Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду із вказаним позовом та просило звернути стягнення на предмет застави, а саме: тягач сідловий Е, марки IVECOEUROTECH 440E40, 2002 року випуску, який належить [PERSON]; напівпричіп бортовий Е, марки KRONESDP, 2000 року випуску, який належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 травня 2008 року в розмірі 751 446,44 грн. Застосувати спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу ПАТ КБ «Надра» з правом укладання відімені Банку уповноваженим представником банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою покупцем та знаданням позивачу всіх повноважень продавця. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» в особі філії ВАТ «КБ «Надра» Харківське РУ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/5/2008/980-К/2182, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 250 000,00 грн. на строк до 20.05.2013 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4% річних. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього утворилася заборговаість перед Банком, яка станом на 09.09.2013 року становить 751 446,44 гривень. У якості забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору між Банком та [PERSON] було укладено договір застави автотранспорту № 6/5/20/2008/980-З/2183 від 30.05.2008 року, відповідно до якого в заставу банку переданий автомобіль, що належить на праві власності заставодавцю [PERSON] У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Надра» не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», в особі філії ВАТ «КБ «Надра» Харківське РУ та [PERSON] було укладено кредитний договір №6/5/2008/980-К/2182, відповідно до умов якого Банк передав [PERSON] кредитні кошти на споживчі цілі в сумі 250 000,00 грн. на строк до 20.05.2013 року включно зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків у розмірі 20,4% річних. (а.с. 8-9) Свої зобов'язання Банк виконав у повному обсязі, надавши третій особі кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок. (а.с. 10) Однак, [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість перед Банком, яка станом на 09.09.2013 року становить 751 446,44 грн. і складається з: заборгованості за кредитом - 228 424,26 грн., заборгованості за відсотками - 434 803,15 грн., пені - 88 219,03 грн. В якості забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, між Банком та [PERSON] 30 травня 2008 року було укладено договір застави автотранспорту № 6/5/20/2008/980-З/2183, відповідно до умов якого в заставу банку переданий автомобіль, а саме: тягач сідловий Е, марки IVECOEUROTECH 440E40, 2002 року випуску, жовтого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер № [NUMBER], зареєстрований ВРЕР № 1, ГУМВСУ в Харківській області 25.04.2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ в Харківській області 25.04.2008 року; напівпричіп бортовий Е, марки KRONESDP, 2000 року випуску, синього кольору, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер № [NUMBER], зареєстрований ВРЕР № 1, ГУМВСУ в Харківській області 25.04.2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ в Харківській області 25.04.2008 року. (а.с. 11-12) Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4.1 договору № 6/5/2008/980-З/2183 від 30.05.2008 року при порушенні Позичальником умов договору Кредиту щодо строків повернення кредиту або сплати відсотків за користування кредитом у Заставодержателя виникає право задоволення вимог, забезпечених заставою за рахунок Предмета застави. Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу зазабезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. У зв'язку з тим, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави, належний [PERSON] на праві власності, з наданням права позивачу здійснити продаж транспортного засобу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при поданні до суду позовної заяви судовий збір в розмірі 3441 грн.

Outcome: approved