Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 24.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLRМАU36640034, відповідно до якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 11545,60 доларів США зі строком користування до 21.09.2012 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 30.12.2013 року складає 19670,33 доларів США (за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.12.2013 року складає 157165,94 грн.) Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № PLRМАU36640034 від 24.09.2007 року в розмірі 157165,94 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Бордюг С.Д. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 24.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLRМАU36640034, відповідно до п. 7.1 якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 11545,60 доларів США на наступні цілі: 8876 доларів США на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 6,8 доларів США для сплати за рееєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, на сплату страхових платежів за договором страхування транспортного засобу та договором особистого страхування у сумі 88,76 доларів США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 88,76 доларів США, та у розмірі 2485,28 доларів США на сплату страхових платежів, у випадку та згідно порядку, передбаченого умовами договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості та кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0.14 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється у наступному порядку: щомісяця у період сплати з 24 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 214,99 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Пунктами 4.1 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого умовами договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за договором № PLRМАU36640034 від 24.09.2007 року, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.12.2013 року становить 19670,33 доларів США (за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.12.2013 року - 157165,94 грн.) та складається: - заборгованість за кредитом - 4891,70 доларів США; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 7397,16 доларів США; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 481,46 доларів США; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6900,01 доларів США. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № PLRМАU36640034 від 24.09.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Положеннями ч.1 ст.256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). При цьому початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж. Таким чином, в разі пропущення річного строку неустойка має бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № PLRМАU36640034 від 24.09.2007 року сума нарахованої пені за період з 30.12.2012 року по 30.12.2013 року становить 4106,88 доларів США (за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.01.2014 року складає 32814 грн.) Отже, з [PERSON] на користь банку належить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 12770,32 доларів США (за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.01.2014 року складає 102034,86 грн.) та пеню в розмірі 32814 грн. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № PLRМАU36640034 від 24.09.2007 року з урахуванням пені в розмірі 134848,86 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1348,5 грн.

Outcome: partial