Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11225280000 від 27.09.2007 року, за яким банк надав боржнику 151 500,00 грн. Для забезпечення повернення наданих коштів за вказаним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], було укладено договір іпотеки від 27.09.2007 року № 65438. Відповідно до п. 1. іпотечного договору - предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира [ADDRESS]. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який в свою чергу є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, зокрема до відповідача за кредитним договором № 11225280000 від 27.09.2007 року. [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання щодо сплати кредиту, а тому позивач звернувся з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність на позовних вимогах наполягав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились хоча повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та не повідомили про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 29.07.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11225280000 від 27.09.2007 року, за яким банк надав боржнику 151 500,00 грн. на строк з 27.09.2007 року по 20.07.2026 року під 14,50 % річних з згідно графіку. Для забезпечення повернення наданих коштів за вказаним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], було укладено договір іпотеки від 27.09.2007 року № 65438. Відповідно до п. 1. іпотечного договору - предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира [ADDRESS]. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який в свою чергу є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, зокрема до відповідача за кредитним договором № 11225280000 від 27.09.2007 року. [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання щодо сплати кредиту. 08.05.2014 року позивач направляв [PERSON] вимогу про погашення заборгованості по кредиту та про виселення з попередженням про те, що у випадку невиконання вимог будуть здійснені заходи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» -у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» - іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» - одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч.3 ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч.4 ст.109 ЖК України - виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1 617,49 грн.

Outcome: approved