Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з заявою про визнання фізичної особи - [PERSON] (по тексту - [PERSON] ) недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] (по тексту - [PERSON] ) його опікуном. На думку заявника, у зв`язку з хворобою [PERSON] не розуміє значення своїх дій, наслідків своєї поведінки, а тому потребує стороннього догляду та постійного лікування. Враховуючи викладені обставини, на думку органу опіки та піклування є об`єктивна необхідність у визнанні недієздатним особи, яка вказана вище та призначення йому опікуна [PERSON] , яка є його хрещеною матір`ю та на даний час здійснює фактичну опіку. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з викладених у ній підстав. Таку ж позицію підтримала і заінтересована особа - [PERSON] з покликанням, що має усі можливості опікуватися [PERSON] , який після смерті своїх батьків, будучи єдиним сином останніх, позбавлений будь-якого стороннього піклування. Заслухавши пояснення учасників, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Ізяславської поліклініки, що підтверджується довідкою останньої №668 від 09.11.2018 року. При цьому, як вбачається з висновку №50 Ізяславської районної лікарні від 03.07.2007 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу та за станом здоров`я потребує постійного догляду. Як свідчать дані довідки Ізяславської ЦРЛ (поліклінічне відділення) від 03.07.2007 року [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю з розладами поведінки та потребує постійного стороннього догляду. Аналогічні відомості відображені в заключенні ЛКК Обласної психоневрологічної лікарні №2 від 20.12.1995 року. Також суд вказує і на ту обставину, що згідно відомостей Ізяславської ЦРЛ, відображених в довідці № 709 від 12.11.2019 року та матеріалах медичної карти [PERSON] з 22.12.1995 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом F 71, періодично оглядався ЛКК, визнавався таким, що потребує постійного стороннього догляду. Суд бере до уваги ту обставину, що у відповідності з висновком судово-психіатричного експерта №86 наданого за наслідками проведеної 23.01.2020 року судово-психіатричної експертизи [PERSON] [INFO] , страждає на стійкий хронічний психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. Згідно такого експертного дослідження [PERSON] відповідно до свого розумового розвитку, індивідуальних психологічних особливостей і емоційного стану не здатний правильно розуміти характер і фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки. Крім того, в ході судового розгляду суд встановив, що [PERSON] є особою, яка по своїй суті на даний час позбавлена будь-якого догляду з боку своїх близьких рідних, так як вбачається з наданих свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] його батьки [PERSON] та [PERSON] вже померли. Суд констатує ту обставину, що згідно подання органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 17.09.2019 року №1290, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] його хрещену матір [PERSON] . Приймаючи таке рішення орган опіки та піклування врахував житлові умови [PERSON] , її позитивну характеристику за місцем проживання, хороші стосунки з [PERSON] та саму можливість виконання обов`язків опікуна. Такі обставини ретельно перевірені і судом під час судового розгляду, підстави ставити їх під сумнів відсутні. Ухвалюючи рішення по суті заяви враховано також наступне. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що заява про визнання [PERSON] недієздатим підлягає задоволенню. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. На думку суду, подання органу опіки і піклування Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки остання є єдиною особою, що фактично опікується ним, а її особа відповідає вимогам встановленим до опікунів «Правилами опіки та піклування», затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 р. №34/166/131/88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 р. за №387/3680, крім цього відповідно до п. 3.1 зазначених Правил [PERSON] погодилася, щоб її призначили опікуном [PERSON] . Згідно п. 1 ч. 2, 4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З врахуванням обставин справи, характеру психічного розладу [PERSON] , суд вважає, що строк дії рішення слід визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх правова оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , встановлення опіки над ним та призначення йому опікуна [PERSON] , що відповідатиме його інтересам та не порушуватиме прав інших осіб. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved