Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Направленим позовом заявник ставить питання про збільшення розміру аліментів, стягуваних за рішенням Житомирського районного суду від 5.01.2016 року з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень на кожну дитину до 1/4 всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявленого зазначено наступне. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 5.01.2016 року визначено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.11.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби у вихованні, розвитку та іншому. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, причин переходу до порядку загального позовного провадження судом встановлено не було. Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовних вимог не висловив. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 5.01.2016 року визначено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.11.2015 року і до досягнення дітьми повноліття Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги недостатністю такого розміру аліментів для виховання та розвитку дітей, просить збільшити розмір аліментів до 1/4 всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм законодавства України. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 Сімейного Кодексу України). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Законом визначено та розширеному тлумаченню не підлягає, що розмір аліментів згодом може бути змінено у разі зміни якоїсь з перелічених обставин. Позивачем доведено не було таку зміну з часу стягнення аліментів, а отже позов задоволеним бути не може. Посилання позивача на те, що присудженого розміру аліментів недостатньо для виховання та розвитку дітей, судом до уваги не приймається, як обставина, не визначена законом для збільшення розміру аліментів. В даному випадку навіть визнання позову відповідачем законом не пов`язує право суду задовольнити позовні вимоги. Зміна на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів також не може бути підставою для подачі позовної заяви про збільшення розміру аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed