Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Обставини справи : Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Також спадкоємцями першої черги є відповідач по справі - це син померлої [PERSON] . Відповідач по справі спадщину не приймав. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] . У позивача були труднощі в оформленні свідоцтва про смерть українського зразку, тому після отримання у вересні 2019р. свідоцтва про смерть, 24,09.2019р. позивач звернувся в нотаріальну контору з проханням роз`яснити порядок прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Там йому повідомили, що позивачем пропущений термін на подачу заяви про прийняття спадщини за законом та рекомендовано звернутись спочатку до суду з позовом про поновлення строку на прийняття спадщини за законом, а потім вже в нотаріальну контору. Про що була надана письмова відповідь від 24.09.2019р. №189/01-16. Позивач не зміг своєчасно оформити заяву на прийняття спадщини, оскільки всі правовстановлюючі документи на будинок знаходились на непідконтрольній території у м. Донецьк. Тільки у вересні 2019р. позивачу вдалось отримати правовстановлюючі документи на квартиру. Окрім того, свідоцтво про смерть спадкодавця було отримано у вересні 2019р. Саме через вище викладене позивачем був пропущений термін на подачу заяви на прийняття спадщини, у зв`язку з чим він звернувся до суду з заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Він вважає, що причина пропуску строку є поважною, в зв`язку з чим просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відзив на позовну заяву не надходив. Позивач до суду не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував щодо заочного винесення рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд,- Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне,- У жовтні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 08.10.2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 01.11.2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для передано на розгляд Іллічівському районному суду м. Маріуполя за територіальною підсудністю. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.12.2019 року зазначену позовну заяву було повернуто до Дзержинського міського суду Донецької області для розгляду по суті. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 25.03.2020 року провадження у спарві було відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 26.05.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, зазначеною ухвалою було витребувано у Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Літвінової Ірини Олександрівни копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 25.11.2020 року було витребувано у П`ятої Донецької державної нотаріальної контори копію заповіту №57483689, посвідченого 23.05.2015 на бланку НАЕ 704674 за номером в реєстрі 1-327, заповідачем якого є [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецьк, РНОКПП [NUMBER] , яка за життя проживала за адресою: [ADDRESS] , а також копію нотаріальної справи щодо його посвідчення. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в місті Донецьку від 30 липня 1999 року, [PERSON] народився [INFO] у місті Донецьку (а.с.5-7) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кіровським відділом ЗАГС міста Донецька від 08 серпня 1974 року, актовий запис №1083, [PERSON] народився [INFO] у місті Донецьку, батьками якого є [PERSON] , українець, та [PERSON] , українка (а.с.13) Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в місті Донецьку від 23 січня 1996 року, [PERSON] народився [INFO] у місті Донецьку (а.с.9-11) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським бюро ЗАГС Донецька від 19 грудня 1968 року, актовий запис №1235, [PERSON] народився [INFO] у місті Донецьку, батьками якого є [PERSON] , українець, та [PERSON] , українка (а.с.14) Згідно копії Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 02 грудня 1997 року, виданого представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьку, квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової по 1/4 частки кожному власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15-16) Копією Рішення Дзержинського міського суду Донецької області у справі №225/3023/19 провадженні №2-о/225/397/2019 від 02 липня 2019 року, встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Донецьк, громадянки України, паспорт серії [NUMBER] , за життя зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , що настала [INFO] в м. Донецьк, Україна (а.с.26-28) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10 вересня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Донецьк Донецької області, померла [INFO] у віці 70 років, актовий запис №842 (а.с.17) Згідно листа Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Літвінової Ірини Олександрівни №189/01-16 від 24.09.2019 року «Про надання роз`яснення» у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, в зв`язку з пропуском встановленого законом 6-місячного терміну звернення (а.с. 18) Згідно Інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57991920 від 21.10.2019 року та № 60757595 від 01.07.2020 року, №63093870 від 30.12.2020 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] , інформація про звернення до нотаріусів заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкових справ відсутня (а.с.31, 72, 97) Згідно Інформаційних довідок зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №60757520 від 01.07.2020 року та №63093883 від 30.12.2020 року, [PERSON] , [INFO] , було складено Заповіт (стан чинний) №57483689 на бланку НАЕ з номером в реєстрі 1-327, посвідчений П`ятою Донецькою держаною нотаріальною конторою від 23.05.2015 року (а.с. 70-71,94, 96) Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1270 Цивільного кодексу України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Крім того, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційним, оскільки вони втратять право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем нерозмірним з їх діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. На підставі зазначеного, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви на прийняття спадщини є поважними, у зв`язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Напідставі викладеного,

Outcome: approved