Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Орган опіки та піклування Оратівської райдержадміністрації Вінницької області звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] проживають зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. За час спільного проживання в них народилося шестеро дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. За час проживання на території Скальської сільської ради зарекомендував себе з негативної сторони. Не працюють веденням домашнього господарства не займаються, на обліку в центрі зайнятості не перебувають, зловживають алкогольними напоями. З 2012 року діти перебувають на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Службою у справах дітей, центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, опікунською радою с. Скала протягом 5 років постійно здійснювали нагляд за сім'єю, надавались консультації, неодноразово проводилися перевірки та складались акти обстеження умов проживання сім'ї. Під час перевірок встановлено, що для дітей не створено необхідних умов для здорового та всебічного розвитку. В будинку безлад та антисанітарія, продукти харчування відсутні, батьки в нетверезому стані. В зв'язку з цим 12.09.2013 року всіх дітей за заявами батьків [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано до шкіл-інтернатів та будинку дитини, а батькам надано можливість покращити умови проживання, виправити ситуацію на краще. Діти які перебувають у інтернатних закладах батьки участі у їх вихованні та утримання дітей, жодного разу без поважних причин не відвідували дітей, матеріальної допомоги не надавали. Турботу до дітей проявляє сільська громада с. Скала. Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї від 12.10.2017 року житло знаходиться в незадовільному стані, для дітей не створено необхідних умов для нормального життя та розвитку, продукти харчування відсутні. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно її неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], стягнути аліменти на користь дітей та накласти заборону на відчуження майна та житла дітей. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Мають на утриманні шістьох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно. [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Під час перевірок були складені акти обстеження умов проживання сім'ї згідно яких встановлено що для дітей не створено необхідних умов для здорового та всебічного розвитку. В будинку безлад та антисанітарія, продукти харчування відсутні, батьки в нетверезому стані. В 2012 році всіх дітей за заявами батьків [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано до шкіл-інтернатів та будинку дитини, а батькам надано можливість покращити умови проживання, виправити ситуацію на краще що не було зроблено, тому орган опіки і піклування Оратівської РДА, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей, стягнути аліменти на їх утримання та накласти заборону на відчуження майна та житла дітей. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2012 року [PERSON] народився [INFO] в с. Скала Оратівського району Вінницької області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2011 року [PERSON] народилася [INFO] року в с. Скала Оратівського району Вінницької області, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 лютого 2009 року [PERSON] народився [INFO] року в с. Скала Оратівського району Вінницької області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 червня 2007 року [PERSON] народилася [INFO] в с. Скала Оратівського району Вінницької області, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 березня 2003 року [PERSON] народився [INFO] в с. Скала Оратівського району Вінницької області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2000 року [PERSON] народилася [INFO] року в с. Скала Оратівського району Вінницької області, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 17110.2017 року, згідно якого у помешканні в якому проживає [PERSON] ти [PERSON] виявлено повне недбальство, наявні ознаки вживання алкоголю та паління. Помешкання зовсім не придатне до проживання, відсутня будь-яка побутова техніка та кухонний посуд, речі повсякденного вжитку. Елементарні зручності повсякденного побуту відсутні. При огляді кухні, не було виявлено продуктів харчування сім'ї. Земельна ділянка не обробляється. Дрова на осінньо-зимовий період не заготовлені. [PERSON] та [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя. Висновок комісії: вважати сім'ю [PERSON] та [PERSON] соціально-неблагодійною у якій відсутні елементарні умови для проживання дітей. Відповідно до довідки- характеристики № 182 від 18.10.2017 року виданої Скальською сільською радою Оратівського району Вінницької області про, що сім'я [PERSON], [PERSON] відноситься до категорії багатодітних, а також вважається не благодійною. До складу сім'ї входить 6 дітей: [PERSON] - дочка, [INFO]; [PERSON] - син, [INFO]; [PERSON] - дочка, [INFO]; [PERSON] - син, [INFO]; [PERSON] - дочка, [INFO]; [PERSON] - син, [INFO]. [PERSON] навчається у училищі селище Вороновиця. [PERSON] знаходиться на неповному державному утриманні школі-інтернаті смт. Дашів Вінницької області. [PERSON] та [PERSON] знаходяться на неповному державному утриманні в Брацлавській школі - інтернаті вінницької області. [PERSON] та [PERSON] знаходяться на повному державному утриманні будинок малютки м. Вінниця. [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють. Зловживають алкоголем. Житло знаходиться в незадовільному стані, спостерігається антисанітарія. Умов для проживання дітей немає. Батьки не цікавляться життям дітей, жодного разу не відвідували їх у відповідних закладах. Домашнє господарство не ведеться, присадибна земельна ділянка не обробляється. По місцю проживання характеризуються негативно. Відповідно до відповіді на запит служби у справах дітей Оратівської РДА № 137 від 11.07.2017 року наданої Дашівським навчально-реабілітаційним центром Іллінецького району Вінницької обласної ради про, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] протягом 2016 - 2017 навчального року батьки не провідували. Відповідно до відповіді на запит начальна служби у справах дітей Оратівської РДА № 238 від 20.04.2017 року наданої Брацлавським навчально-виховним комплексом: дошкільний навчальний заклад, загальноосвітня школа - інтернат І-ІІІ ступенів - гімназія Вінницької обласної ради про те, що в період з 01.09.2016 року по даний час (15.04.2017 р.), батьки вихованців закладу - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зв'язок з дітьми не підтримували участі у їх вихованні не приймали, матеріальної допомоги не надавали. Турботу про цих дітей проявляє сільська громада с. Скала Оратівського району. Відповідно до довідки № 1 -9/53 від 18.07.2017 року наданої Департаментом охорони здоров'я Вінницької облдержадміністрації Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки повідомляє, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 12.09.2013 року по даний час виховується та утримується на повному державному забезпеченні в нашому закладі. Батьки дітей [PERSON] та [PERSON] жодного разу без поважних причин не відвідували дітей, не виявили до них батьківського піклування і турботи, не приймали участі у вихованні та не утримували їх. Близькі родичі також дітей не відвідують та не надають матеріальної допомоги. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] від 12.10.2017 року, згідно якого для дітей не створено необхідних умов для повноцінного життя та розвитку. Батьки дітей у нетверезому стані. Дітьми не цікавляться, не проявляють до них батьківської турботи, не спілкуються з дітьми. Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Стаття 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року передбачає, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3, п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом. Статтею 157 СК України передбачено обов'язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно матеріалів справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, суд розцінює це як винну поведінку батьків по відношенню до дітей, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дітей, тому суд в інтересах дітей вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей, умов їх нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Отже, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.(ч. 2 ст. 166 СК України, ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України). Відповідно до ст.ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Статтею 183 СК України регламентовано, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліментів у розмірі по 700 грн. щомісяця на утримання кожної дитини до їх повноліття. Таким чином, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у суду відомостей про наявність/відсутність у нього інших утриманців, те, що відповідач здоровий, не має регулярного доходу, є працездатним, скрутне матеріальне становище дітей, їх задовільний стан здоров'я, відповідно до ст. 182 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, на кожну дитину, а разом 1400 грн. починаючи з дня звернення до суду - з 23.10.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним, справедливим, обґрунтованим та законним, відповідає інтересам та потребам дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Що стосується позовної вимоги про заборону на відчуження майна та житла дітей, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню на підставі слідуючого. Відповідно до ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Пунктом 3 ч.1 ст. 247 СК України передбачено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Як передбачено ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Доказів того, що неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] та малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають житло чи інше майно суду не надано. Крім цього, як вбачається з довідок про надання персональних даних виданої виконавчим комітетом Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають [ADDRESS] Докази того що дітям належить житловий будинок не має. Таким чином, вимога про заборону на відчуження майна та житла малолітніх та неповнолітніх дітей, є необґрунтованою та не підтверджена належними та допустими доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України якщо судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial