Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. В позовній заяві позивач зазначив, що 25. 02. 2010 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.70096, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 54\~938,20 грн. на придбання автомобіля ВАЗ (Лада) 210994-20 ЗНГ, 2009 р. випуску чорного кольору номер шасі (кузова, рами) Y6D21099490075775 реєстраційний номер [NUMBER]. Строк користування кредитними коштами до 25. 02. 2015 року. У забезпечення виконання кредитних зобовязань між Банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля ВАЗ (Лада) 210994-20 ЗНГ, який належить останньому на праві власності. Відповідач систематично порушував терміни оплати за кредитним договором, останній платіж був здійснений 26. 08. 2014 року. Станом на 17. 11. 2015 року заборгованість за кредитним договором не погашає, на суму заборгованості були нараховані відсотки, а саме: 0 грн. - основний борг; 6359,13 грн. - прострочений борг; 2219,87 грн. прострочені проценти; 83,38 строкові проценти; а всього 8662,38 грн. У звязку з цим позивач просить вилучити у відповідача вказаний автомобіль та передати на період до його реалізації ПАТ «Ідея Банк», в рахунок наявної заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави - автомобіль (Лада) 210994-20 ЗНГ шляхом продажу його Банком будь якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним експертом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, а також стягнути витрати по оплаті судового збору. В судове засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] не явилася, у заяві просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] надала копію рахунку № 2962 від 10. 03. 2016 року про сплату Банком за виклик відповідача через оголошення в газеті в сумі 420 грн., просить ці витрати стягнути з відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не явився, про день, час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, суд розглядає справу зі згоди позивача у заочному порядку на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Як вбачається з копії кредитного договору, 25. 02. 2010 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.70096, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 54\~938,20 грн. на придбання автомобіля ВАЗ (Лада) 210994-20 ЗНГ, 2009 р. випуску чорного кольору номер шасі (кузова, рами) Y6D21099490075775 реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач свої зобовязання виконав повністю, видав кредитні кошти, про що свідчить копія меморіального ордеру № 910.70096 від 26. 02. 2010 року. Відповідач систематично порушував терміни погашення заборгованості, станом на 17. 11. 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 8\~662,38 грн. У забезпечення виконання кредитних зобовязань,25.02.2010 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля ВАЗ (Лада) 210994-20 ЗНГ, який належить останньому на праві власності. що підтверджено також копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 3 витягу 26594394. Автомобіль належить [PERSON] на праві власності, що підтверджено наданою їм ПАТ «Плюс Банк» довіреністю від 25. 02. 2010 року на розпорядження автомобілем, посвідченою приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 148. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно до ст.. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором від 25. 02. 2010 р. Строк виконання договору визначений до 25. 02. 2015 року, відповідач не виконав свої зобовязання і має заборгованість. Згідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів судових витрат, суд виходить з положень п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, який передбачає, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. За вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач надав рахунок про сплату за оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» про виклик до суду відповідача в розмірі 420 грн., і суд стягує ці витрати з відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, доведені належними доказами, суд вважає необхідним їх задовольнити.

Outcome: approved