Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

ПАТ «Банк Форум» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 0557/08/22-ZZv від 07 серпня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 150000 доларів США з річною процентною ставкою 13,5 %. Відповідно до кредитного договору, обов'язок позичальника щомісячно повертати кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, можливі-, неустойку, штраф, пеню. Згідно п. 2.3 Кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно на відкритий йому позичковий рахунок. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року було укладено договір поруки №78 між АКБ «Форум» та [PERSON], відповідно до якого остання несе солідарну відповідальність з позичальником в разі невиконання умов кредитного договору. [PERSON] не виконує зобов'язання по кредитному договору, в зв'язку з чим станом на 08 жовтня 2014 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ «Банк Форум» в сумі 72397 доларів США, що еквівалентно 937568 гривень 01 копійка, яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 8196,86 дол. США; поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 60289 дол. США; простроченої заборгованість за нарахованими процентами -1192,72 дол. США; поточної заборгованості за нарахованими процентами - 950,25 дол. США.; пені за простроченим кредитом та процентами - 1769,10 дол. США. Відповідно до п. 3.2.2. даного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальник зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 937568 гривень 01 копійка. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] про розірвання кредитного договору. Свій позов мотивує тим, що банк звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, не пред'явив позовну вимогу щодо розірвання вказаного кредитного договору. Вказує, що оскільки після стягнення з нього усієї суми заборгованості договір не буде розірвано, між ним та банком продовжуватимуться договірні зобов'язання, що в подальшому матиме для нього негативні наслідки. У зв'язку з наведеним просить суд розірвати кредитний договір № 0557/08/22-ZZv, укладений 07 серпня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про розірвання кредитного договору до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила його задовольнити, зустрічний позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, заперечував щодо його задоволення, зустрічний позов підтримав з підстав викладених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих на те суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, зокрема через розміщення оголошення в пресі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 0557/08/22-ZZv від 07 серпня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 150000 доларів США з річною процентною ставкою 13,5 %. Відповідно до кредитного договору, обов'язок позичальника щомісячно повертати кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, можливі-, неустойку, штраф, пеню. Згідно п. 2.3 Кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно на відкритий йому позичковий рахунок. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту, з якого вбачається, що станом на 08 жовтня 2014 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ «Банк Форум» в сумі 72397 доларів США, що еквівалентно 937568 гривень 01 копійка, яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 8196,86 дол. США; поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 60289 дол. США; простроченої заборгованості за нарахованими процентами -1192,72 дол. США; поточної заборгованості за нарахованими процентами - 950,25 дол. США.; пені за простроченим кредитом та процентами - 1769,10 дол. США. Відповідно до п. 3.2.2. даного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальник зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань. Пунктом 2.5. кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником, згідно п. 2.7. цього Договору. Несплата Позичальником процентів в терміни, встановлені п.2.7. цього Договору є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно. Враховуючи те, що [PERSON] неналежно виконує зобов'язання за кредитним договором щодо повернення основного кредиту та сплати відсотків, в позивача виникло обґрунтоване право на дострокове повернення кредитних коштів. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року було укладено договір поруки №78 між АКБ «Форум» та [PERSON], відповідно до якого остання несе солідарну відповідальність з позичальником в разі невиконання умов кредитного договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON], [PERSON] слід стягнути солідарно в користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0557/08/22-ZZv від 07.08.2008 року в сумі 72 397, 93 доларів США, що еквівалентно 937 568 гривень 01 копійка, яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 8 196, 86 доларів США; поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 60 289 доларів США; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 1 192, 72 доларів США; поточної заборгованості за нарахованими процентами - 950, 25 доларів США.; пені за простроченим кредитом та процентами - 1 769, 10 доларів США. Зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] про розірвання кредитного договору до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.п. 15,16 постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Статтею 652 ЦК України, У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як на підставу своїх позовних вимог по зустрічному позові [PERSON] покликався на положення ст.ст. 651, 653 ЦК України, а саме просив розірвати кредитний договір у зв'язку істотними порушенням умов договору. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покладається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. [PERSON] всупереч вищезазначених процесуальних норм не надано суду доказів, які б об'єктивно і беззаперечно підтверджували наявність істотного порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди відповідач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Крім того, відповідно до п. 29 постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved