Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказав, що у 2017 році він отримав відомчу квартиру за адресою: Луганська область, смт Біловодськ, вул. Козюменського, 17/3. Ознайомившись із технічним паспортом свого житла, він зясував, що має право на користування сараєм і погребом за цією адресою. Пізніше йому стало відомо, що сарай зайнятий іншими людьми, тобто відповідачем. У червні 2017 року він звернувся до відповідача з проханням звільнити сарай. Відповідач попросила його зачекати, оскільки їй необхідно було кудись подіти своє майно. Своє прохання він повторював декілька разів, однак крім обіцянок відповідач сарай не звільняє і продовжує їм користуватись. До початку підготовчого судового засідання від сторін надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за їхньої відсутності, позивач свій позов підтримав, відповідач його визнала, у звязку з чим суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами у підготовчому судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 3 ст. 206 ЦПК). Як вказувалось вище, відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов [PERSON] визнала. Суд вважає, що визнання позову [PERSON] відповідачем відповідає закону. Так, згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321, 391 Цього ж Кодексу ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вимог ст. 41 Конституції України усунення перешкод у користуванні майном може вимагати також особа, яка на законних підставах користується належним власникові майном. З ордеру на житлове приміщення вбачається, що позивач отримав із комунальної власності у користування квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із плану земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку № 17 за вказаною адресою, у користуванні мешканців цього будинку знаходяться також сараї та погреби. Частина 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Поданою заявою про визнання позову відповідач підтверджує факт того, що вона користується сараєм і погребом, що згідно технічної документації закріплений за квартирою № 3 будинку № 17 по вул. Козюменського в смт Біловодськ, яка знаходиться у законному користуванні позивача. За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, у звязку з чим його слід задовольнити. У випадку задоволення позовних вимог позивача з відповідача на користь [PERSON] відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору, сплачені ним при поданні цього позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved