Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

На початку жовтня 2003 року [PERSON] пішла до магазину в с. Каташин Чечельницького району Вінницької області, де працювала її подруга [PERSON]. Там вона зустрілася з [PERSON], з яким вже кілька місяців як була знайома. Після невеликої бесіди [PERSON] запропонував їй проїхатись в автомобілі, яким він розвозив хліб, де повідомив їй, що вони заїдуть до лісу. В лісі й стався статевий акт між сторонами. Через деякий час після вказаних подій [PERSON] виявила в себе ознаки вагітності, про що й повідомила [PERSON] під час його чергового візиту в село. Вона зазначила, що вважає його батьком майбутньої дитини, адже більше ні з ким крім нього в цей період не мала статевих стосунків. Однак останній факт свого батьківства не визнав та відповів відмовою на її пропозицію одружитись. [INFO] позивачка народила сина [PERSON], та в свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданим 11.05.2004р. у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України відомості про батька були записані за вказівкою матері. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], 1980 року народження, проживаючого за адресою: [ADDRESS] батьком [PERSON], [INFO]; зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO] за №5 від 11 травня 2004 року відповідно до рішення суду, де у відомостях батьківство вказати батьком дитини [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові,так як ніхто інший окрім відповідача не може бути батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився надавши суду письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення та думку позивача, дослідивши матеріали справи, в становив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області 11.05.2004р. (а.с.6), [PERSON] народився [INFO], його матір'ю вказана [PERSON], а батьком [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.7) відомості про батька дитини у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України були записані за вказівкою матері. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною першою статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч. 4 до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.П. 9 цієї ж постанови вказує на те, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. З метою повного та всебічного розгляду даної справи, судом було призначено судову біологічну експертизу. При цьому обидві сторони на виконання ухвали суду добровільно з'явились до експертної установи та надали свою згоду на відібрання експертних зразків. За результатами проведення даної експертизи було складено висновок експерта №120 від 16.05.2015 року, з якого вбачається, що [PERSON], 1980 року народження не може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що відповідач позов не визнав, а позивачка вищевказаний висновок експерта не оскаржила та не просила суд призначити повторну експертизу, даний висновок розцінено судом як належний та допустимий доказ. З викладеного вбачається, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: dismissed