Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №500953002 від 21.07.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 32907,61 грн. з кінцевим терміном повернення 22.07.2019 року. Відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за його користуванням та інші передбачені договором платежі, у строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Банк свій обовязок виконав. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 22.08.2015 року утворилась заборгованість, яка становить 39412,59 грн. та складається з наступного: 32030,03 грн. - борг за кредитом; 2665,75 грн. - борг по процентам за користування кредитом; 3316,81 грн. - борг по комісії; 1400 грн. - штраф нарахований у звязку з систематичним порушенням строків сплати кредиту. Вказані суми позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.20-21, 48). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позову просить відмовити з обставин викладених в письмових запереченнях (а.с.44-47). У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. За змістом ст.ст.1054, 1050 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору або закону. Судом встановлено, що 21.07.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500953002, із змінами та доповненнями від 22.07.2014 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 32907,61 грн. зі сплатою 15,99 % річних за користування кредитом та щомісячної комісії у розмірі 1,29 % від початкової суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 22.07.2019 року (а.с.4-9). За умовами договору погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісяця у відповідності до графіку, який є невідємною частиною договору (п.2.6 Договору). Позичальник сплачує Банку винагороду (комісію) за управління кредитом у розмірі 1,29 % від початкової суми кредиту, яка сплачується щомісячно відповідно до графіку (п.2.8 Договору). При порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди позичальник сплачує штраф, у розмірі 50 грн., за кожне допущене прострочення платежу, яке триває від одного до чотирьох календарних днів. Якщо прострочення платежу триває пять і більше календарних днів, додатково до попереднього штрафу, позичальник сплачує штраф 150 грн., за кожне допущене прострочення платежу (п.4 Договору). Банк свій обовязок за договором виконав, перерахував суму кредиту на рахунок відповідача, що підтверджено випискою по особовим рахункам відповідача (а.с.19). У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим 09.09.2015 року на його адресу Банком була надіслана вимога за вих. №78417-102-б/б (а.с.16-17). До теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена. Станом на 22.08.2015 року загальна заборгованість по кредиту становить 39412,59 грн. яка складається з наступного: 32030,03 грн. - борг за кредитом; 2665,75 грн. - борг по процентам за користування кредитом; 3316,81 грн. - борг по комісії; 1400 грн. - штраф. Розмір заборгованості відповідача підтверджений розрахунками, доданими банком до позовної заяви (а.с.18). Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано і не оскаржено, в передбаченому законом порядку докази в обґрунтування його неправильності суду не надані. Доводи відповідача про те, що Банк не має права вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту без предявлення вимоги про розірвання кредитного договору, не ґрунтуються на законі. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору (ч. 2 ст. 1050 ЦК України) не означає односторонню відмову від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Щодо твердження відповідача про порушення правил підсудності, при розгляді даної цивільної справи, з посиланням на третейське застереження, відображене в п.6 Договору, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку. Оскільки спір виник з приводу заборгованості за кредитом дана справа не підвідомча третейському суду. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1218 грн. також підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: approved