Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ « АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом доДругого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, під час розгляду справи в якості третьої особи був залучений [PERSON], в якому просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS], який був накладений постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 33608590 від 27.07.2012р., а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про накладення решту на квартиру [ADDRESS], який був накладений постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 33608590 від 27.07.2012р. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 26 березня 2007 року між позивачем татретьою особою - [PERSON] був укладений кредитний договір №4к-70, відповідно до умов якого, банк надав [PERSON] кредит в розмірі 95000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 20 % процентів річних, а [PERSON] зобов'язався повернути кредитні ресурси до 28.03.2022року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, представник позивача вказує, що з [PERSON] був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 9. Однак, позивачу стало відомо, що 27.07.2012 року на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 33608590, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, [PERSON] Крім того, представник позивача вказує, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, банк звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки та виселення. Враховуючи, що наявність накладеного арешту на майно, що знаходиться в іпотеці ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ « АТ «Банк «Фінанси та Кредит», перешкоджає реалізації іпотечного майна в добровільному порядку та відповідно позбавляє можливості ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ « АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду із відповідним позовом. У судове засідання 19.01.2015року представник позивача не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Третя особа - [PERSON] у судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 26.03.2007року між Банком «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4к-70, відповідно до умов якого, банк надав у тимчасове користування на умов забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 95000,00 доларів США зі сплатою по процентній ставці 14,5% процентів річних. Згідно п. 3.2 вказаного договору позичальник зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані на підставі договору до 28.03.2022 року та проводити відповідні розрахунки. Також позичальник зобов'язався щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця проводити погашення заборгованості відповідно до додатку № 1. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26.03.2007року між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру за [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу [PERSON], 26 березня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 9. 01 листопада 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 4к-70 від 26.03.2007року, відповідно до якої, пункти 2.1 та 4.1 читати в наступній редакції: банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 95000,00 доларів США 00 центів зі сплатою за процентною ставкою 20 % річних. Позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, за процентною ставкою 20 % річних. Постановою головного державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] від 27.07.2012року ВП №33608590 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2943/11, виданого 24.07.2012року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії Одеське РУ грошової суми у розмірі 1211175,08грн. було накладено арешт на все майно боржника - [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Крім того, 04.04.2014року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки та виселення. У зв'язку з тим, що головним державним виконавцем Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було накладено арешт на іпотечне майно, що перешкоджає реалізації іпотечного майна в добровільному порядку та відповідно позбавляє можливості ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії Одеське РУ реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави, ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії Одеське РУ звернулося до суду із відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 та Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що квартира [ADDRESS], є іпотечним майном, яке передано банку в іпотеку в якості забезпечення повернення кредитних коштів [PERSON], тобто, відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» має переважно право перед іншими особами задовольнити забезпечені вимоги за рахунок предмета іпотеки, з урахуванням того, що на даний час банк проводить дії по добровільній реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення суми боргу, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], накладеного постановою головного державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] від 27.07.2012року ВП №33608590, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у задоволенні позову в частині вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про накладення решту на квартиру [ADDRESS], який був накладений постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 33608590 від 27.07.2012р., оскільки суд не є тим органом, який включає або виключає з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна будь-які записи. Крім того, суд може зобов'язати виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про накладення арешту на квартиру [ADDRESS], однак це є передчасним, оскільки відсутнє рішення відповідного органу про відмову у виключенні запису про накладення арешту. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: partial