Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі. Вимоги мотивовано тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.06р. № 71 [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 28.11.2007 року між КНУВС та [PERSON] укладено договір № Вл-57 про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування, згідно якого [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах навчальницького складу в органах ВС протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Після закінчення навчання та здобуття вищої освіти за кваліфікацією юрист Мазур С.В. 18.06.2010 року був направлений для проходження служби до УМВС України у Волинській області. Наказом УМВС України у Волинській області від 18.12.2012 року [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Оскільки відповідач навчався в КНУВС з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року і витрати пов»язані з його утриманням у навчальному закладі становлять 21098,08 грн, то просить стягнути з відповідача названу суму та судовий збір по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 71 дск [PERSON] з 01.09.2006 року зараховано на навчання курсантом першого курсу денної форми навчання факультету підготовки кадрів громадської безпеки Київського національного університету внутрішніх справ. 28.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом\~УМВС України у Волинській області та відповідачем був укладений договір № Вл-57 про підготовку фахівців у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу. (п.1, п.2.3.5 Договору). Відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 18.06.2010 року № 465 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю\~Правоохоронна діяльність\~та видано диплом спеціалістаа . Відповідно до ст. 56 Закону України\~Про вищу освіту\~(в редакції станом на 30 липня 2004 року), випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України у Волинській області. Як вбачається з витягу наказу УМВС України у Волинській області від 18.12.2012 р. №340 о/с [PERSON] звільнено з органів МВС України на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Відповідно до п. 2.3.6. договору № Вл-57 про підготовку фахівців у КНУВС від 28.11.2007 року, відповідач зобов»язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.1. даного договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог\~ЦК\~та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно\~ст. 611 ЦК, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Крім того, відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. договору № Вл-57 про підготовку фахівців у КНУВС від 28.11.2007 року, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно довідки про перерахунок фактичних витрат, пов»язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ за період з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року на утримання останнього фактично було витрачено 21\~098,08 гривень. Даний розрахунок сумнівів у суду не викликає. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку з [PERSON] слід стягнути в користь Національної академії внутрішніх справ 21 098 грн. витрат, повязаних з утриманням в навчальному закладі. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, підлягає до задоволення.

Outcome: approved