Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на ті обставини, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 16261199, яке видане реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області 16 січня 2014 року, являється власником земельної ділянки площею 4,6206 га, кадастровий номер 3222984300:02:024:0005 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області. 17 січня 2014 року між нею та ТОВ «СП «Маслівське» було укладено договір оренди землі № 186, згідно якого вказана земельна ділянка нею передана в оренду ТОВ «СП «Маслівське». Договір укладено на строк сім років. Умовами договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі на суму, що становить не менше 4% від розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на момент укладання договору. Орендна плата станом на момент укладання даного договору складає 4787,12 грн. за кожен рік оренди та вноситься в термін не пізніше 30 листопада, починаючи з 2014 року. Згідно правил статті 96 ЗК України, до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасна сплата земельного податку та орендної плати. Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що орендодавець має право вимагати від орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати. У зв`язку з тими обставинами, що відповідачем ТОВ «СП «Маслівське» орендна плата за 2017 рік не була виплачена, вона змушена була звернутися письмово до товариства з вимогою про належне виконання умов укладеного договору, повідомила про намір вирішення спору в судовому порядку. Пізніше надіслала ще одну претензію з вимогою про припинення договору №186 та повернення її в натурі. Відповіді на звернення та орендної плати за використання вищевказаної земельної ділянки до цього часу не отримала. Як на правову підставу позову, послалася на правила частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», за якими у разі невиконання сторонами обов`язків, визначених чинним в Україні законодавством та умовами договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду. Зазначила, що пунктом 36 укладеного договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Вважає, що порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2017 році є підставою для розірвання договору оренди землі від 17 січня 2014 року № 186. При погодженні з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, яка є істотною умовою договору оренди землі, вона розраховувала на отримання необхідних обігових грошових коштів. У зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладенні договору. У позові зазначила, що згідно з вимогами частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Вказала, що скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав. З огляду на викладене, просила в судовому порядку розірвати договір оренди землі №186, який укладений нею та ТОВ «СП «Маслівське» 17 січня 2014 року, скасувати державну реєстрацію договору оренди землі № 186 від 17 січня 2014 року за номером запису 10559807 від 01 лютого 2014 року, зобов`язати ТОВ «СП «Маслівське» передати їй земельну ділянку площею 4,6206 га, кадастровий номер 3222984300:02:024:0005 , в натурі. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 07 березня 2018 року відкрито провадження у справі. Відзив на позовну заяву 25 березня 2019 року представник відповідача подав до суду відзив (додаткові пояснення), в яких вказав, що 23 травня 2017 року здійснено державну реєстрацію зміни засновника та керівника відповідача. Усі первинні документи відповідача, у тому числі і договори оренди земельних ділянок, не були передані попереднім керівництвом, тому відповідач не міг належно здійснювати господарську діяльність, вести розрахунки, мати доступ до договорів оренди. Вказує, що пунктом 14 Договору оренди від 28 червня 2014 року визначено відповідальність за невнесення орендної плати у строки, встановлені договором, яка полягає у сплаті пені в розмірі 0,005% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Пункт 35 договору містить виключні умови, за якими припиняється його дія, однак розірвання договору не є такою умовою. Також зазначив, що відповідач добросовісно виконує умови договору, в повному обсязі сплачує орендну плату позивачеві, а разове порушення умов договору оренди у частині несплати орендної плати не вважається систематичним і не може бути підставою для розірвання договору. 30 листопада 2018 року позивачу надіслано орендну плату за 2017 та 2018 роки грошовим переказом АТ «Укрпошта», проте отримувати переказ позивач відмовилася. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Короткий зміст заяви про зміну підстави позову 26 березня 2019 року до закінчення підготовчого засідання представником позивача подано заяву про зміну підстави позову. У заяві викладені обставини позовної заяви від 16 лютого 2018 року, а також зазначено, що відповідачем не сплачено орендну плату і за 2018 рік. Вказала, що має місце істотне порушення умов договору оренди у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди від 17 січня 2014 року. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року підготовче засідання відкладено, відповідачу надано строк для надіслання відзиву на подану заяву. 22 серпня 2019 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог. Уточнена позовна заява фактично є заявою про зміну предмету позову, оскільки позивачем заявлено вимогу, яка не була заявлена у позові. Такою є вимога про скасування державної реєстрації речового права: права оренди земельної ділянки. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 22 серпня 2019 року уточнену позовну заяву повернуто позивачу без розгляду. Відповідь на відзив на позовну заяву Відповідь на відзив на позовну заяву подано до суду 13 травня 2019 року. Позивач наголошує на систематичній несплаті орендної плати, оскільки за 2017-2018 роки не отримала грошові кошти. Щодо відмови отримати грошовий переказ засобом поштового зв`язку АТ «Укрпошта» зазначає, що даний спосіб виплати орендної плати є неналежним. На практиці виплата орендної плати можлива: 1) у грошовій формі шляхом перерахування коштів через фінансові установи на картковий рахунок орендодавця, зазначений у реквізитах договору, 2) у грошовій формі шляхом отримання її особисто орендодавцем у касі агропідприємства-орендаря, 3) у натуральній формі. Орендар повинен був направити лист-повідомлення, яким повідомити про необхідність отримання орендної плати за оренду земельної ділянки за договором №408 від 28 червня 2014 року. Якщо ж орендодавець не надав відповіді та не отримав оренду плату, то орендар повинен дізнатися, чи не змінилася адреса проживання орендодавця, щоб належно виконати умови договору оренди. У поштовому переказі АТ «Укрпошта», який направлявся на ім`я позивача зазначено лише суму переказу - 11552 грн. 00 коп. Призначення платежу не вказано, а тому вказані копії документів не можна вважати доказами сплати орендної плати. Крім того, за попередньою усною домовленістю між нею та відповідачем, орендна плата мала виплачуватися через касу ТОВ «СП «Маслівське». З огляду на викладене, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Аргументи учасників справи В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, в поясненнях послалася на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Додатково пояснила, що станом на час розгляду справи орендної плати за 2017 - 2018 роки не отримала. З весни 2019 року самостійно займається обробітком земельної ділянки, яка перебувала у оренді, засіяла її зерновими культурами. Заявлені позивачем вимоги підтримала її представник. Представник ТОВ «СП «Маслівське» вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Вказав, що відповідач у зв`язку зі зміною керівництва дійсно не сплатив орендної плати за 2017 рік у встановлений договором строк. Вказана обставина не є підставою для розірвання договору оренди. Пунктом 14 договору оренди від 17 січня 2014 року встановлено сплату пені як відповідальність за невнесення орендної плати у строки, встановлені договором. Орендну плату за 2017 рік та 2018 рік відповідач перерахував позивачу грошовим переказом 30 листопада 2018 року. Отримувати кошти позивач відмовилася. Земельну ділянку у 2019 році самостійно засіяла. Разове порушення умов договору оренди не є систематичним, а тому не може бути підставою для його розірвання. Зазначив, що позовна вимога про скасування державної реєстрації договору оренди не ґрунтується на законі, оскільки з 2013 року здійснюється державна реєстрація речових прав. Державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вимога про повернення земельної ділянки є безпідставною, оскільки земельна ділянка перебуває у користуванні позивача. В задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. Представник Миронівської районної державної адміністрації Київської області подала до суду заяву, в якій вказала, що проти позовних вимог не заперечує та просила провести засідання без її участі. Враховуючи правила статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності представника відповідача Миронівської районної державної адміністрації Київської області. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Судом встановлені такі обставин і визначені відповідно до них правовідносини. Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номер 16261199, яке видане реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області 16 січня 2014 року, належить земельна ділянка площею 4,6206 га, кадастровий номер 3222984300:02:024:0005 , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області. Ці обставини підтверджені даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ВАН номер 271381 , індексний номер 16261292 від 16 січня 2014 року (а.с., а.с. 10, 11). 17 січня 2014 року сторонами укладено договір оренди земелі № 186, за яким позивач як орендодавець передала відповідачу як орендарю, а орендар прийняв у строкове платне користування вказану земельну ділянку. У пунктах 1 та 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 4,6206 га, кадастровий номер 3222984300:02:024:0005 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області. 28 січня 2014 року реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області здійснено державну реєстрацію права оренди. Вказані обставини підтверджені даними договору оренди землі № 186 від 17 січня 2014 року, акта приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди № 186 від 17 січня 2014 року, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 109147281 від 26 грудня 2017 року (а.с., а.с. 31-33, 38). За умовами пунктів 9, 11 розділу 3 укладеного сторонами договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі на суму, що становить не менше 4% від розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на момент укладання договору. Орендна плата станом на момент укладання даного договору складає 4787,12 гри. за кожен рік оренди. Орендна плата вноситься в термін не пізніше 30 листопада, починаючи з 2014 року. У зв`язку з тим, що відповідачем ТОВ «СП «Маслівське» орендна плата за 2017 рік не була виплачена, 26 грудня 2017 року та 03 березня 2018 року позивач зверталася до товариства з письмовими претензіями про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки, в яких вимагала належного виконання умов укладеного договору, повідомила про намір вирішення спору в судовому порядку (а.с, а.с. 34, 36). 16 лютого 2018 року позивач звернулася з позовом до суду. Під час перебування справи в провадженні суду позивач подала заяву про зміну підстав позову. У заяві наголосила на факті несплати орендної плати за 2018 рік та вказала, що має місце істотне порушення умов договору оренди у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди від 17 січня 2014 року (а.с, а.с. 127-134). 25 березня 2019 року представником відповідача ТОВ «СП «Маслівське» надано докази сплати позивачеві орендної плати за 2017-2018 роки грошовим переказом, оформленим фіскальним чеком на суму 11725, 28 від 30 листопада 2018 року (а.с. 123). Мотиви суду та застосовані норми права Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Щодо розірвання договору оренди землі Основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Частиною 1 статті 96 ЗК України до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасна сплата земельного податку та орендної плати. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що орендодавець має право вимагати від орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати. Згідно частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути достроково розірваний судом на вимогу орендодавця у разі невиконання орендарем обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 зазначеного Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За змістом пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтею 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним при цьому є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства приводить до висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до пункту 36 договору оренди землі, укладеного сторонами, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тими обставинами, що умови договору щодо сплати орендної плати відповідач не виконує, в порушення умов договору та її прав не сплатив орендну плату за 2017-2018 роки. Факт несплати орендної плати за 2017-2018 роки представником відповідача заперечується, надано суду докази перерахування орендної плати за вказані роки грошовим переказом та відмови позивача від їх отримання. Ці дії вчинено 30 листопада 2018 року. При погодженні з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, яка є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховувала на отримання необхідних обігових грошових коштів. Оплата орендної плати є істотними обставинами, а її невиплата за 2017 рік більш, ніж дванадцять місяців від дати оплати, є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Судом встановлено, що позивач не отримала орендної плати і за 2018 рік, впродовж якого неодноразово зверталась до відповідача, а справа за її позовом перебувала у провадженні суду. Факт перерахування позивачеві орендної плати за 2017-2018 роки грошовим переказом 30 листопада 2018 року не є належним доказом сплати орендної плати та належного виконання відповідачем обов`язків, встановлених договором. Судом встановлено, що грошового переказу позивач не отримала. Факт відмови від отримання коштів позивач категорично заперечила. Сума переказу в розмірі 11552 гривні вказує на ті обставини, що кошти були перераховані за один рік оренди, незважаючи на ту обставину, що станом на час вчинення вказаних дій орендна плата мала бути сплачена за два роки. Вказані дії відповідач вчинив після звернення позивача до суду. Факт порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №383/708/16-ц. Приписи частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та пункту 36 укладеного договору є правовою підставою для розірвання цього договору. Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що позивач розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Щодо скасування державної реєстрації договору оренди землі Позивачем заявлено вимогу про скасування державної реєстрації договору оренди землі № 186 від 17 січня 2014 року за номером запису 10559807 від 01 лютого 2014 року. Правові підстави для задоволення вказаної вимоги відсутні. Державній реєстрації підлягали договори оренди, укладені до 01 січня 2013 року. З 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягає тільки право оренди, підтверджене укладеним договором оренди, і проводиться ця реєстрація органом державної реєстрації прав. Встановлено, що договір оренди землі був укладений сторонами 17 січня 2014 року. На час його укладення державна реєстрація договору оренди не здійснювалася. 01 лютого 2014 року реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області здійснено державну реєстрацію права оренди за укладеним сторонами договором. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з вимогами частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Вказаною нормою закріплено, що скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав. Вимог про скасування запису про проведену державну реєстрацію права позивач не заявляла. Згідно правил частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо передачі земельної ділянки в натурі Відповідно до вимог статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. За правилами статті 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідач фактично передав орендовану земельну ділянку орендодавцеві. Позивач з весни 2019 року самостійно займається обробітком земельної ділянки та засіяла її зерновими культурами. У зв`язку з вищезазначеним, дана вимога не підлягає задоволенню. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що доведеною позивачем є позовна вимога про розірвання договору оренди, в решті вимог позов є недоведеним. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 651, 785 ЦК України, ст.ст. 24, 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 96, 141 ЗК України,

Outcome: partial