Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 02.07.2014 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Банком було відкрито картковий рахунок № 26252002423198 та видано платіжну картку DMC Gold на імя [PERSON], строком на два роки і встановлено ліміт відновлюваної кредитної лінії 2000 грв. Відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 22.11.2016 р. вона має заборгованість: за тілом кредиту у сумі 6065.29 грв., за прострочкою по тілу кредиту у сумі 5886.9 грв., за відсотками по кредитному договору у сумі 115.14 грв. та за неустойкою у сумі 2160.99 грв. На виконання умов договору [PERSON] була направлена вимога про повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що у разі повторної неявки відповідачки, яка належним чином повідомлена та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася і не повідомила суду причини неявки. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2014 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та відкриття відновлюваної кредитної лінії, згідно якої відповідачці був відкритий банківський рахунок № 26252002423198 й видано платіжну картку DMC Gold строком на два роки з моменту її випуску, із встановленим лімітом у 2000 грв. Пунктом 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р. розяснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Обумовлену договором суму відповідачка отримала, але взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки згідно графіку не виконала. Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.11.2016 р. вона має перед банком заборгованість у сумі 14228.32 грв., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 6065.29 грв., заборгованості по прострочці по тілу кредиту у сумі 5886.90 грв., заборгованості по відсотках у сумі 115.14 грв. та заборгованості по неустойці у сумі 2160.99 грв. У звязку з чим, 11.11.2016 р. ПАТ «Альфа-Банк» направив на адресу [PERSON] письмову вимогу про повернення кредиту, яка станом на сьогоднішній день нею невиконана. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» слід стягнути 14228.32 грв. боргу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з неї також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 1378 грв. сплачених банком при зверненні до суду з позовною заявою. Тому,

Outcome: approved