Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 січня 2008 року між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником за всіма правами та обовязками якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі п.1.3 Статуту та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02-08 Ип/46. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 69\~656 грн. з оплатою по процентній ставці 12,1 % річних. Згідно п.3.2 кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 13.01.2023 року. Погашення відбувається шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позивач виконав свої зобовязання належним чином, надавши відповідачу кошти в розмірі 69\~656,00 грн. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує в частині своєчасного повернення кредитних ресурсів, процентів за користування кредитними ресурсами, в порядку та строки, визначені кредитним договором. Станом на 19.04.2017 р. заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 02-08-Ип/46 від 16.01.2018р. становить 43\~076,75 грн. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 02-08-Ип/46 від 16.01.2008 р., між позивачем та [PERSON],[PERSON] був укладений договір поруки. У звязку із невиконанням відповідачами своїх зобовязань позивач звернувся до суду та просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 02-08-Ип/46 від 16.01.2008 р. в сумі 43\~076,57 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення суми пені. Вислухавши учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що 16 січня 2008 року між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником за всіма правами та обовязками якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі п.1.3 Статуту та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02-08 Ип/46 ( а. с. 5-9). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 69\~656 грн. з оплатою по процентній ставці 12,1 % річних. Згідно п.3.2 кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 13.01.2023 року. Погашення відбувається шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Банк умови договору в частинні надання кредитних ресурсів виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на отримання кредитних коштів від 08 січня 2008 року. Згідно п.4.1 Кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 12,1 % річних. Згідно п.6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6, цього Договору, а також будь-яких інших строків, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 02-08-Ип/46 від 16.01.2008 р., між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки (а. с. 20). Згідно п.1.1 Договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 02-08-Ип/46 від 16.01.2018 року, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит у розмірі 69\~656 грн. зі сплатою 12,1 % річних. Згідно п.2.1 даного договору у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно із розрахунку заборгованості станом на 19.04.2017 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 02-08-Ип/46 від 16.01.2008 р. становить 43\~076,57 грн. з яких: 29\~764,81 грн. сума заборгованості по основному боргу кредиту; 187,48 грн. сума строкової заборгованості по відсотках; 1\~197,44 грн. сума простроченої заборгованості по відсотках; 529,40 грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 11\~397,44 грн. пеня. Відповідно до положень\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~ зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі\~ст. 525 цього Кодексу\~одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно із\~ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3\~ст. 538 Цивільного кодексу України\~у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1\~ст.3 ЦК України. В положеннях ч.1\~ст.626 ЦК України\~законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 553 Цивільного кодексу України\~поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно до вимог ч. 1, ч.2\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Факт неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення позову. Таким чином, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає солідарне стягнення заборгованість за кредитним договором № 02-08-Ип/46 від 16.01.2008 року в сумі 43\~076,57 грн., з яких:\~ сума заборгованості по основному боргу кредиту 29\~764 грн. 81 коп., сума строкової заборгованості по відсотках 187 грн. 48 коп., сума простроченої заборгованості по відсотках 1\~197 грн. 44 коп., сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 529 грн. 40 коп.,\~ пеня 11\~397 грн. 44 коп. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 1\~600 грн. судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved