Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Одеській області, Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управляння юстиції про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2009 року з [PERSON] на корить ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягнуто заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1913-н від 04 вересня 2007 року в розмірі 2 343 200,00 гривень. З метою вжиття заходів, щодо виконання зазначеного рішення суду постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області № 27109926 від 05.09.2011 року накладено арешт та оголошена заборони на відчуження майна [PERSON], а саме квартири [ADDRESS]; постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області ВП № 35205359 від 15.11.2012 року накладено арешт та оголошена заборони на відчуження всього нерухомого майна [PERSON]; постановою Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управляння юстиції № 40437669 від 25.10.2013 року, накладено арешт та оголошена заборони на відчуження всього нерухомого майна [PERSON]. На даний час позивач за згодою [PERSON] проводить дії по добровільній реалізації квартири [ADDRESS], яка є предметом договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1913-н від 04 вересня 2007 року. Однак наявність арештів унеможливлює реалізацію квартири, у зв'язку з чим, позивач, як іпотекодержатель та стягувач, вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою. Представник позивача надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Представник третьої особи надала суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, справу просить розглянути в її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 1913-н. З метою забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, 04 вересня 2007 року укладений договір іпотеки квартири [ADDRESS]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2009 року з [PERSON] на корить ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягнуто заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1913-н від 04 вересня 2007 року в розмірі 2 343 200,00 гривень. З метою вжиття заходів, щодо виконання зазначеного рішення суду постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області № 27109926 від 05.09.2011 року накладено арешт та оголошена заборони на відчуження майна [PERSON], а саме квартири [ADDRESS]; постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області ВП № 35205359 від 15.11.2012 року накладено арешт та оголошена заборони на відчуження всього нерухомого майна [PERSON]; постановою Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управляння юстиції № 40437669 від 25.10.2013 року, накладено арешт та оголошена заборони на відчуження всього нерухомого майна [PERSON]. На даний час позивач за згодою [PERSON] проводить дії по добровільній реалізації квартири [ADDRESS], яка є предметом договору іпотеки, однак наявність арештів унеможливлює реалізацію квартири. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду с заявою про звільнення заставленого майна з-під арешту, а також встановлено що, стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. За таких обставин суд вважає можливим скасувати арешти та оголошення заборони на відчуження майна [PERSON], в частині, що стосуються квартири [ADDRESS]. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зняття арешту та оголошення заборони на відчуження всього нерухомого майна боржника, накладені постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області ВП № 35205359 від 15.11.2012 року та постановою Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управляння юстиції № 40437669 від 25.10.2013 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню, оскільки вжиття цих заходів забезпечення виконання рішення суду не впливає на реалізацію іпотечного майна, а саме квартири [ADDRESS], тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial