Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. В належному позивачу будинку зареєстрований відповідач, який не мешкає у будинку з 2008 року та без поважних причин не користується своїм правом проживання, за комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача не дає позивачу можливості оформити житлову субсидію. На підставі викладеного просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] , судовий збір не стягувати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 18.05.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2968/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 05.11.2020 надійшла заява від відповідача, про розгляд справи за його відсутності. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована порушенням прав власності позивача внаслідок не проживання відповідача за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутньою особою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в прохальній частині позову просила справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором купівлі-продажу від 07.09.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дергільовою Н.М. за реєстром №1-4438, власником житла за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до реєтсраційного напису на документі [PERSON] . Є власником зареєстрвоано в книгу №2768 від 03.10.1990 р. Згідно з довідкою про склад сім`ї № 7190 від 29.04.2020, виданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради, станом на 29.04.2020 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] - власник, [PERSON] , [INFO] - син. Згідно з довідкою від 10.04.2020, виданою головою вуличного комітету Герасименко Надії Петрівні в тому, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не мешкає з 2008 року по теперішній час. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.2015 р., наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області [PERSON] народився [INFO] , про що складено актовий запис №807. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2008 року відповідно, тобто понад 1 рік. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved