Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Одеський національний університет імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що між Одеським національним університетом імені [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 2004 року було укладено угоду №34-1-074-2003 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якого навчальний заклад надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит у розмірі 15200,00 грн. для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та за напрямком підготовки філософія. Наказом ОНУ № 1812-18 від 29 серпня 2003 року відповідача було зараховано на 1 курс Одеського національного університету імені [PERSON], спеціальність - «Філософія», з наданням кредиту на підставі рішення Приймальної комісії. Наказом від 09 липня 2007 року № 1884-18 [PERSON] було відраховано, як такого що отримав базову вищу освіту, згідно з рішенням ДЕК від 27 червня 2007 року присвоєно кваліфікацію бакалавра за напрямком підготовки «філософія». Наказом від 06 серпня 2007 року № 2215-18 на підставі рішення приймальної комісії [PERSON] було зараховано на 5-й курс Одеського національного університету імені [PERSON], спеціальність - «Філософія». Наказом від 26 червня 2008 року №1772-18 [PERSON] було відраховано як такого, що закінчив університет, згідно з рішенням ДЕК №1 від 17 червня 2008 року присвоєно кваліфікацію «філософія». Згідно п.3.3.договору відповідач зобовязаний повернути протягом 15 років усю суму наданого кредиту та 3% пічних за користування кредитом після закінчення навчання.. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Одеський національний університет імені [PERSON] просив суд стягнути з відповідача заборгованість за угодою у розмірі 9120,00 грн., відсотки за користуванням кредитом у розмірі 3307,70 грн., пеню у розмірі 4081,15 грн., а також витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Одеським національним університетом імені [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 2004 року було укладено угоду №34-1-074-2003 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якого навчальний заклад надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та за напрямком підготовки філософія у розмірі 15200,00 грн. Наказом ОНУ № 1812-18 від 29 серпня 2003 року відповідача було зараховано на 1 курс Одеського національного університету імені [PERSON], спеціальність - «Філософія», з наданням кредиту на підставі рішення Приймальної комісії. Наказом від 09 липня 2007 року № 1884-18 [PERSON] було відраховано, як такого що отримав базову вищу освіту, згідно з рішенням ДЕК від 27 червня 2007 року присвоєно кваліфікацію бакалавра за напрямком підготовки «філософія». Наказом від 06 серпня 2007 року № 2215-18 на підставі рішення приймальної комісії [PERSON] було зараховано на 5-й курс Одеського національного університету імені [PERSON], спеціальність - «Філософія». Наказом від 26 червня 2008 року №1772-18 [PERSON] було відраховано як такого, що закінчив університет, згідно з рішенням ДЕК №1 від 17 червня 2008 року присвоєно кваліфікацію «філософія». Згідно п.3.3.договору відповідач зобовязаний повернути протягом 15 років усю суму наданого кредиту та 3% пічних за користування кредитом після закінчення навчання. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого йому кредиту. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно ч.3 ст.62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, мають право на отримання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. В силу п. 22. Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти (надалі Порядок), сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї п'ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Відраховані з вищого навчального закладу одержувачі кредиту повертають кошти починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до 23 Порядку у разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки грошове зобовязання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідач взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконав, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved