Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 03 липня 2013 року між ними був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11300.00 гривень зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 24 березня 2015 року прострочена заборгованість складає 18079.02 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 11140.00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 5051.92 грн.; заборгованість за пенею та комісією 550.00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,0 грн.; штраф (процентна складова) 837.10 грн. У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 липня 2013 року в сумі 18079.02 грн., а також судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03 липня 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11300.00 гривень зі сплатою 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 липня 2013 року прострочена заборгованість складає 18079.02 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 11140.00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 5051.92 грн.; заборгованість за пенею та комісією 550.00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,0 грн.; штраф (процентна складова) 837.10 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згiдно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved