Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Орендне підприємство «Кримтеплокомуненерго» в особі Керченської філії ОП «Кримтеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію. Надалі позивач уточнив позовні вимоги в частині зазначення дати ухвали суду від 02.06.2011 р. Свої вимоги позивач мотивує тим, що підприємство є виробником та поставщиком послуги з централізованого теплопостачання. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], споживає теплову енергію, що подається в будинок через систему централізованого опалення, яка знаходиться на балансі КП «Войковець»- виконавця послуги. Проте в порушення положень ст. 526 ЦК України відповідач оплату за послуги з теплопостачання не здійснює з жовтня 2009 року, у зв'язку з чим станом на 01.04.2011 року у нього виникла заборгованість у розмірі 2274,73 грн. оскільки ухвалою від 02.06.2011 року судовий наказ про стягнення боргу за заявою відповідача був скасований, просять в порядку позовного провадження стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що нарахування послуг відповідачу здійснюється на підставі приборів обліку, про що є акти. Строк звернення в суд не пропущений, оскільки до пред'явлення позову позивач звертався в суд з заявою про видачу судового наказу. Також ухвалою апеляційного суду АР Крим від 24.01.12 року суд відхилив апеляційну скаргу позивача та залишив без змін рішення Керченського міського суду АР Крим від 16.12.2011р про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 01.10.06 року по 01.10.2009 рік в сумі 2931 грн. 34 коп. Відповідач проти позову заперечує. Вважає, що позивач пропустив трирічний строк звернення в суд з позовом. Він є власником, а ні наймачем квартири [ADDRESS], проте в квартиру тепло не поступає. Також він не укладав договори щодо постачання тепла ні з позивачем ні з КП «Войковець». Третя особа - комунальне підприємство «Войковець» в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце слухання справи сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухав пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є виробником та постачальником послуг теплопостачання. ( 11-12, 32-39). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 55-56), проте фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач надає відповідачу послуги з теплопостачання квартири [ADDRESS]. Надання послуг з теплопостачання житлового будинку [ADDRESS] підтверджено актами виконаних робіт від 25.11.2009р, 30.12.2009р, 25.01.2010р, 22.02.2010р, 25.03.2010р, 05.04.2010р, 24.12.2010р, 25.11.2010р, 27.01.2011р, 22.02.2011р, 24.03.2011р. ( а.с. 59-69) та є різновидністю комунальних послуг, які відповідач, згідно зі ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу Української РСР зобов'язаний оплачувати у встановлені строки. Згідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги в квартирі, яка належить громадянинові на праві приватної власності , береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Оскільки відповідач не сплачував послуги з централізованого теплопостачання, за період з 01.10.2009 року по 01.04.2011 рік виникла заборгованість, яка згідно розрахунку складає - 2274 грн. 73 коп. ( а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач оплату не здійснює, пояснив, що радіатори опалення в квартирі є, вони не вимкнені та від отримання послуги він не відмовлявся. Також відповідач посилається на відсутність договірних відносин між ним та відповідачем та між ним та КП «Войковець». Проте суд не приймає ці доводи до уваги, оскільки письмовий договір між зазначеними сторонами не укладався. Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630. Згідно до п.п. 1,5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Позивач звернувся до відповідача з заявою про укладення договору, проте 24.02.12р отримав відмову, оскільки виконавцем послуги з теплопостачання є КП «Войковець» та інші житлово-експлуатаційні організації. ( а.с. 57-58). Матеріали справи не містять звернення відповідача до КП «Войковець» для укладення договору. Відповідно до ст. 1 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з пунктом 5 ч.3 ст. 20 зазначеного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом, а відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Також обов'язок оплати споживачем послуг за фактично отриману теплову енергію передбачений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не довів суду, що він на законних підставах не оплачував в строки, передбачені законом, спожиті послуги з теплопостачання. Щодо вимог позивача - вони є обґрунтованими та підлеглими задоволенню. Також суд, оцінюючи всі докази в сукупності, приймає до уваги, що рішенням Керченського міського суду від 16.12.2011 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду АР Крим від 24.01.2012р з [PERSON] стягнута заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2006 року по 01.10.2009 рік у розмірі 2931 грн. 34 коп. ( а.с. 74-75) Щодо пропуску строку позовної давності слід зазначити, що статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Заборгованість в сумі 2274 грн. 73 коп. виникла за період з 01.10.2009 року по 01.04.2011 рік та 10 травня 2011 року Керченський міський суд АРК видав наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] Ухвалою Керченського міського суду від 02.06.2011 року судовий наказ скасовано. (а.с.5). Отже, позивач не пропустив строк звернення до суду, а тому заява відповідача щодо пропуску трирічного строку позовної давності є такою, що не заслуговує на увагу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved