Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини, в розмірі ? частини її заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини на користь опікуна, прийомних батьків або закладу, де буде виховуватися дитина. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], зареєстрована в с. Вікторівка Приазовського району, але за місцем проживання не проживає, а бродяжить по Приазовському району. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов було встановлено, що малолітня дитина з матір'ю не проживає. А за місцем проживання [PERSON] були виявлена компанія друзів за розпиванням спиртних напоїв. Крім того, [PERSON] перебуває на «Д»-обліку у лікаря нарколога. З пояснень свідків та довідки з Степанівської Першої сільської ради стало відомо, що вихованням малолітньої дитини займається [PERSON], а [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, жорстоко поводиться з дитиною, зловживає спиртними напоями. На засіданні опікунської ради Приазовської РДА 11.09.2015 року [PERSON] поводила себе дуже агресивно, висловлювалася нецензурною лексикою, не заперечувала проти тимчасового проживання доньки у родині [PERSON]; але просила повернути їй дитину. Відповідачці було надано час на вирішення житлово-побутових проблем, влаштування на роботу та забезпечення умов для проживання малолітньої дитини. Проте відповідачка до цього часу жодного разу не звернулася до служби у справах дітей з заявою про надання висновку про можливість повернення дитини у сім'ю. Тому, на засіданні опікунської ради Приазовської райдержадміністрації прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітньої дитини. У зв'язку з тим, що ухилення матір'ю від обов'язків по вихованню дитині шкодить їх інтересам та порушує законні права малолітньої, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини і одночасно вирішити питання про стягнення аліментів на її утримання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, та що підтримують позовні вимоги в повному об'ємі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON], в судові засідання, призначені на 16.12.2015 року та 18.01.2016 року не з'явилася, будучи належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України повідомленою про час і дату судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за її відсутності. Третя особа - [PERSON] в судові засідання не з'явилася, належним чином була повідомленою про день розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, причину неявки в судові засідання не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі суду не надала. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є [PERSON] (а.с. 4). Судом встановлено, що реєстрація новонародженої [PERSON], [INFO], була проведена на підставі ч. 1 ст.. 135 СК України, тобто відомості про батька внесені за вказівкою матері, про що свідчить витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с. 5/. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня дитина з червня 2015 року мешкає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 995 від 23 листопада 2015 року з Степанівської Першої сільської ради /а.с. 9/. За довідкою Степанівської Першої сільської ради від 23.11.2015 року № 994 /а.с. 10/, відповідачка проживала [ADDRESS], з червня 2015 року виїхала з села і на теперішній час у с. Степанівка Перша не проживає. Відповідно до наданої характеристики /а.с. 11/, за місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, так як не приділяє уваги вихованню дитини, не працює, домашнього господарства не має, зловживає спиртними напоями. Згідно акту обстеження умов проживання відповідачки /а.с. 7/ житло орендоване, подвір'я занедбане, в будинку сморід від паління, в кімнаті для дитини є лише ліжко, тобто умов для потреб дитини не створені. Відповідно до довідки № 641 від 27.11.2015 року з КУ «Приазовська центральна районна лікарня» /а.с. 14/ [PERSON] перебуває на «Д»-обліку у лікаря-нарколога з 2012 року з діагнозом: психічні та поведінческі розлади в наслідок зловживання алкоголю. Синдром залежності. Крім того, рішенням Приазовського місцевого суду від 09 жовтня 2002 року /а.с. 15/ [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Висновком органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації за № 01-34/851 від 02.12.2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов'язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно матір малолітньої дитини - [PERSON] - відповідачка по справі, ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та розвитку дитини, що передбачені вимогами ст.. 150 СК України. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа «Хант проти України», п. 54). З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом позбавлення відповідачки батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. Крім того, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. - щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав та 487,20 гривень - щодо позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved