Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Орган опіки та піклування Вербенської сільської Ради Демидівського району Рівненської області звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Демидівської районної державної адміністрації Рівненської області, про позбавлення їх батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та про стягнення з них аліментів на утримання дітей. Відповідач [PERSON] позов визнала частково. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, органу опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Демидівської районної державної адміністрації Рівненської області Кривіцька Наталія Володимирівна просить позов задовольнити. Представник позивача голова Вербенської сільської Ради Демидівського районну Рачинський Василь Володимирович під час розгляду цивільної справи по суті позов підтримав та пояснив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], як батьки, не займаються вихованням своїх неповнолітніх дітей, зловживають спиртними напоями. Будинок, де проживають діти, знаходиться в антисанітарному стані. Відповідачі, як батьки, не створили для дітей належні умови для їх відпочинку, дозвілля та навчання. У період літніх канікул 2016 року, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебували та постійно проживали в домогосподарстві свого діда в селі Рогізне Демидівського району. В подальшому, у зв'язку із непідготовленістю дітей до школи, вони були направлені та проживають на даний момент у комунальному закладі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної Ради. До сільської Ради надійшли письмові заяви від дітей про те, що вони не хочуть повертатися додому та проживати у сім'ї. Представник позивача вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав за ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Також, на його думку, немає підстав для надання [PERSON] та [PERSON] терміну для виправлення та зміни своєї поведінки щодо своїх дочки та сина. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Кривіцька Наталія Володимирівна просить позов задовольнити, суду пояснила, що як працівник органу опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Демидівської районної державної адміністрації із сім'єю [PERSON] знайома із 2008 року. Дана сім'я перебувала на обліку в службі у справах дітей. У 2010 році діти [PERSON] та [PERSON] направлялися для проживання у державному притулку. Кривіцька Н.В. також вказала на те, що були періоди часу, коли відповідачі виправлялися та змінювали свою поведінку щодо дітей. Але у 2016 році знову були виявлені факти їх неналежного виховання своїх дітей. Відповідач [PERSON] позов визнала частково. [PERSON] суду пояснила, що забезпечити матеріально дітей належним чином вони з чоловіком не можуть, так як вони не мають постійного місця роботи. Кошти на проживання вони отримують, допомагаючи по домогосподарству іншим людям у селі. На думку [PERSON], вона не зловживає спиртними напоями При цьому відповідачка вказала, що частина отриманих від заробітку коштів витрачаються нею на купівлю спиртного. Відповідачка [PERSON] вважає, що вона зможе змінити свою поведінку по вихованню дітей, відносини з якими на даний момент нормальні. Відповідач [PERSON] позов не визнав та вважає, що немає необхідності позбавляти його та жінку батьківських прав. Відповідач суду пояснив, що забезпечити матеріально дітей належним чином він не може у зв'язку з відсутністю належних доходів. Даний факт і став причиною непідготовленості дітей до школи. Крім того, зі слів відповідача, частина належних сім'ї коштів йшла на лікування туберкульозу, яким він хворіє. Відповідач [PERSON] пояснив, що зараз у нього відносини з дітьми нормальні. Також він вважає, що діти не писали заяви сільському голові про позбавлення їх батьківських прав. Відповідач [PERSON] заперечив наявність фактів його жорстокої поведінки до дітей. При цьому суду пояснив, що був випадок застосування до них невеликої фізичної сили з метою запобігання курінню. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] підтвердила, що на даний момент вона із братом [PERSON] перебуває у комунальному закладі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної Ради. Її мати [PERSON] відвідувала їх періодично, привозила продукти харчування. Дитина підтвердила, що літні канікули 2016 року вони з братом провели у діда в селі Рогізне Демидівського району, який на свої кошти придбав їм необхідний одяг і приладдя для школи. Також, [PERSON] вказала, що заяву сільському голові вона писала, але просить не позбавляти батька та матір батьківських прав. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] підтвердив, що на даний момент він із сестрою перебуває у комунальному закладі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної Ради. Мати [PERSON] відвідувала їх періодично, привозила продукти харчування та надавала іншу допомогу. Зі слів дитини, батьки не застосовували відносно нього насильство. Письмову заяву сільському голові він написав на прохання вихователів центру, де він зараз перебуває. На даний момент у нього нормальні відносини із батьками, [PERSON] не може сказати чи треба позбавляти їх батьківських прав. [PERSON], директор Вербенської школи Демидівського району, показала, що діти [PERSON] та [PERSON] в період 5-7 класів перебували у пансіонаті. У Вербенській школі діти навчалися в період березня-травня 2016 року. На її думку, відповідачі [PERSON] та [PERSON] дітьми не цікавляться, допомогу дітям в період навчанні надавав їх дядько [PERSON]. Свідок [PERSON] не може сказати, чи зловживають відповідачі спиртними напоями та чи ухиляються від виховання своїх дітей. Свідок [PERSON], директор комунального закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної Ради, підтвердив, що на даний момент діти [PERSON] та [PERSON] перебувають у підлеглій йому установі з 31.08.2016 року. Відповідач [PERSON] двічі відвідувала дітей за цей період, спілкувалася з ними. На думку свідка, діти прив'язані до батьків. Свідок [PERSON] знає дітей [PERSON] та [PERSON] із семирічного їх віку. Діти проживають зі своїми батьками у неналежних умовах, відповідачі зловживають спиртними напоями. Свідок допомагала дітям матеріально, а саме купляла їм одяг та взуття. [PERSON] пропонувала відповідачці [PERSON] пройти курс лікування від алкоголю, але вона відмовилася. Свідок не може сказати, чи є необхідність у позбавленні відповідачів батьківських прав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Доказами по справі, у відповідності до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, є фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін. Ці дані встановлюються, крім інших, на підставі письмових доказів. Надані позивачем письмові довідки №155 від 10.10.2016 року, №156 від 10.10.2016 року, копії свідоцтв про народження [NUMBER] від 02.09.2002 року та [NUMBER] від 20.11.2003 року підтверджують, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Відповідачі проживають у селі Вербень Демидівського району Рівненської області, зловживають спиртними напоями, в громадських місцях поводять себе задовільно, ухиляються від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей (а.с.4-7). Відповідно до письмового акту обстеження житлово-побутових умов від 26.08.2016 року та аналогічного повторного акту обстеження житлово-побутових умов без вказівки дати його проведення, відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх діти проживають в селі Вербень Демидівського району. В будинку, де проживає сім'я, не створено умов для виховання дітей, приміщення будинку в антисанітарному стані (а.с.8,46) Вищевказані письмові докази, надані позивачем, а саме: письмові довідки органів місцевого самоврядування, акти обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачів та їх дітей (а.с.4,5,8,46), дійсно підтверджують факти неналежних умов проживання сім'ї [PERSON] в селі Вербень Демидівського району Рівненської області. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суду не надані докази, які б свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей [PERSON] та [PERSON]. Оцінюючи докази позивача щодо зловживання відповідачами [PERSON] та [PERSON] спиртними напоями, суд керуються нормами ч.2 ст.59 Цивільного процесуального кодексу України про те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, судом встановлено, що у відповідності до письмової інформації посадових осіб комунального закладу «Демидівська центральна районна лікарня» Рівненської області, громадяни [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] на обліку у лікаря нарколога не перебувають(а.с.42). Дослідивши письмові рукописні заяви дітей [PERSON] та [PERSON] від 26.09.2016 року, адресовані Вербенському сільському голові про відмову повертатися додому (а.с.13,14), суд вважає їх недопустими доказами для підтвердження вимог позивача.У відповідності до ч.1 ст.59 Цивільного процесуального кодексу України, дані письмові докази одержані в порушення порядку, встановленого законом. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову органу опіки та піклування Вербенської сільської Ради Демидівського району до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд у відповідності до ч.2 ст.171 Сімейного кодексу України, враховує думку дітей. Так, допитані у судовому засіданні діти [PERSON] та [PERSON] не бажають, щоби відповідачі були позбавлені батьківських прав. Із показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом також не було встановлено обставин, які б прямо свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей [PERSON] та [PERSON].

Outcome: dismissed