Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу АВМ № 082063 від 13.06.2000 року належить будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають у житловому приміщенні з травня 2019 року без поважних причин про що є письмове підтвердження сусідів та довідка видана Головою вуличного комітету Лисичанської міської ради, Луганської області. Відповідачі не проживають в вище зазначеному будинку, не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вони не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачам не чинила. Оскільки позивач не має можливості сплачувати комунальні послуги, вона потребує державної допомоги, а саме призначення субсидії на покриття виплат комунальних послуг, але для цього їй необхідно зняти з реєстрації відповідачів які виїхали на постійне місце проживання до іншої держави. Відповідачі понад 1 рік без поважної причини, відсутні за місцем реєстрації, не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, тому [PERSON] , як власник житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачі створюють їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 26.06.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/3947/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 11.06.2020 року [PERSON] надала письмове клопотання про визнання позову. 12.06.2020 року [PERSON] та [PERSON] надали письмове клопотання про визнання позову. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідачі не проживають за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутніми особами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в позовній заяві просила справу розглядати за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали до суду письмові клопотання про визнання позовних вимог, не заперечували проти задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 13.06.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В. за реєстром №251, [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного напису на документі про право приватної власності ЛКП «БТІ» право приватної власності [PERSON] зареєстровано в Реєстрову книгу за №2 за реєстром №1765 від 17.08.2000 р. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 8117 від 01.06.2020 року, виданої Управлінням адміністративних послу Лисичанської міської ради за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою від 05.06.2020 р., виданою Головою вуличного комітету та посвідченою адміністратором Центра надання адміністративних послуг [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] у тому, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не мешкають за місцем реєстрації з травня 2019 року. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідачів у будинку позивача обмежує його права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів, які у комунальних витратах участі не приймають. Судом також встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному будинку з травня 2019 року відповідно, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідачі мешкають за іншою адресою. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради Луганської області №4/43 від 24.12.2015 р. «Про перейменування вулиць» стара назва вулиці Крупська нова назва вулиці ім.П.Сєверова. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved