Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.10.2006 року станом на 30.04.2015 року в сумі 22158,53 грн. та судових витрат в сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, на позові наполягала, просить її задовольнити, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, заяв або заперечень на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Суд, вивчивши позов (а.с.2-3), заяву та надані докази (а.с.4-14), вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Так судом встановлено, що згідно із заявою б/н від 30.10.2006 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг погашення здійснюється в наступному порядку: клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Позичальник [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, допустивши прострочення погашення кредитної заборгованості, яка станом на 30.04.2015 року складає 22158,53 грн., а саме: за кредитом 10957,26 грн., по процентам за користування кредитом 9369,91 грн., за пенею та комісією 300,00 грн., а також штрафи 1531,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-7). Заперечень на вимоги позивача не надійшло, у звязку з чим позов слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість в розмірі 22158,53 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору при зверненні з позовом до суду в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved