Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Направленим і уточненим (а.с.25-27) в ході розгляду справи позовом [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким здійснити поділ між нею та відповідачем житлового будинку № 17, що розташований за адресою: с. Вертокиївка Житомирського району Житомирської області вул. Степова, що належить останнім на праві спільної сумісної власності подружжя, визнавши при цьому за кожним з них право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що за час шлюбу з відповідачем, який на даний час розірвано, за їх спільні кошти було придбано спірний житловий будинок. Спір між сторонами щодо визнання вищевказаної нерухомості обєктом спільної сумісної власності подружжя, продовжує позивач, відсутній, однак вони не можуть досягти згоди саме щодо поділу такого нерухомого майна. У судове засідання сторони не зявились, проте спрямували заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявник позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав і не заперечував щодо його задоволення. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. З 4 лютого 1990 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7), який 26 січня 2016 року було розірвано (а.с.9). Позивачу на праві приватної власності належить спірний житловий будинок № 17, що розташований за адресою: с. Вертокиївка Житомирського району Житомирської області вул. Степова. Підставою набуття такого права власності [PERSON] був договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку від 17 квітня 2002 року (а.с.14). Станом на 29 лютого 2016 року вартість спірного житлового будинку становить 48\~301 гривня (а.с.15). Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються наступними нормами матеріального закону, які діяли на час їх виникнення (Кодекс про шлюб та сімю України). Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (ст. 22 Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, адже спір про поділ майна виник саме на час дії даного Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 Кодексу). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги досліджені у справі докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду справи позивач та відповідач мають права на належні їм частини спірного житлового будинку, який є обєктом спільної сумісної власності подружжя, набутого останніми за час перебування у шлюбі. Окрім цього, оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи, понесенні і документально підтверджені останньою. Судові витрати складаються із судового збору в сумі 551,20 гривня. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved