Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказав, що 01 жовтня 2010 року його було прийнято до державного підприємства «Обласна дирекція «Луганськвуглереструктуризація» машиністом підземних установок л. шахти ім. П.Л. Войкова з повним робочим днем на підземних роботах. Згідно наказу від 01.04.2011 № 39 державне підприємство «Обласна дирекція «Луганськвуглереструктуризація» Міністерства вугільної промисловості України перейменоване на державне підприємство «Обласна дирекція «Лугнаськвуглереструктуризація» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. 02 липня 2012 року його було переведено до Свердловської дирекції по ліквідації шахт на цьому ж підприємстві машиністом підземних установок другого розряду л. шахти ім Войкова з повним робочим днем на підземних роботах. Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.01.2014 № 358 «Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств» державне підприємство «Обласна дирекція «Луганськвуглереструктуризація» було реорганізовано шляхом приєднання до державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» та перейменовано на відокремлений підрозділ «Луганська виконавча дирекція з ліквідації шахт», тобто з 24 червня 2014 року він працював машиністом підземних установок другого розряду л. шахти Войкова з повним робочим днем на підземних роботах у відокремленому підрозділі «Луганська виконавча дирекція з ліквідації шахт» державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» і 30 листопада 2014 року його було звільнено з переведенням до відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація». 01 грудня 2014 року його прийнято до відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» машиністом другого розряду шахти ім. П.Л. Войкова по переводу з відокремленого підрозділу «Луганська виконавча дирекція з ліквідації шахт» державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація». 01 квітня 2015 року його звільнено з відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» за власним бажанням у зв`язку з порушенням законодавства про працю відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На час\~звільнення заборгованість\~із заробітної\~плати складала\~26304,69\~грн.\~(що\~і стало\~причиною звільнення),\~яка в\~порушення вимог\~діючого трудового\~законодавства відповідачем\~не була\~виплачена. У зв`язку з невиплатою заробітної плати, відповідно до ст. 233 КЗпП України, він звернувся до суду з позовом про її стягнення з відповідача. 14.08.2018 у справі № 408/2246/18-ц Біловодським районним судом Луганської області прийняте рішення, яким з відповідача на його користь стягнута заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року, у розмірі 26394,69 грн. Відповідачем добровільно рішення суду не виконано. 29.10.2018 він звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м Києва Головного територіального управління юстиції у м Києві з заявою про примусове виконання вказаного рішення суду згідно виконавчого листа № 408/2246/18-ц, виданого 29.10.2019 Біловодським районним судом Луганської області у справі № 408/2246/18-ц про стягнення з ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на його користь боргу у розмірі 26394,69 грн. Виконавчий лист разом зі справою за вказаним рішенням надалі було передано до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м Києві, у зв`язку зведеним виконавчим провадженням щодо Відповідача (Боржника) ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація». Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 14.08.2018 у справі № 408/2246/18-ц виконано у повному обсязі. Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м Києві від 26 вересня 2019 року виконавче провадження ВП №57600551 з примусового виконання виконавчого листа № 408/2246/18-ц, виданого 29.10.2018 Біловодським районним судом Луганської області закінчено, у зв`язку виконанням рішення у повному обсязі. Листом Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої службі Головного територіального управління юстиції у м Києві від 26.09.2019 за вих. № 14598, 14655 підтверджено, що кошти надійшли на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у м Києві - 21.08.2019. Платіжним дорученням від 04.09.2019 № 2407 грошові кошти у розмірі 26304,69 грн. перераховано стягувачу на банківські реквізити, зазначені в заяві про відкриття виконавчого провадження. 05 вересня 2019 на його рахунок, відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», надійшли кошти у сумі 26304,69 грн. Таким чином, про виконання відповідачем рішення Біловодського районного суду Луганської області у справі № 408/2246/18-ц про стягнення з ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на його користь боргу у розмірі 26304,69 грн, йому стало відомо 05 вересня 2019 року, тобто з дати зарахування коштів на його рахунок. Вказуючи, що йому не були виплачені належні від підприємства суми в день звільнення, тому позивач вважає, що згідно чинного законодавства України відповідач повинен сплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів її виплати в розмірі 20444,43 грн. До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання, в якому він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі. Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Біловодського районного суду Луганської області у справі № 408/2246/18-ц від 14 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 20.09.2018, позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Стягнуто з ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь [PERSON] заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року, у розмірі 26304,69 грн. Згідно вказаного судового рішення позовні вимоги [PERSON] були задоволені у зв`язку з тим, що судом були встановлені обставини перебування його в трудових відносинах з відповідачем та обставини невиплати йому вказаної заборгованості із заробітної плати після звільнення. Листом Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м Києві від 26.09.2019 №14598, 14655 підтверджується факт, що заборгованість із заробітної плати, стягнутої за судовим рішенням, позивачеві відповідачем у примусовому порядку була виплачена 21 серпня 2019 року, тобто з моменту надходження грошей на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у м Києві. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок). Сума компенсації обчислюється відповідно до п. 4 Порядку №159 як добуток суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін, які публікуються Держкомстатом, за весь період невиплати грошового доходу, а саме з місяця, наступного за місяцем нарахування доходу, за місяць, що передує виплаті заборгованості (включно). Перевіривши наданий позивачем розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати (див. додаток до позову № 1), враховуючи, що відповідач свого розрахунку не надав, у суду не виникає сумнівів щодо правильності його розміру - 20444,43 грн., тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір у зв`язку із задоволенням вимог позивача слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved