Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що 28 жовтня 2014 року приблизно о 14:30 годин зник її син [PERSON], який був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 7-ма лінія, 1-б. Того дня він пішов із дому і не повернувся. Вони проживали у двох. Окрім неї у нього близьких родичів немає. З приводу зникнення її сина, 05 листопада 2014 року, вона звернулась із заявою Станично-Луганського РВ УМВСУ в Луганській області, який відкрив за цим фактом кримінальне провадження. Також у 2016 році вона звернулась до Біловодського районного суду Луганської області, рішенням якого від 11.04.2017 її сина було визнано безвісно відсутнім. До цього часу у неї немає відомостей про сина. Оскільки з моменту його зникнення минуло більше 3-х років. Надії, що він є в живих не залишилось, тому вона вирішила оголосити сина померлим з метою реєстрації його смерті та оформлення спадкових прав. До початку судового засідання від заявника надійшла заява, в якій вона у звязку з похилим віком, віддаленістю місця проживання та станом здоровя просила розглянути справу за її відсутності. Заявлену вимогу підтримала. Від заінтересованої особи також надійшла заява, в якій Станично-Луганський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, справу вирішити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. У звязку з відсутністю учасників справи суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він є рідним сином заявника [PERSON] Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 11 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 22 квітня 2017 року, підтверджується факт, що сина заявника було визнано безвісно відсутнім за останнім місцем проживання, через його зникнення 28 жовтня 2014 року, у звязку з чим Станично-Луганським РВ УМВСУ в Луганській області було відкрито кримінальне провадження. Після винесення вказаного судового рішення син заявника за місцем свого проживання, за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 7-ма лінія, 1-б, так і не зявився. До цього часу його місце перебування не відоме, про що також свідчить наданий заявником акт депутату Станично-Луганської селищної ради [PERSON] від 06 листопада 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. З наведених вище доказів судом встановлено, що в місті постійного проживання сина заявника більше трьох років відсутні відомості про місце його перебування. Отже, застосовуючи вказану норму закону до встановлених обставин, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, тому її сина [PERSON], [INFO], слід оголосити померлим. На підставі ч. 1 ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved