Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 78092/31/к від 18.01.2013 року у розмірі 33455,93 грн., яка утворилась станом на 06.12.2018 року і складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10801,36 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам в сумі 18502,10 грн. та інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту за період з 01.01.2016 року по 31.10.2018 року в розмірі 4052, 47 грн., а також понесені судові витрати судові витрати, що складаються з судового збору в сумі у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.012013 року між ПАТ «АБ «Експрес-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 78092/31/к, за яким [PERSON] було надано кредит у розмірі 25000,00 грн. на споживчі цілі на строк 36 місяців, з 18.01.2013 року по 18.01.2016 року, з зобов'язанням [PERSON] повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі за кредитним договором в порядку та на умовах, визначених договором. Однак, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання та станом на 06.12.2018 року має прострочену заборгованість по кредиту, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту, простроченої заборгованості по нарахованим процентам, а також інфляційних нарахувань за період з 01.01.2016 року по 31.10.2018 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги до [PERSON] позивач зазначає, що остання повинна нести солідарну відповідальність за невиконання умов договору № 78092/31/к від 18.01.2013 року разом з [PERSON] , оскільки вона є дружиною останнього, а кредитні кошти були отримані та використані в інтересах сім'ї (на ремонт будинку) і [PERSON] при укладені вказаного кредитного договору надала свою згоду на укладення та підписання її чоловіком [PERSON] кредитного договору, підписавши письмову заяву від 18.01.2013 року, якою також підтвердила факт ознайомлення нею з умовами кредитного договору. За вказаних обставин, банк, посилаючись на ст.ст. 60,65,73 СК України, ст.ст. 190,541,543 ЦК України, вважає за необхідне стягнути вказану суму заборгованості солідарно з відповідачів. Крім того, позивач також зазначає, що у зв'язку з реорганізацією ПАТ «АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до ПАТ АКБ «Індустріалбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «АБ «Експрес-Банк» є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою Законом України «Про спрощену процедуру реорганізації та капіталізації банків». (рішення від 18.08.2017 року). Відповідно до ухвали про відкриття від 20.02.2019 року судовий розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без виклику осіб на підставі наданих доказів. Сторони належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про заочний розгляд справи у разі неявки відповідачів. Відповідачі у встановлений законом строк не подали відзиву на позов та не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд, встановивши наступні фактичні обставини. Право на звернення позивача до суду з зазначеним позовом підтверджено рішенням комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду платіжних систем від 18.08.2017р. №303, надано дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк» до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою, передбаченою ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». Статутом ПАТ АКБ «Індустріалбанк», затвердженого загальними зборами АКБ «Індустріалбанк» 20.04.2018 року, погодженого Національним банком України 11.06.2018 року, встановлено, що АКБ «Індустріалбанк» є правонаступником щодо всього майна, прав і обовязків АБ «ЕкспресБанк» шляхом приєднання до АКБ «Індустріалбанк». Таким чином саме АКБ «Індустріалбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, оскільки АКБ «Індустріалбанк» став правонаступником всього майна, всіх прав та обов'язків АБ «ЕкспресБанк». Судом встановлено, що [PERSON] 15.01.2013 року підписав Заяву-Анкету Позичальника ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк». 18.01.2013 року, між ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір 78092/31/к. За умовами кредитного договору Кредитодавець зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти в сумі 25000,00 грн. на строк 36 місяців з 18.01.2013 року по 18.01.2016 року, а останній зобов'язався використати кредит на споживчі цілі, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за договором та повернути кредит на умовах та в строки визначені договором. Таким чином між сторонами склались кредитні правовідносини. Згідно п.п.1.1,1.5 договору, банк зобов'язався надати позичальнику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 25000,00 грн. на строк 36 місяців, з 18.01.2013 року по 018.01.2016 року, з датою повернення кредиту не пізніше 18.01.2016 року. Судом встановлено, що [PERSON] 15.01.2013 року підписав Заяву-Анкету Позичальника ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк». 18.01.2013 року, між ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір 78092/31/к. За умовами кредитного договору Кредитодавець зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти в сумі 25000,00 грн. на строк 36 місяців з 18.01.2013 року по 18.01.2016 року, а останній зобов'язався використати кредит на споживчі цілі, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за договором та повернути кредит на умовах та в строки визначені договором. Згідно п.п.1.1,1.5 договору, банк зобов'язався надати позичальнику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 25000,00 грн. на строк 36 місяців, з 18.01.2013 року по 18.01.2016 року, з датою повернення кредиту не пізніше 18.01.2016 року. Відповідно до п.1.4. вказаного кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і з моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього Договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у Кредитодавця, становить 28% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства до закінчення строків дії Договору процентна ставка становить 38%. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у Кредитодавця. Відповідно до п.п.2.3-2.4 Договору, для погашення кредитної заборгованості у кредитодавця відкрито рахунок № [NUMBER] , МФО 335838, ідентифікаційний номер [NUMBER] . Кредит надавався шляхом перерахування кредиту на поточний картковий рахунок на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. Погашення кредиту здійснюється позичальником шляхом безготівкового перерахування на рахунок вказаний в п.2.3 Договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку №1, що є невідємною частиною договору. Сторони передбачили у п.6.1 Договору, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором, позичальник відшкодовую позикодавцю завдані ним збитки у повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені Договором. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 25000,00 грн., а зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів по ньому належним чином (відповідно графіку погашення кредиту, визначеному в додатку № 1 до кредитного договору) не виконував. У зв'язку з неналежним виконання обов'язків за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 06.12.2018 року становить 33455,93 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10801,36 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам в сумі 18502,10 грн. Вказана заборгованість підтверджується її розрахунком заборгованості за кредитним договором, а також виписками по особовому рахунку за періоди з 18.01.2013 року по 04.12.2014 року та з 04.01.2014 року по 31.08.2017 року. Крім того зазначена заборгованість підтверджується рухом коштів по рахункам для обліку заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором №78092/31/к від 18.01.2013. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не сплачує суму заборгованості за кредитним договором, то вона підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] суми інфляційних нарахувань, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, в розмірі 4052,47 грн. за період з 01.01.2016 року по 31.10.2018 року, то суд вважає, вказані вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 2 вказаної статті передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене існують всі підстави для стягнення з [PERSON] інфляційних нарахувань, за період з 01.01.2016 року по 31.10.2018 року, на суму простроченого кредиту в розмірі 4052,47 грн., оскільки відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Що стосується вимог банку про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за цим договором, то суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними, тому що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. Приходячи до вищевказаного висновку суд виходив з такого. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач вважає, що наданий [PERSON] кредит був отриманий останнім і використаний в інтересах сім'ї (на ремонт будинку) і тому [PERSON] , даючи свою згоду на укладення та підписання її чоловіком [PERSON] даного кредиту, має нести солідарну відповідальність по кредитним зобов'язанням її чоловіка, оскільки договір укладений одним з подружжя створює обов'язки для другого з подружжя, якщо його укладено в інтересах сім'ї. Але, до вказаних доводів позивача суд відноситься критично і вважає їх помилковими та такими, що не відповідають діючому законодавству та положенням кредитного договору. Судом встановлено, що кредитний договір 78092/31/к від 18.01.2013 року було укладено між ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк»та Болтнєвим М.О. За умовами вказаного кредитного договору саме [PERSON] зобов'язався перед банком повернути кредитні кошти банку у розмірі та строки, передбачені вказаним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, відповідно до ст.511 ЦК України, зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Лише у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. За змістом зазначених норм права кредитний договір не може породжувати будь яких обов'язків для інших осіб, крім кредитора та позичальника та окрім визначеним законом випадків. Суд зазначає, що предметом спору є заборгованість за кредитним договором, укладеним між позивачем та [PERSON] . [PERSON] вказаний кредитний договір не підписувала, кошти не отримувала і не брала, за вказаним договором, на себе ніяких обов'язків щодо його виконання. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] , з урахуванням вимог ст.511 ЦК України, не несе відповідальність за невиконання її чоловіком [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, оскільки договором кредиту не передбачено солідарної відповідальності [PERSON] перед ПАТ «Акціонерний банк «ЕкспресБанк» (ПАТ АКБ«Індустріалбанк») по боргам [PERSON] В договорі не зазначено на ремонт якого будинку [PERSON] були взяті кошти. Суду не надано доказів чи перебуває цей будинок у користуванні чи володінні подружжя та чи дійсно кредитні кошти були використані в інтересах сім'ї. Тобто судом не встановлено підстав для притягнення [PERSON] до цивільно - правової відповідальності за неналежне виконання її чоловіком [PERSON] кредитних зобов'язань перед банком. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання за кредитним договором, з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 78092//31/к від 18.01.2013 року, яка утворилась станом на 06.12.2018 року в розмірі 33455.93 грн. та складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10801,36 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам в сумі 18502,10 грн. та інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту за період з 01.01.2016 року по 31.10.2018 року в розмірі 4052, 47 грн., яка ним у встановлений строк не оспарювалась. Відповідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial