Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» 11.07.2014 року пред'явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24.07.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 3600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 30.04.2014 року виникла заборгованість у сумі 23662,51 гривень, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. 03.09.2014 року на адресу відповідача [PERSON] була надіслана судова повістка рекомендованим листом з повідомленням, який 10.09.2014 року повернувся на адресу суду з відміткою адресат за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, повторно у судове засідання не з'явився, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника і умов та правил надання банківських послуг, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 3600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 6.9 договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість на протязі 30 днів з моменту її виникнення. Крім цього, відповідно до п. 8.6 договору відповідач зобов'язався при порушенні строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, оплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Пунктом 9.12 договору передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він вважається пролонгованим на такий же термін. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка разом з відсотками та штрафом становить 23662,51 гривень. Ураховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути у користь ПАТ КБ «ПриватБанк», загальну суму заборгованості у розмірі 23662,51 гривень оскільки відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, а позичкодавець вимагає повернення кредиту та сплати належних йому процентів та пені. У зв'язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення [PERSON] 243,60 гривень судових витрат, пов'язаних з сплатою судового збору.

Outcome: approved