Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

ПАТ «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так відповідно до кредитного договору за № б/н від 31.07.2008 року [PERSON] було надано кредит в сумі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 08.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 19946,09 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2505,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9399,17 грн., заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом в сумі 6615 грн., а також штрафи - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 926 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на вищезазначене позивач просить суд стягнути заборгованість по кредитному договору та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «Акцент Банк» не з»явився, однак надіслав на адресу суду заяву згідно якої, просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 31.07.2008 року між ПАТ «Акцент банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Відповідно до умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 08.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 19946,09 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2505,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9399,17 грн., заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом в сумі 6615 грн., а також штрафи - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 926 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19946,09 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач ПАТ «Акцент Банк» при зверненні до суду понесло судові витрати, що складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved