Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] в Монастириський районний суд Тернопільської області до Висоцької сільської ради з позовом, в якому просить визнати за позивачем право на спадкове майно а саме: -житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого входить: одноповерховий будинок загальною площею 46, 6 кв.м. житловою площею 21, 7 кв.м. під літерою «А», сарай під літерою «Б», сарай під літерою «В», Комора під літерою «Г», Погріб під літерою «Пг», Ворота №1, Огорожа №2, Огорожа №3, Відмостка №4. В обґрунтування зазначених вимог представник позивача зазначив, що вказаний житловий будинок станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року та в період з 1985-1995 роки у вказаному будинку проживало двоє осіб: [PERSON] - голова двору, дід позивача, [PERSON] - дружина голови двору, баба позивача. [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті залишилось вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями. Вказану спадщину прийняла його дружина [PERSON] , тому що вступила у фактичне управління спадковим майном і відноситься до спадкоємців за законом першої черги. [INFO] померла баба позивача - [PERSON] після її смерті залишилось спадкове майно, на яке зараз претендує позивач. Вказану спадщину прийняв внук спадкодавця - [PERSON] , оскільки подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та відноситься до спадкоємців за законом п`ятої черги. Інших спадкоємців які б прийняли вказану спадщину не було. Звернувшись до нотаріальної контори для того щоб оформити спадкові права на вказане майно, нотаріус не зміг видати відповідне свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із тим, що спадкуванню підлягає майно, яке відносилось до суспільної групи колгоспний двір. У зв`язку із чим нотаріус рекомендував звернутись до суду. Рух цивільної справи в суді Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 року для розгляду справи № 603/456/20 визначено головуючого суддю Галіяна І.М. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, та установлено строк та порядок обміну змагальними документами. 31 серпня 2020 року ухвалою Монастириського районного суду оголошено перерву в підготовчому засіданні. Аргументи учасників справи Позиція представника позивача Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, та без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Позиція відповідача Представник Висоцької сільської ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що позов Висоцька сільська рада визнає повністю з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що дід позивача [PERSON] помер [INFO] , а баба [PERSON] - 12.03.2019 р. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , оскільки вступила у фактичне управління спадковим майном і відносилась до спадкоємців за законом першої черги. Відповідно до виписки з погосподарської книги №1 господарства №55 по Висоцькій сільській раді від 08.07.2020 р. за №536, станом на 15.04.1991 р. проживали у будинку : [PERSON] (власник будинку), та [PERSON] . Згідно довідки виданої виконкомом Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 08.07.2020 р. №537, [PERSON] помер [INFO] , на день смерті проживав в селі Високе Монастириського району Тернопільської області разом з дружиною [PERSON] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 08.07.2020 р. №538, [PERSON] , померла [INFO] , на день смерті проживала одна в селі Високе Монастириського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] - [INFO] спадщину прийняв її внук - [PERSON] . Вказану спадщину спадкоємець прийняв, тому що подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців які б прийняли вказану спадщину не було. Звернувшись до нотаріальної контори для того щоб оформити спадкові права на вказане майно, нотаріус не зміг видати відповідне свідоцтво про право на спадщину, у звязку із тим, що спадкуванню підлягає майно, яке відносилось до суспільної групи колгоспний двір. У звязку із чим нотаріус рекомедував позивачу звернутись до суду. Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Відносно житлового будинку нотаріусом Войташек В.І. було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на житловий будинок зареєстровано за колгоспним двором, головою якого був дід позивача [PERSON] . У свідоцтві про право власності на майно колгоспного двору не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки. Такий документ як свідоцтво про право власності на колгоспний двір не може бути прийнятий як такий, що посвідчує право власності померлого на житловий будинок. Так, відповідно до п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні. Вказаний вище житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого був дід позивача згідно із свідоцтвом про право власності колгоспного двору на житловий будинок від 20.11.1988 р., виданого виконкомом Монастириської районної ради народних депутатів на підставі рішення №197 від 25.10.1988 р. Житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства як власність колгоспного двору. На момент припинення колгоспного двору його членами були баба та дід позивача [PERSON] , та [PERSON] . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/2 частці кожного. Після смерті [PERSON] [INFO] за ним відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку, а баба позивача [PERSON] вважалася такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги, яка постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявили відмови від неї. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 р., при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки(уситновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після смерті. Відповідно до ст.120 ч.1 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ч.2 ЦК УРСР). При поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх його членів (в тому числі непрацездатних і неповнолітніх), які не втратили право на частку в майні двору на час припинення останнього. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Аналізуючи вищенаведене суд доходить до висновку, що після смерті [PERSON] спадкове майно прийняла його дружина [PERSON] , яка в подальшому проживала в даному дворі одна,та вела господарство, що підтверджується належними та достовірними доказами дослідженими судом. Після смерті [PERSON] [INFO] , залишилось спадкове майно, до якого входить: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] (позивач по справі) після смерті своєї баби [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки він подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та відноситься до спадкоємців за законом п`ятої черги. Тому, за таких обставин суд уважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, позасудового шляху вирішити даний спір у позивача не має, оскільки спадковий житловий будинок відноситься до суспільної групи домогосподарств - колгоспний двір. Позиція суду Беручи до уваги вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що задоволення позову відповідає вимогам закону, законним інтересам сторін та не порушує прав відповідача. Отже, позивач [PERSON] є законним власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved