Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Орган опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові вказав, що на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації перебувають малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах, а саме проживають у сім»ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Матір»ю дівчаток є [PERSON]. Відомості про батька малолітньої [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Дівчинка перебувала на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації із 27.02.2010 року по 02.11.2012 року, як дитина позбавлена батьківського піклування, у зв'язку із відбуванням матір»ю покарання в місцях позбавлення волі на території Російської Федерації. У цей період дитина перебувала під опікою у бабусі [PERSON] і до цього часу проживає з останньою. Малолітня [PERSON] навчається у 3 класі Михнівської ЗШ І-ІІІ ступенів. Відповідно до акту участі матері [PERSON] у вихованні доньки встановлено, що мати у с. Михнівці на даний час не проживає, на батьківські збори не з»являється, навчанням дитини не цікавиться, на контакт із класоводом не відгукується. Навчанням і вихованням дитини займається бабуся [PERSON] Малолітня [PERSON] народилася у м. Владимир Владимирської області Російської Федерації. Дані про батька внесені до свідоцтва про народження дитини на підставі заяви матері. Дівчинка відвідує ДНЗ «Сонечко». Відповідно до акту участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] встановлена періодичність відвідування дитиною закладу, епізодичність появи матері у дитячому садочку та увагу до дівчинки з боку бабусі [PERSON] та її чоловіка [PERSON] Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] недобросовісно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, залишає дітей на матір та бабу. За ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності. Крім того, вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.06.2016 року [PERSON] призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Однак, КВІ Лубенського ВП УДПтСУ в Полтавській області вирішується питання про скасування звільнення [PERSON] від відбування покарання та направлення її в місця позбавлення волі. В позові також вказано, що комісією з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації прийнято рішення №83 від 22.09.2016 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 15.11.2016 року службою у правах дітей райдержадміністрації складено висновок №12 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які фактично залишилися без піклування батьків та передати їх на опікування органу опіки та піклування Лубенської райдержадміністрації для встановлення статусу та вирішення питання щодо влаштування їх до сімейної форми виховання. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, стверджує, що вона робить все від неї залежне для виховання дітей. Дійсно старша донька [PERSON] постійно проживає у її матері [PERSON] Це пов'язано з тим, що після її народження вона була засуджена в Російській Федерації до реальної міри покарання, а тому не мала змоги займатися її вихованням. Менша донька [PERSON], інколи дійсно проживає у [PERSON], але це пов'язано з тим, що вона була під слідством і її в будь який час доби могли викликати в поліцію. В даний час вона неофіційно працює в м. Лубни, проживає в будинку своєї бабусі, та напередодні забрала меншу доньку [PERSON] до себе. Вважає, що в змозі приділяти дітям належну увагу та займатися їх вихованням, тому прохає не позбавляти її батьківських прав. Третя особа [PERSON] позов підтримала, прохає його задовольнити. При цьому пояснила, що відповідач [PERSON] є її донькою, яка має двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Після народження меншої доньки відповідач близько двох років, доки дитина була на грудному вигодовуванні, дійсно приділяла доньці належну увагу, доглядала за нею, купувала все необхідне, але потім почала ходити до бару та їздити в м. Лубни, не з»являтися вдома декілька днів. В цей період вона змушена забирати [PERSON] до себе, забезпечувати всім необхідним, водити до садочка. На її прохання припинити таку поведінку, реагує агресивно. [PERSON] від народження постійно проживає з нею, певний час вважала її мамою, вона займається її вихованням, доглядом, забезпечує всім необхідним, дівчинка ходить до школи. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір»ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10-15). Відомості про батька малолітньої [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.11). Відомості про батька малолітньої [PERSON] внесені на основі заяви матері дитини (а.с.15). Мати дівчаток - відповідач по справі [PERSON] недобросовісно ставиться до виконання своїх батьківських обов»язків, залишає дітей на свою матір [PERSON], веде неналежний спосіб життя. Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області засуджена до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. За ухилення від виконання своїх батьківських обов»язків 14.07.2016 року притягувалася Лубенським міськрайонним судом до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.29,30). У зв'язку з вищевикладеним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Лубенської райдержадміністрації Полтавської області №5 від 27.01.2016 року [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік, як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах. В подальшому їх термін перебування на такому обліку продовжувався рішеннями вищевказаного органу №52 від 14.06.2016 року та №59 від 15.07.2016 року (а.с.33-35). Відповідно до інформації Лубенського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді щодо сім»ї [PERSON], остання в період з 06.01.2016 року по 23.03.2016 року перебувала під соціальним супроводом, результат: знято із соціального супроводу з позитивним результатом. Мати періодично виконувала рекомендації фахівця центру та умови договору соціального супроводу. Соціальний супровід в даний період давав короткочасний позитивний результат. В період з 14.06.2016 року по 22.09.2016 року перебування під соціальним супроводом, результат: знято з соціального супроводу з негативним результатом. [PERSON] не виконувала умови договору соціального супроводу та ігнорувала рекомендації фахівця із соціальної роботи, безвідповідально відносилася до виховання дітей, не цікавилася їхніми потребами. Не з»являється вдома і не забезпечує їх матеріально (а.с.32). Згідно довідки-характеристики від 19.10.2016 року виданої Михнівською сільською радою Лубенського району Полтавської області на [PERSON], остання зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] у будинку своєї баби. Має двох доньок [PERSON] та [PERSON] , які хоч і зареєстровані за вищевказаною адресою, але фактично проживають в будинку своєї бабусі [PERSON] за адресою [ADDRESS] [PERSON] недобросовісно відноситься до виконання своїх материнських обов'язків. Залишає дітей на декілька днів на своїх стареньких бабів. Авторитетом серед односельців не користується. В сільську раду надходили усні скарги на її адресу (а.с.25). Судом також встановлено, що на даний час діти проживають разом з бабусею [PERSON], яка приділяє їм належну увагу, цікавиться їх розвитком, забезпечує всім необхідним, слідкує за їх харчуванням та побутовими потребами, займається їх вихованням, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] №13 та 14 від 14.01.2016 року (а.с.37-41). Відповідно до висновку служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 15.11.2016 року №12 встановлено, що внаслідок бездіяльності [PERSON], яка не приділяє належної уваги та турботи своїм дітям, залишає їх без нагляду служба у справах дітей, прийшла до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.5). Враховуючи вищевикладене, те що [PERSON] фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх малолітніх доньок, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач не має постійного місця роботи, суд вважає, що стягнення аліментів з [PERSON] слід проводити у розмірі 1/3 з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, його слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved