Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Орган опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація Тернопільської області звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що згідно заочного рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.05.2014 року дітей відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав. Розпорядженням голови Монастириської райдержадміністрації від 14.07.2014 року №198-од. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Малолітня [PERSON] на даний час проживає зі своїм біологічним батьком [PERSON] в с.Доброводи, який довів своє батьківство рішенням суду. Він сам виховує дочку, яка повністю перебуває на його утриманні. За цей час (1 рік 2 місяці) мати дитини [PERSON] жодного разу не навідувалася, не цікавилася її життям та здоров»ям, не надавала матеріальної допомоги. З 20.01.2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виховуються у прийомній сім»ї [PERSON] та [PERSON], мешканців с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області, які стверджують, що відповідач [PERSON] жодного разу не відвідувала дітей, не цікавилася їхньою долею та вихованням. До органу опіки та піклування Борщівської райдержадміністрації із заявою щодо визначення форми спілкування з своїми дітьми [PERSON] не зверталася. Представник органу опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація Кварцяна М.М. не з»явилася в судове засідання, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, відносно ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справита ухвалення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечив позивач. Судом встановлено наступні обставини. Згідно ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.2002 року, виданого Яргорівською сільською радою Монастириського району Тернопільскої області, батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.2005 року, виданого Яргорівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.2006 року, виданим Яргорівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Як убачається із ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 08.04.2014 року Монастириським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким встановлено, що [PERSON], [INFO], житель с.Доброводи Монастириського району Тернопільської області, є батьком [PERSON], [INFO] Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.05.2014 року позовні вимоги органу опіки та піклування Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав - задоволено. Рішення набрало законної сили та є чинним. На підставі даного рішення розпорядженням голови Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області №198-од від 14.07.2014 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженцям с.Яргорів Монастириського району Тернопільської області, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Службу у справах дітей районної державної адміністрації (Соболик Л.І.) зобов»язано взяти [PERSON], [PERSON], [PERSON] на первинний облік та вирішити питання про їх влаштування. 14.01.2015 року головою Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області видано розпорядження №2-од, яким створено прийомну сім»ю на базі родини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешканців с.Ланівці Борщівського району та передано з 20.01.2015 року на виховання і спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вихованців Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання. Згідно висновку органу опіки і піклування №9 від 18.09.2015 року, оскільки [PERSON] не цікавиться життям та здоров»ям своїх малолітніх дітей, самоусунулася від виховання та утримання дітей орган опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з подружжя, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК України). Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При ухваленні рішення суд приймає до уваги те, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей, тривалий час не приймає участі в їх утриманні та вихованні, не турбується про них, не цікавиться їхнім життям і станом здоров'я, не створює умов для їхнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. [PERSON] жодного разу не відвідувала дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які виховуються у прийомній сім»ї [PERSON] та [PERSON] з 20.01.2015 року, не цікавилася їхньою долею та вихованням, до органу опіки та піклування Борщівської райдержадміністрації із заявою щодо визначення форми спілкування з своїми дітьми не зверталась, що підтверджується інформаційним листом №409/03-15 від 01.07.2015 року, виданим службою у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області. Як убачається зі змісту письмової відповіді Доброводівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №138 від 23.07.2015 року, адресованій службі у справах дітей Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, [PERSON], [INFO], проживала на території сільської ради разом з дітьми без реєстрації по [ADDRESS]. Після відібрання дітей 06.02.2014 року органом опіки і піклування Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, [PERSON] на територію села не появлялася. Місце перебування її невідоме. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні батька [PERSON], малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 20.01.2015 року виховуються у прийомній сім»ї [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей та не навідує їх без поважних на те причин. За час судового розгляду відповідач не змінила своєї поведінки по відношенню до своїх дітей. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні та утриманні дитини відповідач суду не надав. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а тому, з метою захисту інтересів дітей, беручи до уваги пропозиції органу опіки та піклування, захищаючи права неповнолітніх дітей, позов підлягає до задоволення, слід позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved