Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Олишівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з червня 2016 року в [ADDRESS] , проживає [PERSON] , яка має чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За характером жінка неврівноважена, схильна до брехні, не користується повагою серед односельців, має хронічний алкогольний гепатит. Згідно з рішенням Куликівського районного суду від 19 червня 2019 року у справі № 748/1045/19 діти відібрані від їх матері без позбавлення [PERSON] батьківських прав. З метою повернення дітей у родину фахівець з соціальної роботи Олишівської селищної ради систематично відвідувала місце реєстрації відповідача в різний час, проте жодного разу [PERSON] не була присутня вдома. 29 лютого 2020 року стало відомо, що в будинку [PERSON] сталась пожежа, яка виникла через те, що вона заснула п`яна з цигаркою. [PERSON] протягом часу, який був їй наданий для виправлення ситуації в родині, не зробила нічого для повернення дітей до неї, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не створила належних умов для проживання сім`ї, не має офіційного заробітку. На засіданні виконавчого комітету Олишівської селищної ради 26.05.2020 прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; дітей передати органу опіки та піклування Куликівської районної державної адміністрації для подальшого влаштування; стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь тієї юридичної особи, де будуть перебувати діти. Позовна заява надійшла до суду 17.06.2020 та була залишена без руху. Недоліки позовної заяви вправлені позивачем 02.07.2020. 03.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 18.08.2020. Ухвалою судді від 02.09.2020 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 24.09.2020 та відкладалась у зв`язку з неякою відповідача. В судове засіданні представники позивача та третіх осіб не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка [PERSON] не з`явилась у судові засідання 19.08.2020, 02.09.2020, 24.09.2020 та 13.10.2020, про день та час судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення. З клопотанням про відкладення слухання справи відповідачка до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, враховуючи відсутність відзиву на позов та наполягання позивача на задоволені позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2019 року було відібрано від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано Олишівській селищній раді як органу опіки та піклування для подальшого влаштування неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Куликівського районного суду від 05 березня 2020 року батько дітей [PERSON] позбавлений батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Походження дітей від вказаних батьків підтверджене свідоцтвами про народження дітей (а.с.6-9). Згідно з частинами 1,3 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Протягом року після ухвалення рішення від 19.06.2019 відповідачка з заявою про повернення дітей не зверталась. Діти перебувають у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації. Згідно з актами про відвідування сім`ї від 04.07.2019, 17.07.2019, 27.08.2019, 10.09.2019, 05.11.2019, 24.12.2019, 16.01.2020, 18.02.2020, 02.03.2020, 15.04.2020 [PERSON] була відсутня за місцем реєстрації. Акти від 05.11.2020 та 10.09.2019 містять відомості про те, що [PERSON] з новим співмешканцем мешкають у сторонніх осіб, систематично вживають спиртні напої. Згідно з актом від 02.03.2020 у будинку [PERSON] 29.02.2020 сталась пожежа через те, що вона у нетверезому стані палила у ліжку (а.с. 23-32). У період з 29.08.2019 по 18.09.2019 [PERSON] перебувала на лікуванні у Чернігівській обласній лікарні з приводу травматичної субдуральної гематоми, за медичною документацією обставини травми невідомі, зловживала алкоголем, виписана з когнітивними порушеннями (а.с. 17). Згідно з довідкою- характеристикою від 20.05.2020 [PERSON] за характером неврівноважена, не відповідає за свої вчинки, схильна до нещирості та брехні. Не користується повагою та авторитетом у жителів села, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. Ніде не працює і не має наміру працювати. Діти з родини вилучені. На даний час проживає в будинку матері, по відношенню до якої проявляє агресію (а.с. 14). Рішенням Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 26 травня 2020 року затверджений висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згідно з яким позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам її неповнолітніх дітей (а.с. 20-22). Відповідно до частин 2-4 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, про що зазначено в частині 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьків судом батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, дитину необхідно передати органу опіки та піклування для подальшого її влаштування. Надані суду докази суперечностей не місять та оцінюються судом як достовірні та достатні для висновку про наявність підстав для задоволення позову. Беручи до уваги відомості про спосіб життя відповідачки, її поведінку та систематичне невиконання без поважних причин батьківських обов`язків, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення прав та законних інтересів дітей, позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до даних дітей, оскільки вихованням дітей вона не займається, матеріально не утримує, а також не піклується про їх здоров`я, моральний та духовний розвиток, і діти таким чином позбавлені батьківського піклування. Така поведінка відповідачки свідчить про те, що вона самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Після ухвалення судового рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав ставлення [PERSON] до дітей та до виконання батьківських обов`язків не змінилось, її поведінка залишається аморальною, намірів покинути пити та забрати дітей у родину, висловлених у судовому засіданні 19.06.2019 [PERSON] не виконала. Таким чином, суд погоджується з органом опіки та піклування та вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, ч. 3 ст. 116 СК України), а тому аліменти потрібно стягнути з відповідачки на користь її дітей. Враховуючи обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, за наявності даних про лікування відповідача після черепно-мозкової травми, її матеріальне становище, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів фактично у мінімальному розмірі, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Стягувач аліментів позивачем не визначений. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено частиною 1 ст. 169 СК України. Оскільки позовні вимоги задоволені судом, а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, то судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає за сукупність позовних вимог майнового та немайнового характеру 1681 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved