Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Національний транспортний університет в особі ректора Дмитриченка М.Ф. (далі - позивач), звернувся до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 16.06.2021 року просив стягнути з відповідача заборгованість за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти №31 від 26.12.2003 року у сумі 20287,83 грн., з яких: 6750,00 грн. - заборгованість по кредиту; 202,50 грн. - відсотки за користування кредитом; 13335,33 грн. - пеня. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач був зарахований на навчання до університету у 2002 році про що був виданий наказ ректора Національного транспортного університету №112 від 30.04.2002 року. У 2005 році відповідач закінчив навчання в університеті та отримав вищу освіту, що підтверджується наказом №268 від 25.06.2005 року. 26.12.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №31 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (далі - угода), у порядку та на умовах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916 «Про затвердження порядок надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» згідно форми затвердженої наказом Міністерству освіти та науки України від 31.07.2003 року №508. Предметом даної угоди є надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за напрямком підготовки (спеціальністю) «Економіка підприємства» у розмірі 4500,00 грн. за навчальний рік та 9000,00 грн. на весь термін навчання. Відповідно до умов угоди №31 від 26.12.2003 року відповідач зобов`язувався повернути до бюджету всю суму кредиту протягом п`ятнадцяти років, сплачуючи кожного року одну п`ятнадцяту частину від загальної суми та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця. Кредит на навчання та відсотки за користування за умовами угоди сплачується готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національного транспортного університету до 31 грудня кожного року, починаючи з 01.09.2006 року по 01.09.2021 року. Відповідно до п. 7.2 угоди у випадку ухилення одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню в розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому угодою. Проте, відповідач у добровільному порядку суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом не повертає, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість. З метою досудового врегулювання спору, позивач неодноразово надсилав відповідачу претензії, які залишалися без розгляду, що і змусило позивача звернутись до суду з вказаним позовом. У порушення умов угоди та ст. ст. 525, 526, 610, 625, 629 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 04.08.2021 року позовну заяву Національного транспортного університету прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 04.08.2021 року та позовну заяву з додатками було надіслано відповідачу (а.с. 56) за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 53-зворот), проте поштове відправлення №0800105376673 (а.с. 58) повернулось до суду з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 21.08.2021 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив, що Наказом №112 від 30.04.2002 року у відповідності до рішенням приймальної комісії (протокол №2 від 29.04.2002 року) [PERSON] було зараховано на умовах контракту на третій курс денної форми навчання за спеціальністю «Економіка підприємства» (а.с. 40). Згідно угоди №31 від 26.12.2003 року, укладеної між позивачем та відповідачем, відповідно до «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою КМ України від 16.06.2003 р. №916 та згідно форми затвердженої наказом Міністерству освіти та науки України від 31.07.2003 року №508 (а.с. 38-39), відповідачу було надано цільовий пільговий державний кредит для здобуття ним вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем за напрямом підготовки «Економіка підприємництва», денної форми навчання за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 4500,00 грн. на навчальній рік та в сумі 9000,00 грн. на весь термін навчання. Відповідач отримав зазначені кошти за угодою на підставі Наказу №437 від 25.12.2003 року (а.с. 20-22) та видаткових касових ордерів (а.с. 44). Відповідно до п. 3.3 угоди одержувач кредиту зобов`язувався повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у раз відрахування одержувача кредиту з навчального закладу - починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до п. 6.1 угоди одержувач кредиту зобов`язувався повернути використаний ним на навчання кредит у сумі 9000,00 грн. та відсотки за користування ним готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок навчального закладу до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.09.2006 року до 01.09.2021 року. Відповідно до п. 7.2 угоди у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Наказом №268 від 25.06.2005 року [PERSON] було відраховано, у зв`язку з закінченням навчання та захистом дипломної роботи, а тому строк погашення кредиту відповідно до п. 6.1 угоди настав 01.09.2006 року (а.с. 39). Позивач свої зобов`язання за угодою виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №9905 (а.с. 45) відповідачем було внесено плату за навчання в сумі 2250,00 грн. У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за угодою №31 від 26.12.2003 року з повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, позивач надсилав відповідачу претензію (а.с. 46-47), яка залишились без уваги. Так, відповідач згідно розрахунку позивача (а.с. 48-49) станом на 24.05.2021 року має заборгованість перед позивачем у сумі 20287,83 грн., з яких: 6750,00 грн., - основна сума кредиту; 13335,33 грн., - пеня; 202,50 грн., - відсотки за користування кредитом. Даний розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи вимоги за позовом, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 та п. 13 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою КМ України від 16.06.2003 року №916, на умовах, визначених цим Порядком, цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності (далі - кредит) можуть одержати молоді громадяни України віком до 28 років, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу (далі - одержувач кредиту).Кредит надається на підставі угоди між його одержувачем та керівником вищого навчального закладу. Форма угоди затверджується МОН. Так, судом встановлено, що згідно угоди №31 від 26.12.2003 року, укладеної між позивачем та відповідачем, відповідно до «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою КМ України від 16.06.2003 р. №916 та згідно форми затвердженої наказом Міністерству освіти та науки України від 31.07.2003 року №508 (а.с. 38-39), відповідачу було надано цільовий пільговий державний кредит для здобуття ним вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем за напрямом підготовки «Економіка підприємництва», денної форми навчання за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 4500,00 грн. на навчальній рік та в сумі 9000,00 грн. на весь термін навчання. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи надані позивачем докази, а саме їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за угодою зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 5, 29) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved