Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість відповідно до договору про іпотечний кредит № 2731 від 30.07.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав 90000,00 грн. строком на 120 місяців, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 28 липня 2023 року зі сплатою відсотків 18,0 % річних. Позивач всі зобовязання за договором виконав належним чином, надав відповідачу кредит в розмірі 90000,00 грн.. [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 28.12.2017 року складає 65637 грн. 18 коп., яка складається з наступного: 57000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основним боргом, 7291 грн. 30 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а також: 1091 грн. 72 коп. інфляційні втрати за час прострочення, 254 грн. 16 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» змушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 2731 від 30.07.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав 90000,00 грн. строком на 120 місяців, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 28 липня 2023 року зі сплатою відсотків 18,0 % річних, згідно п.п.2.2, 2.4.1 Договору про іпотечний кредит № 2731 від 30 липня 2013 року. Відповідно до п. 3.3.3 Договору про іпотечний кредит № 2731 від 30 липня 2013 року, позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 750,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, починаючи з 01 серпня 2013 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача, а останній отримав вказані кошти. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Впродовж дії Кредитного договору відповідачем було порушено вимоги вказаного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, у звязку із чим, станом на 28.12.2017 року виникла сума заборгованості в розмірі 65637 грн. 18 коп., яка складається з наступного: 57000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основним боргом, 7291 грн. 30 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а також: 1091 грн. 72 коп. інфляційні втрати за час прострочення, 254 грн. 16 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості. Оскільки у добровільному порядку відповідач вказану заборгованість позивачеві не відшкодував, суд вважає що дана сума підлягає стягненню у повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved