Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк) 21 серпня 2018 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 11 лютого 2014 року між сторонами було укладено договір №1342287 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки зі змінами, внесеними додатковим договором №1 від 17 квітня 2014 року /далі - Договір/. Згідно п. 1.1.4 Договору відповідачу відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 10 000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних за користування кредитом і сплачується щомісячно, зі строком дії кредиту, що відповідає строку дії картки. Максимальний строк кредитування складає 36 місяців. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, станом на 07 червня 2018 року загальна сума заборгованості становить 21 920 грн. 34 коп., яка складається з: 9 962 грн. 85 коп. заборгованості за тілом кредиту, 8 778 грн. 91 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 6 грн. суми заборгованості за РКО, 438 грн. 37 коп. інфляційних втрат на суму простроченого кредиту з січня 2018 року по травень 2018 року, 2 122 грн. 15 коп. інфляційних втрат на суму несплачених відсотків з червня 2015 року по травень 2018 року, 117 грн. 10 коп. - три проценти річних на суму простроченого кредиту з 16 січня 2018 року по 07 червня 2018 року, 494 грн. 96 коп. - три проценти річних на суму заборгованості з відсотків з 07 червня 2015 року по 07 червня 2018 року. Тому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості та сплачені судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги Банку підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги Банку визнав та вказав, що звертався до Банку з питанням про реструктуризацію заборгованості, але йому в цьому було відмовлено. Просить зменшити розмір стягнення з нього відсотків за користування грошима і не стягувати 3 процента річних від простроченої суми. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги Банку необхідно задовольнити. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. Банк та [PERSON] на підставі заяви останнього 11 лютого 2014 року уклали договір №1342287 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с. 11, 15). [PERSON] 04 квітня 2014 року звернувся до Банку із заявою на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи (а.с. 16) та 17 квітня 2014 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до договору №1342287 (а.с. 17), згідно до умов якого позивач встановив відповідачу кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28% річних та строком дії кредиту на період дії платіжної картки. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, згідно розрахунку, звіту до нього та виписки по рахунку (а.с. 6-10, 30-33) станом на 07 червня 2018 року загальна сума заборгованості становить 21 920 грн. 34 коп., яка складається з: 9 962 грн. 85 коп. заборгованості за тілом кредиту, 8 778 грн. 91 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 6 грн. суми заборгованості за РКО, 438 грн. 37 коп. інфляційних втрат на суму простроченого кредиту з січня 2018 року по травень 2018 року, 2 122 грн. 15 коп. інфляційних втрат на суму несплачених відсотків з червня 2015 року по травень 2018 року, 117 грн. 10 коп. - три проценти річних на суму простроченого кредиту з 16 січня 2018 року по 07 червня 2018 року, 494 грн. 96 коп. - три проценти річних на суму заборгованості з відсотків з 07 червня 2015 року по 07 червня 2018 року. Про наявність заборгованості за кредитом та необхідність її погашення відповідача було повідомлено 04 серпня 2017 року (а.с. 18). Отже, у судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідачем наявність між сторонами кредитних правовідносин, відповідач розмір заборгованості не заперечує, тому позовні вимоги Банку необхідно задовольнити. Доводи відповідача про зменшення стягнення з нього відсотків за користування кредитом і не стягнення з нього трьох процентів річних суд не приймає до уваги, оскільки нарахування відсотків є основною частиною кредитного договору. На вказаних умовах відповідач отримав кредит і де-який час сплачував не тільки тіло кредиту, але й відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник. який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не заперечував, що прострочив виконання грошового зобов'язання за кредитом, розмір інфляційних виплат і трьох процентів річних не оспорює, тому суд не бачить підстав не стягувати їх з відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 762 грн., який відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved