Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог 11.02.2020 року [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа Лисичанський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, 23 травня 2006 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №DNH4КР88190940. На підставі умов укладеного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав Позивачу кредит у вигляді грошових коштів на суму 14000 грн. З моменту укладання кредитного договору та до липні 2014 року позивач своєчасно виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, але через складну ситуацію в країні та значним здешевленням національної валюти у позивача виникла заборгованість по вищевказаному кредитному договору. 02 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис за №НМЕ 839673, щодо стягнення заборгованості в безспірному порядку у розмірі 194 433 грн. 85 коп. На день подачі цього позову у позивача відсутні документи, а саме розрахунок стягувача про суму існуючої заборгованості за кредитним договором, на підставі яких приватний нотаріус зробив виконавчий напис. З цього приводу за заявою стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області 10.01.2018 року було відкрито виконавче провадження ВП №55480528. Про вчинення виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження позивач дізнався 05.02.2020 року, коли у приміщенні Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію виконавчого напису нотаріуса. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. Відповідно до пп.. 1.1, 1.2 гл 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством Юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів» Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Але наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку з виникненням такої заборгованості у Позивача перед Відповідачем через дію положень кредитного договору, які с спірними щодо сум пені, та штрафів. Позивач не погоджується з сумою заборгованості. Відповідно до листа Національного банку України № 18-112/64483 від 05.11.2014 року, статтею 2 Закону встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів. Банки зобов`язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Періодом проведення антитерористичної операції вважається час з 14 квітня 2014 року до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Таким чином є підстави вважати нарахування стягувачєм пені та штрафу необґрунтованим та незаконним. Також відповідно до ст.257 ЦК України застосовується строк позовної давності у 3 роки. Натомість відповідачем при подачі документів для вчинення виконавчого напису нотаріусу був пропущений строк позовної давності, а тому позовні вимоги відповідача взагалі не мають актуальність та не можуть бути задоволені. Виходячи з вищенаведеним виконавчий напис має бути визнаний такими, що не підлягає виконанню, адже є такий, що порушує законні права та інтереси Позивача. На підставі викладеного, позивач просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № НМЕ 839673 від 02.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4КР88190940 від 23.05.2006 року у сумі 194433 грн.85 коп. та стягнути з АК КБ «Приватбанк» на користь Позивача [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 24.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1027/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 02.04.2020 року та 22.04.2020 року позивачем надано письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі. Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду, клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов не надходило. Відповідач Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду, клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов не надходило. Третя особа представник Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з виконавчого напису від 02.10.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, за реєстром №9079 з [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , який є Боржником та кредитним договором № DNH4KР88190940 від 23.05.2006 року, укладеним ним із ПАТ «КБ ПриватБанк», далі іменований Стягувач, заборгованість за кредитним договором № DNH4KР88190940 від 23.05.2006 року. - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 037 грн. 40 коп.; - заборгованості за відсотками у розмірі 99 403 грн. 03 коп.; - заборгованості з пені у розмірі 71 258 грн. 47 коп.; - заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.: - заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 9 234 грн. 95 коп., Стягнення здійснюється за період з 23 травня 2006 року по 8 червня 2017 року (а.с.20). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2018 р. ВП №55480528, старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіна Олена Анатоліївна відкрила виконавче провадження з виконання виконавчого напису №НМЕ 839673 від 02.10.2017 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 196 233,85 грн. (а.с.19). Мотивувальна частина Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до \~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат»\~та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою КМУ 29.06.1999 року за №1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9079. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172\~для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд приймає до уваги доводи боржника щодо суми заборгованості за пенею в розмірі 71258,47 грн., штрафу в розмірі 500,00 грн. та штрафу в розмірі 9234,95 грн., нарахування яких у відповідності до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не допускається у цей період. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог\~Закону «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу\~ судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.1610271795.1 від 10.02.2020 року про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн. з кожного відповідача в рівних долях.

Outcome: approved