Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Наприкінці лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюб між ними існує лише формально, оскільки особисті відносини між [PERSON] та відповідачем тривалий час мають негативний характер, тому збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим.Тому, [PERSON] просить розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не з`явилися. Натомість, [PERSON] надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки у судове засідання не повідомив та відзив на позов не надав. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції уКиївській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №200 (а.с.12). Від подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved