Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» в червні 2017 року заявили позов про стягнення з [PERSON] 28822,51 грн. заборгованості за кредитним договором, за підстав неналежного виконання зобов'язань за договором. Представник позивача [PERSON] разом з позовом подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без участі представника банку, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Провадження відкрито на підставі ухвали судді від 16.06.2017 року. 19.09.2017 року у справі за вказаним позовом ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 28822 грн. 51 коп. на погашення заборгованості за договором б/н від 25.12.2007 року, що облікована станом на 17.04.2017 р., та 1600 грн. на відшкодування судових витрат, а всього 30422 грн. 51 коп. Не погоджуючись з вазаним рішенням [PERSON] через свого представника [PERSON] 22.11.2017 року подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду ві д 05.07.2018 року скасовано заочне рішення від 19.09.2017 року. 14 червня 2018 року у зв'язку зі зміною типу акціонерного товариства змінено назву позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». В судовому засіданні представник позивача Тодуа Ш.Р. вимоги позову підтримав, надав пояснення що зводяться до викладених у позові обставин. [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала. Судом встановлено таке. 25.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого перший надав, а другий прийняв кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифів банку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, щодо перевитрати платіжного ліміту, та оплачувати комісію. При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно з п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, на суму від 100 грн., позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У разі непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. позичальник також сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Банк, з огляду на надані документи, виконує зобов'язання за договором відповідно до його умов. Проте, [PERSON], як це вбачається з розрахунку заборгованості за договором, взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, в наслідок чого станом на 17.04.2017 р. у нього перед банком утворилась заборгованість в сумі 28822,51 грн., що складається із заборгованості: за кредитом - 4302,52 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 14226,76 грн..; пеня - 8444,54 грн.; штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 1348,69 грн. (процентна складова). Виходячи з предмету позову, акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» окремо пред'явило вимоги до [PERSON] про стягнення пені за користування кредитом в сумі 8444,54 грн., а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500,00 грн. (фіксована частина); 1348,69 грн. - штраф (процентна складова). Суд не вбачає підстав для стягнення одночасно з відповідача як пені так і штрафу за невиконання умов договору, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у цивільній справі № № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог АТ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафів, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500,00 грн. (фіксована частина); 1348,69 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, враховуючи ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме, щодо справедливості, добросовісності та розумності, вважає за можливе зменшити нараховану пеню в сумі 8444,54 грн. до суми заборгованості по кредиту, а саме до 4302,52 грн. За таких обставин, з урахуванням заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, а тому вимоги позову підлягають частковому задоволенню на підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 1050, 1054 ЦК України. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial