Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» заявили позов про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку 11204,64 дол. США, що за курсом НБУ складає 277987,12 грн., на погашення заборгованості за кредитним договором, за підстав неналежного виконання зобовязань за кредитним договором та договорами поруки. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2016 р. було відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 23.02.2017р. дійсна справа була об'єднана в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», 3-і особи: [PERSON], [PERSON], про визнання частково недійсним договору споживчого кредиту та зобов'язання вчинити дії. Представник позивача І.О. Дєговцов подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, проте в судом в задоволенні заяви відмовлено у звязку з неповажністю причин неявки. Інші відповідачі також в суд не з'явились, про причини неявки не повідомили. Ухвалою суду від 06.11.2018 року позов [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», 3-і особи: [PERSON], [PERSON], про визнання частково недійсним договору споживчого кредиту та зобов'язання вчинити дію, залишено без розгляду, у звязку з неявкою позивача в суд. За таких обставин, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. 13.06.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2U4GF00260780, відповідно до якого перший видав, а другий прийняв кредит у розмірі 36 104,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановлених кредитним договором.. Відповідач підтвердив свою згоду на те, підписавши даний кредитний договір (а.с. 13-14). Банк, з огляду на надані документи, виконує зобов'язання за договором відповідно до його умов. З метою забезпечення виконання [PERSON] вищезазначеного кредитного договору, 13.07.2005 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки Б/н, гідно п.6 яких, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом 5 календарних днів з моменту її отримання (а.с. 15,16,17). Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору. Проте відповідачі взяті на себе зобов'язання виконували неналежним чином, на що вказує наявність простроченої заборгованості за кредитом та зі сплати процентів. Згідно з розрахунком, заборгованість за кредитним договором, станом на 22.07.2016р. становить 112 204 дол. США 64 центів, в тому числі заборгованість: за кредитом - 9 728 дол. США 50 центів; за відсотками - 640 дол. США 32 центів; заборгованість по комісії за користування кредитом - 695 дол. США 86 центів; з пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 139 дол. США 96 центів. Згідно зі ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 1 та 3 ст. 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 у справі №6-145цс14, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. На підставі наведеного суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вомог, а тому підлягають задоволенню. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачами, які не скористалися своїм процесуальним правом подати докази на спростування заявлених позовних вимог. За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачів. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved