Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та дружини, третя особа [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду від 27.02.2019 № 2/415/322/19 відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , 2018 року народження, у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), але не менше і не більше розміру визначеного законодавством, починаючи з 07.07.2018 і до повноліття дитини та у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) починаючи з 07.09.2018 і до [INFO] на утримання позивача. На час звернення з позовом до суду про стягнення аліментів сторони періодично мешкали разом та відповідач надавав допомогу. Після розірвання шлюбу, відповідач додатково окрім аліментів не допомагає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не має змоги працювати, той розмір який визначений судом, по сплаті аліментів на сьогодні призводить позивача у скрутне становище. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу та дитині, він працює, не є особою з інвалідністю, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2009 року народження в розмірі 1/4 частини усіх доходів. Тому просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] , 2018 року народження з 1/10 на 1/6 частини та на користь позивача на її утримання з 1/10 на 1/6 частини. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 19.05.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2743/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.29). 22.07.2020 року позивач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі (а.с.35). 16.09.2020 року представник позивача адвокат Доброрез В.В. надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі та без участі позивача (а.с.39). 19.02.2021 року позивач надала клопотання, в якому проти винесення заочного рішення не заперечувала. Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що у позивача змінилось матеріальне становище. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.03.2018 року, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №156. Згідно з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2017, виданого виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.06.2017 року, про що складено актовий запис № 8. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно з довідкою від 13.04.2020 р., наданою головою вуличного комітету та посвідченої центром надання адміністративних послуг Лисичанської міської ради, виданої [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області №415/7139/18, №2/415/322/19 від 27.02.2019р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/10 частини заробітку щомісячно, починаючи з 07.09.2018 і до повноліття дитини, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини заробітку щомісячно, починаючи з 07.09.2018 і до досягнення дитиною 3-х років, тобто до [INFO] . Рішення набрало законної сили 30.03.2019 року. Згідно з заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області №41/7838/19, №2/415/2097/19 від 25.11.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 26.12.2019 року. Згідно з відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №51476 від 12.10.2020 р. [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2020 року отримувала до ходи в сумі 100,00 грн. від АТ «Універсал Банк», 2580,00 грн. та 2580,00 грн. від УПСЗН. Згідно з довідкою від 19.11.2020 р., наданою Керівником вуличного комітету [PERSON] , в тому що вона дійсно проживає за адресою [ADDRESS] з квітня 2019 року разом з сином [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває повністю на її утриманні. Згідно з довідкою про тимчасову непрацездатність від 09.12.2020 р., наданою Амбулаторією №8 [PERSON] , 2018 р.н. діагноз захворювання здоров, на диспансерному обліку не перебуває. Згідно з довідкою №61від 17.12.2020р., наданою Центром Первинної медико-санітарної допомоги №1 [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-терапевта і інших лікарів не перебуває. Здорова. Згідно з довідкою №7139, наданою УПСЗН [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН ВЦА м. Лисичанська і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини по 860,00 грн. що місяця. За період з серпня 2020 року по грудень 2020 року отримала 4300,00 грн. Згідно з довідкою від 11.01.2021 р., наданою Керівником вуличного комітету [PERSON] , в тому що вона дійсно проживає за адресою [ADDRESS] з квітня 2019 року разом з сином [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває повністю на її утриманні. Згідно з довідкою від 11.01.2021 р., наданою Керівником вуличного комітету Сиротінік Ю.О., в тому що вона дійсно проживає за адресою [ADDRESS] за адресою зареєстровано три особи, фактично мешкають шість осіб. Батько [PERSON] , мати [PERSON] , брат [PERSON] , бабуся [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою №4654/18.2.72 від 24.12.2020 р., наданою Головним державним виконавцем Карімовою Н.В. станом на 23.12.2020 наявна заборгованість зі сплати аліментів становить 4266,96 грн. Мотивувальна частина Відповідно до\~ч.\~2,\~4\~ст.\~84\~СК України, дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст.75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи, що позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у зв`язку з чим позов про збільшення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~- вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша\~статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміненням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.\~184\~СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суд враховує, що відповідно до вимог Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» - з 01 січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років - \~1921,\~00 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто розмір аліментів, який відповідач сплачує на даний час, вже є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму. Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, має на утриманні іншу дитину ( [PERSON] . [INFO] ) на утримання якої сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, наявності у нього іншої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), матеріальне становище позивача та дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст.\~141\~ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved