зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 24.04.2008 року за №18339127. Відповідно до умов абзацу 2 п. 2.1 Договору про іпотечний кредит, [PERSON] зобов'язується повернути суму кредиту та сплатити проценти за користуванням кредитними коштами Позивачу. Графік повернення кредитних коштів затверджено сторонами в Додатковій угоді № 1 до Договору про іпотечний кредит. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Але в супереч вимог діючого законодавства України, [PERSON] умови Договору про іпотечний кредит не виконав, кредит не повернув та не сплатив проценти за користуванням кредитом. У зв'язку з чим, у грудні 2013 року Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання договору, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2014 року у справі №753/20460/13-ц; провадження №2/753/1274/14 за позовом ПАТ АКБ «АРКАДА» до [PERSON] про розірвання договору, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позовні вимоги задоволено частково: розірвано Договір про іпотечний кредит №56499 від 26.02.2008 року, укладений між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON]; стягнуто з [PERSON], заборгованість в сумі 1 780 725,32 (один мільйон сімсот вісімдесят тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 32 коп. за Договором про іпотечний кредит №56499 від 26.02.2008 року, укладений між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON], шляхом звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка є предметом іпотеки за Іпотечним договором №56499 від 26.02.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міськог<Гнотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №917, укладеним між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON]. Також судом вирішено виселити [PERSON], [INFO], ІПН-[NUMBER], з квартири [ADDRESS], та стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН-[NUMBER], на користь ПАТ АКБ «АРКАДА» судовий збір у розмірі 3 670 (три тисячі шістсот сімдесят) грн., в іншій частині вимог відмовлено. Як з'ясувалося в ході судового розгляду у квартирі [ADDRESS], яка є предметом іпотеки за Іпотечним договором №56499 від 26.02.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №917, зареєстровані та проживають 11 осіб: · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], 1996 р.н.; · [PERSON], [INFO]; · [PERSON], [INFO] · [PERSON], 1996 р.н. 13.05.2014 року Позивачем були направлені на адресу Відповідачів письмові вимоги за вих. № 1697/4-1; 1698/4-1; 1699/4-1; 1701/4-1; 1702/4-1; 1703/4-1; 1704/4-1; 1705/4-1; 1706/4-1; 1707/4-1 про добровільне виселення. Однак, жодних заходів, спрямованих на позасудове врегулювання даної суперечки, відповідачами вжито не було. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 40 «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 статті 109 Житлового кодексу України, а саме: звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що власник [PERSON] втратив право власності на підставі рішення суду на вказану квартиру, квартира передана іпотекодержателю, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved