Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій представник позивача адвокат Острікова Ж.О., в інтересах [PERSON] , просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачу [PERSON] , на праві особистої приватної власності, на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі № 235/7925/20 від 31.03.2021 року, яке набрало законної сили 30.04.2021 року, належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані діти позивача: [PERSON] , [INFO] з 20.07.2001 року по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , - з 25.07.2003 року по теперішній час. У квітні 2010 року [PERSON] зібрав свої особисті речі та переїхав проживати до Російської Федерації та повертатись до України не збирається. [PERSON] у листопаді 2018 року також переїхав проживати до Російської Федерації та повертатись до України не збирається, та отримав громадянство Росії. Відповідачі по теперішній час зареєстровані за вказаною адресою, але фактично там не мешкають та не користуються, їх особисті речі відсутні. За таких обставин, [PERSON] позивається до суду з вимогою визнання, в порядку положення статей 71, 72 ЖК України, відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з відповідними наслідками цього, передбаченими ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Позивач [PERSON] та її представник адвокат Острікова Ж.О. у судове засідання не з`явились, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення на підставі поданих доказів. \~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористались, судом вжито максимальні заходи для їх повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення № 8530206250583 з довідкою УДППЗ «Укрпошта», - «за закінченням терміну зберігання», що в розумінні п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, до матеріалів справи долучено повістки на ім`я [PERSON] та [PERSON] з відміткою КУ «Покровський координаційний центр комітет самоорганізації населення» про те, що вони дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS] а.с. 31, 32. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. (а.с. 6-7). Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі № 235/7925/20 від 31.03.2021 року, яке набрало законної сили 30.04.2021 року, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8-10). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257226069 від 19.05.2021 року, зареєстровано право приватної власності [PERSON] на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2362069814132 (а.с. 11). Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради Донецької області № 7136 від 17.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] з 20.07.2001 року по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , - з 25.07.2003 року по теперішній час (а.с. 13). Згідно Акту Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 01-12/2727 від 17.06.2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 20.07.2001 року по теперішній час та [PERSON] , [INFO] , - з 25.07.2003 року по теперішній час. [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою з квітня 2010 року. [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою з листопада 2018 року. [PERSON] та [PERSON] фактично проживають у м. Нижній Новгород Російської Федерації (а.с. 12). В судовому порядку [PERSON] порушено питання втрати [PERSON] та [PERSON] права користування вищезазначеним житловим приміщенням. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пред`явлення до суду позовної заяви про позбавлення права користування житловим приміщенням в розумінні ст. ст. 319, 391 ЦК України, є однією із форм захисту власником своїх прав на володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном. У судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що відповідачі, в контексті ч. 2 ст. 64 ЖК України, є членами сім`ї позивача власника спірного домоволодіння, договір про користування спірним жилим приміщенням між сторонами не укладався. Виходячи із змісту ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника житла мають право на користування житловим приміщенням на умовах що визначається за угодою з його власником. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, виходячи з дійсних обставин справи, суд дійшов висновку, що зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] у квартирі, яка на праві приватної власності належить [PERSON] , у зв`язку з тим, що з 2010 року та 2018 року відповідно, і по теперішній час не проживають в даному приміщенні - втрачають право користування даним житловим приміщенням. З урахуванням вказаного розглядувана позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме, квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню як обґрунтована та підтверджена доказами. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Разом з тим, питання про відшкодування понесених судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України позивачем не порушувалося. На підставі\~ст.\~ст.\~319,\~391\~ЦК\~України,\~ст.\~ст.\~71,\~72\~ЖК\~України\~

Outcome: approved