Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27/02/08-С від 23.01.2008 року в сумі 35000,00 гривень. Відповідно умов укладеного договору ПАТ «Кредитпромбанк» надає відповідачу кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії з розрахунку 13,59 % річних за користування кредитом на строк з 23.01.2008 року до повного погашення кредиту. 20.05.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитрора. Оскільки зобов'язання за кредитним договором № 27/02/08-С від 23.01.2008 року відповідачем не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 16.06.2014 року становить 35400,78 грн., тому позивач просить стягнути суму заборгованості у заявленому розмірі з відповідача, а також стягнути на свою користь судовий збір в сумі 354,01 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача, відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] договору № 27/02/08-С від 23.01.2008 року, банк надав позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 35000,00 грн. з розрахунку 13,59 % річних за користування кредитом на строк з 23.01.2008 року до повного погашення за кредитним договором. Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язалася сплачувати нараховані проценти за користування кредитом до 10 числа кожного календарного місяця, а також 22.01.2011 року або в день повного дострокового погашення. Однак зазначені зобов'язання відповідачем не виконуються, нею не здійснено належного погашення заборгованості по кредиту, у зв'язку із чим станом на 16.06.2014 року заборгованість становить - 35400,78 гривень, що складається з тіла кредиту - 24305,58 гривень, заборгованість за відсотками - 11095,20 грн.. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно положень ст.ст.1046- 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір з вимогою дострокового повернення кредитних коштів, однак відповідачем вказані вимоги банку залишені без задоволення та на даний час вказаний розмір заборгованості не погашений. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ПАТ «Кредитпромбанк» свої обов'язки щодо надання кредитних коштів виконав. Проте, на час звернення позивача до суду та на теперішній час зобов'язання по кредитному договору відповідачем [PERSON] виконувались не належним чином, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, а також копією кредитного договору № 27/02/08-С від 23.01.2008 року, довідками. Згідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем, у відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved