Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Обслуговуючий кооператив «ЖБК «РАССВЕТ-46» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, обґрунтовуючи свій позов тим, що відповідачі є мешканцями житлового приміщення [ADDRESS] , зареєстровані у даному житлі та є споживачами житлово - комунальних послуг, які надаються Кооперативом. За період з 01.01.2014 року по 01.01.2019 року заборгованість відповідачів за житлово - комунальні послуги перед ОК «ЖБК «РАССВЕТ-46» склала 33271,84 грн. Зазначили про звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, у видачі якого ухвалою суду відмовлено. Вказану суму заборгованості, а також 3% річних у розмірі 1360,45 грн. та інфляційні втрати у розмірі 8292,76 грн., позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку, а також суму сплаченого судового збору. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, не повідомили причини неявки, відзиву не подали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с.11). Згідно розрахунку заборгованості, за період часу з 01.01.2014 року по 01.01.2019 року заборгованість відповідачів по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , склала 33271 грн. 84 коп. (а.с.12-13). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч.1ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 68 ЖК України. Згідно ч. 1 ст. 32Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги належним чином не виконували, у звязку з чим позовні вимоги про солідарне стягнення з них на користь позивача заборгованості по оплаті за надані послуги у розмірі 33271 грн. 84 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по сплаті вартості наданих послуг, ОК «ЖБК «РАССВЕТ-46» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги, однак ухвалою суду від 14 березня 2019 року у видачі судового наказу відмовлено з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 165 ЦПК України (а.с. 24 - копія ухвали). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 8292 грн. 76 коп. та 3% річних у розмірі 1360 грн. 45 коп., суд зазначає наступне. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунками 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 14-23), які є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову та заяви про видачу судового наказу, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Outcome: approved