Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради звернувся до суду із вказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] після смерті матері стали проживати разом зі своєю бабою по лінії матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько [PERSON] близько 5 років після припинення подружніх стосунків з матір`ю дітей бачив неповнолітню [PERSON] та малолітню [PERSON] лише декілька разів, в подальшому від виконання батьківських обов`язків шодо своїх доньок усунувся, належним чином не виконував батьківські обов`язки, не утримував матеріально. Всю відповідальність за лікування, догляд, виховання дітей [PERSON] переклав на матір дітей [PERSON] , а після смерті матері на бабу [PERSON] , яка постійно піклується про життя, здоров`я та утримання неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] , забезпечує усі життєво необхідні потреби дітей, систематичний медичний огляд, лікування, придбання одягу та взуття, контроль за відвідуванням дітей навчального закладу. В зв`язку з такими обставинами та з метою захисту прав своїх онуків [PERSON] та [PERSON] , баба [PERSON] 29 січня 2021 року звернулась до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 02 лютого 2021 року розглядалася справа про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] шодо неповнолітньої [PERSON] , та малолітньої [PERSON] . На засідання комісії батько дітей не з`явився. [PERSON] надав заяву від 01 лютого 2021 року, засвідчену приватним нотаріусом Нетішинського нотаріального округу Хмельницької області Франовською Л.С. про те, шо він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав шодо неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Дані обставини підтверджуються заявою баби [PERSON] , поясненнями діда [PERSON] , рідної тітки [PERSON] , інформацією наданою директором НВК «Загальноосвітня школа 1-11 ст. та ліцей» Нетішинської міської ради Хмельницької області від 02 лютого 2021 року № 65, інформацією наданою директором Нетішинської загальноосвітньої школи І- ІІІ ступенів №1 Нетішинської міської ради Хмельницької області від 08 лютого 2021 року №14, актом обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, тощо. Зазначені вище факти та досліджені докази свідчать про те, що [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов`язки щодо неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітньої [PERSON] , не піклується про їх життя та здоров`я, не займається їх вихованням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає для них доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] , хоча має реальну можливість їх виконувати, але не вчиняє відповідних дій, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] просять позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.07.2021 року закрито провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до письмової заяви від 02.09.2021 року представник позивача просила справу розглядати без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України та з урахуванням положень ч.3 ст.131, ст. 223 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7-8). Згідно заяви [PERSON] посвідченої приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області, зареєстрованої в реєстрі за №146 вбачається, що [PERSON] перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій повідомляє, що він не заперечує проти позбавлення прав на його неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та на його малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до листа директора Нетішинського НВК ЗОШ І-ІІ ст. та ліцей [PERSON] навчається в 9-Г класі. За час навчання батько [PERSON] , [PERSON] не цікавився навчанням, успішністю, поведінкою, позаурочною діяльністю дівчинки. Не відвідував батьківські збори, не спілкувався індивідуально, не телефонував (а.с.16). Згідно з інформації про стан утримання, навчання та виховання від 05.02.2021 року [PERSON] навчається в Нетішинській ЗОШ І-ІІІ ст. №1. За час навчання в школі [PERSON] показала достатній рівень знань. Вихованням та навчанням дитини займалася її мати, а батько участі у житті дитини не приймав, з класними керівниками не контактував. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов дитини 05 лютого 2021 року, за результатами обстеження умов проживання дітей встановлено, що діти проживають разом з бабою [PERSON] та дідом [PERSON] , умови проживання за адресою проживання баби та діда для дітей створено (а.с.25). Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень викладених в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина, так як протягом тривалого часу він не турбується про його фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться його життям, здоров`ям, не спілкується та не бачиться з ним, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, що негативно впливає на його світосприйняття, не створює нормальних умов для його повноцінного розвитку. Ці обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Дитиною опікується баба та дід, які займаються вихованням та утриманням дітей. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його дітей, оскільки переконаний, що таке є доцільним та відповідає інтересам дітей, сприятиме їх повноцінному фізичному та духовному розвитку. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яке буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси малолітніх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у зв`язку з обґрунтованістю та доведеністю. Зокрема, суд вважає, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітніх дітей, не проявляють батьківської турботи, не бажають належно виховувати дітей, що в свою чергу свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей. Тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на дітей також підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved