Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ВДВС Івано-Франківського МУЮ, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Івано-Франківській області та [PERSON] про звільнення заставного майна з-під арешту, яке є заставою за кредитним договором №529pv-07 від 03.03.2007 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] належне останньому на праві власності, а саме транспортний засіб автомобіль марки Suzuki Grand Vitara 2.0, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шасі (кузов, рама, коляска) JSAJTD54V00208502, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АТС №014045, виданого 1-шим МРВ ДАІ м.Івано-Франківська 03.03.2007 року, накладеного постановою старшого державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції [PERSON], від 02.04.2010 року та зареєстрованого у ДРОРМ за № 9694511 від 02.04.2010 року; постановою головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції [PERSON] від 24.01.2011 року, ВП №23854710 та зареєстрованого у ДРОРМ за № 10742401 від 24.01.2011 року; постановою виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції [PERSON] від 11.04.2012 року, ВП №31866139 та зареєстрованого у ДРОРМ за №12391434 від 12.04.2012 року; постановою виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції [PERSON] від 11.04.2012 року, ВП №31866139, та зареєстрованого в ДРОРМ за №12592141 від07.06.2012 року; постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Івано_Франківській області [PERSON] від 23.09.2014 року, ВП № 44836449та зареєстрованого у ДРОРМ за №145494468 від 23.09.2014 року., стягнення судових витрат. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.01.2016 року було прийнято справу до провадження судді Польської М.В.. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомили, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Проаналізувавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу звільнення з-під арешту майна, що перебуває в заставі позивача. Так, в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 03.03.2007 № №529pv-07, укладеним між АТ «Банк «Фінансим та Кредит» та [PERSON], між позивачем (заставодержатель) та [PERSON]М (заставодавець) 06.03.2007 року було укладено Договір застави (а.с. 8) згідно з яким в забезпечення виконання зобовязань боржником за кредитним договором заставодавець надав в заставу майно: транспортний засіб марки Suzuki Grand Vitara 2.0, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шасі (кузов, рама, коляска) JSAJTD54V00208502, який належить [PERSON] Відповідно до відомостей [PERSON] з державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 9) на підставі кредитного договору №529pv-07 від 03.03.2007 року реєстратором зареєстровано приватне обтяження застава рухомого майна. Згідно з відомостями у [PERSON] з державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 9-11) на підставі постанов ВДВС Івано-Франківського МУЮпро арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження реєстратором зареєстровано публічне обтяження арешт рухомого майна. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Аналогічні положення містяться в статті 572 Цивільного кодексу України. Порядок звернення стягнення на заставлене майно визначено статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з частиною 1 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до частини 1 статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Як встановлено судом, Договір застави транспортного засобу від 06.03.2007 року було укладено раніше, ніж вказані вище накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Положеннями частини 2 статті 17 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Отже, ПАТ «Банк «Фінаси та Кредит» належить право вищого пріоритету задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу», ст. ст. 54 ч.1, 3, 4; 60 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 572, 589 ч.1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved