Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» пред'явило у суді позов до [PERSON], [PERSON], в якому просило солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором № 7-386 від 17.12.07р. у розмірі 20078,58 грн. Позов обґрунтовано тим, що між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 6405,94 доларів США зі строком користування до 14.12.12р. з процентною ставкою 14,7% річних. В забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Банк посилаючись на наявність заборгованості у відповідачів та небажання погашати її у добровільному порядку, звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, зазначив про те, що понесені Банком судові витрати, відшкодовані відповідачами. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с. 39, 44, 57, 61). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 17.12.07р. між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7-386, за умовами якого Банк надав фізичній особі кредит в сумі 6405,94 доларів США строком до 14.12.12р. (а.с. 7-14). У зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідності до норм Закону України «Про акціонерні товариства», ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариства «Всеукраїнський акціонерний банк». Згідно п. 1.2, п. 1.3 кредитного договору, кредитні кошти надані строком по 14.12.12р. зі сплатою 14,7% річних. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] 17.12.07р. було укладено договір поруки (а.с. 18). Відповідно до п. 2.1 договору поруки [PERSON] зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники (п. 3.1 договору поруки). У зв'язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не виконують взяті на себе зобов'язання по сплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором, Банк 26.11.13р. направив [PERSON] та [PERSON] вимогу про дострокове повернення коштів (а.с. 25, 26). Однак, дані вимоги залишені без виконання. Станом на 25.02.14р. заборгованість за кредитним договором становить 20078,58 грн. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідачів в добровільному порядку виконати умови кредитного договору зі сплати заборгованості, що утворилася на користь позивача. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в порядку і на умовах, визначених кредитним договором. Відповідачі в порушення умов кредитного договору № 7-386 від 17.12.07р., договору поруки від 17.12.07р. суму заборгованості, нараховані відсотки та пеню сплачують не в повному обсязі. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Із досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що солідарна відповідальність відповідачів перед Банком виникла на підставі договору поруки. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч. 2 ст. 554 ЦК України, п. 1.2 Договору поруки). Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. [PERSON] та [PERSON] в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надали суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність їх вини у невиконанні зобов'язань за кредитним договором, іншому їх розмірі. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 541, 551, 554, 612, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved