Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 26.01.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-11439-260113. Згідно з п.п. 2.1, 2.2,2.5 частини 1 договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 договору , банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн.. У зв'язку з тим, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією в розмірі 17371 грн. 15 коп. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). На підставі зазначеного, суд 05.06.2015р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, 26.01.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-11439-260113 (а.с. 6). Відповідно до .п. 2.1, 2.2,2.5 частини 1 договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. П. 2.3 частини 3 договору , банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн.. П. 2.4. частини 3 договору , кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої , на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Банк ПАТ «Дельта Банк» виконав свої зобов'язання щодо кредитного договору і надав кредит [PERSON]. [PERSON] всупереч умовам договору, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з тим, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання по сплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором, станом на 12.08.2014р. у нього утворилась заборгованість у розмірі 17371,15 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 12956,85 грн., прострочене тіло кредиту в сумі 1374,63 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 3039,67 грн. (а.с. 5). Причиною спору між сторонами стала відмова відповідачів в добровільному порядку виконати умови кредитного договору. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. П.1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність її вини у невиконанні зобов'язань за договором, іншому їх розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 3). На підставі викладеного, ст. ст. 512, 514, 516, 525, 526, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: approved