Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

ПАТ Банк «ТРАСТ» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.03.2012р. за №R091.0013055 згідно якого відповідачка отримала кредит з використання платіжної картки в розмірі 10261 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12.49% річних та 1,49% щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 36 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 23.03.2015р. Однак, відповідачка не в повному обсязі виконувала умови кредитних договорів, тому, за нею утворилася заборгованість, яку представник просить суд стягнути з відповідача, і станом на 16.03.2015р. заборгованість за кредитним договором від 23.03.2012р. за №R091.0013055 становить 22850,11гр., що складається з: заборгованості за кредитом 7397,02 грн., відсотків за фактичне користування кредитом 1150,77 гр., комісії за обслуговування кредиту 2781,668гр. та пені за прострочення платежів 11520,66гр. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника, суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, поштою направив заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог банку та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] жодного разу в судові засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у звязку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України., згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору від 11.09.2012р.за №R091.0018261 відповідачка отримала кредит з використання платіжної картки в розмірі 10261 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12.49% річних та 1,49% щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 36 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 23.03.2015р. /а.с.18/. Суму кредиту було перераховано та отримано відповідачем, що підтверджується меморіальним ордером від 23.03.2012р. за № Loan-9244 Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка не повною мірою виконувала умови кредитних договору, тому, за нею утворилася заборгованість, яку представник позивача прохав стягнути з відповідача у судовому засіданні, і станом на 16.03.2015р. заборгованість за кредитним договором від 23.03.2012р. за №R091.0013055 становить 22850,11гр., що складається з: заборгованості за кредитом 7397,02 грн., відсотків за фактичне користування кредитом 1150,77 гр., комісії за обслуговування кредиту 2781,668гр. та пені за прострочення платежів 11520,66гр. 22 грудня 2014р. на адресу боржника [PERSON] Банком була направлена вимога про дострокове погашення кредитного договору та інших нарахувань за ним, яка відповідачкою отримана не була, що підтверджується копією поштового конверту /а.с.25/. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачкою здійснювалися деякі платежі, але починаючи з листопада 2013р. заборгованість за кредитом взагалі не виплачувалася /а.с.26/. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, комісії за обслуговування кредиту, пені є обґрунтованими та такими, що підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню і судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні із позовом до суду пропорційно до задоволеної частини вимог, відповідно мінімуму встановленого ЗУ «Про судовий збір» 243,60гр./а.с.1/.

Outcome: approved