Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.12.2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1130/ФКВ-07 про надання кредиту на суму 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11 % річних з терміном повернення кредиту не пізніше 30.11.2022 року. 04.12.2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договори іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано житловий будинок, загальною площею 181 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1 га., яка знаходиться в с. Зміїнець Луцького району. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості за вказаним договором не виконав і станом на 23.01.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 407 682 грн. 92 коп. Просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість, звернути стягнення на майно, відповідно до договорів іпотеки на житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] та судові витрати пов'язані з розглядом справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, а відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 546, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1130/ФКВ-07 про надання кредиту на суму 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11 % річних з терміном повернення кредиту не пізніше 30.11.2022 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Станом на 23.01.2014 року сума заборгованості за кредитним договором становить 407 682 грн. 92 коп. Отже, відповідач істотно порушив вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 1054, 1055 ЦК України, умови Кредитного договору, не погасив суму кредиту та нараховані відсотки за користування ним, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, то 04.12.2007 року між ТзОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договори іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано житловий будинок, загальною площею 181 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1 га., яка знаходиться в с. Зміїнець Луцького району. Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобов'язань по кредитному договору. Згідно з ч. І ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору та про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставними і підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачами судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved