Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2008 між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-21069-290408 від 29.04.2008, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн., з встановленим лімітом в сумі 3000,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач сплачує проценти за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання, надавши кредит. Відповідач, порушив умови кредитного договору та станом на 20.08.2013 має прострочену заборгованість у розмірі 3892,24 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, подав заяву, згідно якої просив суд розглядати справу у його відсутність. Крім того, зазначив, що позов визнав та не заперечує проти його задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідача та представника відповідача, на підставі наявних документів про правовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 29.04.2008 між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-21069-290408 від 29.04.2008, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн., з встановленим лімітом в сумі 3000,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач сплачує проценти за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання, надавши кредит. Відповідач, порушив умови кредитного договору та станом на 20.08.2013 має прострочену заборгованість у розмірі 3892,24 грн., яка складається з: тіло кредиту - 1092,94 грн., заборгованість за відсотками - 1275,16 грн., заборгованість за комісією - 1524,14 грн. Разом за наведеним, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження правова позиція представника позивача щодо повного погашення заборгованості відповідачем, яка повністю спростовується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості (а.с. 14-15). Правову позицію відповідача та його представника щодо відсутності заборгованості, суд оцінює критично, вважає її хибною, невірною з юридичної точки зору та спробою уникнути цивільно-правової відповідальності. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 3892,24 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved