Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов позивач вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 19.06.2014 був розірваний. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання сина. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, у вступному слові пояснив, що відповідач взагалі не надає допомогу на утриманні сина, хоча їздить не окуповану територію України, де працює. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи сповіщувався належним чином, відзив на позов не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З наданих до позовної заяви документів судом встановлено, що сторони дійсно з 08 жовтня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 02 липня 2014 року за рішенням суду даний шлюб був розірваний (див. копію рішення Свердловського міського суду Луганської області від 19.06.2014). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. У позовній заяві позивач вказує, що вона з відповідачем проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні. Дану обставину позивач належними й допустимими доказами підтвердити не в змозі, оскільки проживає на території, де органи влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Відповідач не надав відзив на позов, тобто не оспорив факт знаходження дитини на утриманні позивача, отже суд вважає його встановленим. За приписами ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти у розмірі, на який вона має безумовне право у випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. За таких обставин суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Outcome: approved