Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкова І.О. звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що згідно з договором кредитної лінії №99/КЛ/2008/ЦВ-980 від 28.03.2008 року та додатковою угодою №1 до даного договору від 28.03.2008 року [PERSON] надано кредит в сумі 267 000грн. строком до 28.03.2015 року. Видача кредиту підтверджується заявою на видачу готівки №632 від 28.03.2008 року. Відповідно до умов п. 1.2 кредитного договору та п. 3 додаткової угоди №1 процентна ставка за користування траншем встановлюється з розрахунку 19,9% річних по терміновому кредиту і 39,8% річних по простроченому кредиту. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору додаткові угоди є невід'ємною частиною кредитного договору. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON], а також між банком та [PERSON] укладені відповідно договори поруки №28/03/2008/99/01 від 28.03.2008 року та №28/03/2008/99/02 від 28.03.2008 року. Пунктом 1.1 договорів поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що виникають з договору кредитної лінії №99/КЛ/2008/ЦВ-980 від 28.03.2008 року, в тому числі: повернути до 28.03.2015 року кредит в сумі 267000грн.; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 19,9% річних; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Відповідно до п. 1.2 вказаних договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник, що означає нічим не обумовлена право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 кредитного договору повністю (чи у будь - якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Пункт 3.2.2 кредитного договору передбачає порядок нарахування банком відсотків за користування кредитом. Пункт 3.2.2.4 вказує на те, що відсотки, нараховані в порядку, передбаченому п. 3.2 кредитного договору, повинні сплачуватись позичальником у валюті кредиту, не пізніше 20 числа поточного місяця, а відсотки за останній період користування кредитом сплачуються одночасно із сплатою останнього платежу по кредиту. Відповідно до п. 5.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечити повне погашення кредиту та відсотків за користування по ньому до 28.03.2015 року включно, а також сплату можливої пені та штрафних санкцій, відшкодування збитків. За порушення позичальником строків сплати відсотків згідно п. 8.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Водночас пункт 8.2 кредитного договору передбачає відповідальність позичальника у разі порушення строків повернення кредиту - позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня. Крім того, пункт 8.3 кредитного договору передбачає, що за порушення повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/ чи сплати відсотків, визначених на дату прострочення. Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань щодо погашенні кредиту, сплаті відсотків за користування ним, сплаті пені та штрафу утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2015 року становить 490 786,63грн., з яких: 263881,87грн. - заборгованість по кредиту (у тому числі прострочена), 107 277,02грн. - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена), 74024,38грн. - заборгованість по пені за прострочення сплати кредиту, 27410,09грн. - заборгованість по пені за прострочення сплати відсотків, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідачів та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково. Враховуючи думку представника відповідачів та відповідача, вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача. Заслухавши пояснення представника відповідачів та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з договором кредитної лінії №99/КЛ/2008/ЦВ-980 від 28.03.2008 року та додатковою угодою №1 до даного договору від 28.03.2008 року [PERSON] надано кредит в сумі 267 000грн. строком до 28.03.2015 року(а.с.5-6, 7). Видача кредиту підтверджується заявою на видачу готівки №632 від 28.03.2008 року (а.с.8). Відповідно до умов п. 1.2 кредитного договору та п. 3 додаткової угоди №1 процентна ставка за користування траншем встановлюється з розрахунку 19,9% річних по терміновому кредиту і 39,8% річних по простроченому кредиту. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору додаткові угоди є невід'ємною частиною кредитного договору. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON], а також між банком та [PERSON] укладені відповідно договори поруки №28/03/2008/99/01 від 28.03.2008 року та №28/03/2008/99/02 від 28.03.2008 року (а.с.9-10, 11-12). Пунктом 1.1 договорів поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що виникають з договору кредитної лінії №99/КЛ/2008/ЦВ-980 від 28.03.2008 року, в тому числі: повернути до 28.03.2015 року кредит в сумі 267000грн.; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 19,9% річних; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Відповідно до п. 1.2 вказаних договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник, що означає нічим не обумовлена право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 кредитного договору повністю (чи у будь - якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Пункт 3.2.2 кредитного договору передбачає порядок нарахування банком відсотків за користування кредитом. Пункт 3.2.2.4 вказує на те, що відсотки, нараховані в порядку, передбаченому п. 3.2 кредитного договору, повинні сплачуватись позичальником у валюті кредиту, не пізніше 20 числа поточного місяця, а відсотки за останній період користування кредитом сплачуються одночасно із сплатою останнього платежу по кредиту. Відповідно до п. 5.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечити повне погашення кредиту та відсотків за користування по ньому до 28.03.2015 року включно, а також сплату можливої пені та штрафних санкцій, відшкодування збитків. За порушення позичальником строків сплати відсотків згідно п. 8.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Водночас пункт 8.2 кредитного договору передбачає відповідальність позичальника у разі порушення строків повернення кредиту - позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня. Крім того, пункт 8.3 кредитного договору передбачає, що за порушення повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/ чи сплати відсотків, визначених на дату прострочення. Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідачі взяті на себе зобов'язання за договором не виконали, внаслідок чого станом на 21.05.2015р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 490 786,63грн., з яких: 263881,87грн. - заборгованість по кредиту (у тому числі прострочена), 107 277,02грн. - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена), 74024,38грн. - заборгованість по пені за прострочення сплати кредиту, 27410,09грн. - заборгованість по пені за прострочення сплати відсотків(а.с.24-25). Норми ст.ст. 509, 623-625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечуваного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором к солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Чинним законодавством України встановлено поняття солідарна відповідальність, яка є однією з гарантій захисту прав кредитора у разі невиконання відповідачем своїх зобов'язань. Тобто солідарні зобов'язання будуються за принципом, що кожний з відповідачів зобов'язується до виконання зобов'язання в повному обсязі. Кредитор за своїм розсудом може вимагати його виконання як від усіх відповідачів спільно, так і від кожного з них відокремлено або в будь - якому сполученні з іншими відповідачами. Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителя та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука). Представник відповідачів в своїх запереченнях посилається про припинення договору поруки у зв'язку зі спливом шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителів, одна дане твердження суд не бере до уваги з наступних підстав. Відповідно до розділу 5 договорів поруки від 28.03.2015року сторони встановили, що дія поруки починається з часу належного оформлення та закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань чи виконанням поручителем своїх зобов'язань згідно із умовами договору. Адже порука - це строкове зобов'язання, а строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст.251, 252 ЦК України). Таким чином умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника та поручителя не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч. 4 ст. 559 ЦК України. А тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також роз'яснено, що за ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має врахувати,що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Пунктом 3.2.5 кредитного договору встановлено право Банку вимагати дострокового виконання зобов'язань. Термін погашення кредиту у повному обсязі встановлено 28.03.2015року. Суд вважає, що з цього дня має обчислюватися строк пред'явлення Банком вимоги до поручителів про повернення отриманих коштів. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. А позов до поручителів [PERSON] та [PERSON] банком пред'явлено 03.07.2015року, тобто протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення солідарно з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по договору кредитної лінії №99КЛ/2008/ЦВ-980 від 28.03.2008 року в розмірі 490786,63грн., з яких: 263881,87грн. - заборгованість по кредиту ( у тому числі прострочена); 107277,02грн. - заборгованість по сплаті відсотків ( у тому числі прострочена); 74024,38грн. - заборгованість по пені за прострочення сплати кредиту; 27410,09грн. - заборгованість по пені за прострочення сплати відсотків. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 4907,87гривень. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 509, 526, 536, 589, 590, 610, 611, 623, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved