Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що мати дитини [PERSON] [INFO] , [PERSON] самоусунулась від виховання та матеріального утримання дитини, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не надає грошей на придбання дитині одягу, продуктів харчування, медикаментів, не телефонує до дитини, виїхала на заробітки у Республіку Польща. Дитина проживає разом з батьком [PERSON] за місцем його реєстрації, де створено належні умови для розвитку та вихання дитини. У зв`язку з викладеним позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/6 усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна дитини. Ухвалою суду від 9 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - [PERSON] . Ухвалою суду від 14 червня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник органу опіки та піклування Луцької міської ради у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи, зокрема, шляхом розміщення судового оголошення на веб-сайті судової влади. Клопотань від відповідача не надходило. Третя особа у заяві від 13 вересня 2021 року просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі. Під час спільного проживання у них народилася донька - [PERSON] . Разом з тим, коли дитині виповнилось п`ять місяців, [PERSON] залишила доньку на свою матір [PERSON] та поїхала на заробітки у Польщу. Оскільки бабуся [PERSON] та [PERSON] не мали можливості забезпечити доньку належним доглядом та вихованням на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 7 серпня 2019 року №481-2 малолітню [PERSON] було направлено до КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради терміном на один рік (а.с. 11). На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 4 лютого 2019 року у справі №161/18654/18 визнано [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). На підставі рішення суду внесено зміни до відомостей актового запису про народження [PERSON] , а саме - в графі «батько» вказано [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 6, 9-10). З врахуванням висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради від 24 липня 2020 року №130 малолітню дитину [PERSON] повернуто на виховання батькові [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З представлених суду доказів, вбачається, що на даний час малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за місцем його реєстрації за адресою [ADDRESS] , де створені належні умови для ігор, розвитку та відпочинку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 10 вересня 2020 року (а.с. 15). Висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради від 3 грудня 2020 року №246 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що відповідачка не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться життям доньки, її здоров`ям, не телефонує, не виявляє щодо неї батьківської турботи та піклування (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідачка не виконує. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання доньки та самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дитиною при її бажанні. Вона не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування не зверталася. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи ту обставину, що відповідачка позбавлена батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 17.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів, суд також врахував, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З рахуванням приписів ст. 141 ЦПК України з відповідачки в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 816,00 грн. (908,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів, 908,00грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору).

Outcome: approved