Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛГА» звернулося до суду з позовом про стягнення із відповідача 3255,68 грн. боргу за житлово-комунальні послуги, оскільки останній відмовляється від сплати комунальних платежів за надані послуги в квартиру [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач та його представник заперечували проти позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛГА», затвердженого рішенням загальних зборів «ВОЛГА» 12.12.2016 року, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛГА», код ЄДРПОУ 22441957, місцезнаходженням юридичної особи є будинок №27-Б по проспекту Миру в місті Миколаєві, членами є 144 фізичні особи, головою є [PERSON], а видом діяльності комплексне обслуговування обєктів. Статтею 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що обєднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. За приписами ч. 4 ст. 4 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність обєднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобовязань, повязаних з діяльністю обєднання. В запереченнях відповідач посилається на відсутність його заявки на вступ до ОСББ, відсутність між ним та позивачем будь-яких договірних чи інших зобовязань. Однак зазначене твердження відповідача є помилковим з огляду на наступне. Пунктом 4.1 Статуту встановлено, що членами Обєднання є власники квартир, інших житлових чи нежитлових приміщень будинку. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 19.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2595 (а.с. 30). За такого, відповідач як власник квартири є членом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛГА». Відповідно до вимог ст. ст.\~67,\~68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до Протоколів від 29.03.2013р., 12.05.2017р., № 2 учасників зборів власників квартир і нежитлових приміщень будинків ОСББ «Волга» встановлено плату за утримання будинку, ліфтів, вивіз сміття, електричну енергію, тощо (а.с. 28, 71, 73). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобовязальними, позивач повинен надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. [PERSON] того, обовязок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг покладений саме на споживача. Судом встановлено, що договір про надання послуг по утриманню будинку і прибудинкової території між ОСББ «Волга» та [PERSON] не укладався, однак такий договір фактично мав місце, оскільки позивач надавав житлово-комунальні послуги, тобто вчиняв певні дії з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач отримує ці послуги та користується ними. Тому, враховуючи норми\~ст. 11 ЦК України, відповідач в силу фактично існуючого договору зобов'язаний проводити оплату. Таким чином, за умови встановлення факту надання відповідними організаціями житлово-комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, відсутність договору з обслуговування, що має бути укладено між власником квартири і відповідним об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку не звільняє таку особу від несення витрат на утримання спільного майна. Зазначена правова позиція викладена у ухвалі ВССУ від 05 квітня 2017 року по справі № 212/4917/15-ц. Особа, яка є власником приміщення у будівлі, в якій створено ОСББ, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні (ВГСУ від 17.05. 2016р. у справі № 910/25295/15). Положеннями статті 15 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності з ч. 1 ст. 20 цього Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Аналогічні положення прописані в п. 10.2 Статуту. Позивачем наданий розрахунок площі будинку та розрахунок площі квартири 117, до якої входить: загальна площа житла 69кв.м. (кімната 13,9кв.м., кімната 17,4кв.м., кімната13,2 кв.м., кухня 7,7кв.м., коридор 6,2кв.м., ванна 2,2кв.м., туалет 1,2кв.м., кладова 0,2 кв.м., лоджія 3,8кв.м., балкон 3кв.м.), розяснено що при розрахунку платежів з квартири береться повна квадратури квартири (а.с.77-79). Також у користуванні відповідача знаходиться складове приміщення розміром 9кв.м., таким чином площа при обчисленні розміру оплати складає 78кв.м.. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 6.3.3 Статуту передбачено, що члени Обєднання зобовязані вчасно вносити платежі, внески до фондів і плату за комунальні послуги. З огляду на вказане, на відповідача покладено обовязок щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги. Всупереч вказаним нормам законодавства відповідач порушив свої зобовязання щодо сплати житлово-комунальних послуг. Про існування заборгованості відповідач був повідомлений шляхом направлення йому судового попередження про наявність заборгованості, яка станом на 31.01.2017 року складала 2946 грн. 72 коп. Вказане попередження відповідач отримав, про що свідчить його підпис на цьому попередженні (а.с. 31-32). Довідкою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОЛГА» від 01.05.2017 року №1132 повідомлено, що станом на 01.05.2017 року заборгованість відповідача по квартирній платі складає 3255 грн. 68 коп. (а.с. 33). Розрахунок заборгованості був здійснений позивачем з урахуванням приписів Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», п. 4 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №389, а саме з урахуванням того, що батько відповідача [PERSON] має пільгу 100% по сплаті на витрати за житлово-комунальні послуги на 31,5 кв.м. квартири, а за 46,5 кв.м. квартири відповідач повинен був вносити плату за житлово-комунальні послуги, оскільки пільги його батька не розповсюджуються на нього в звязку із тим, що він не входить до тих членів сімї пільговика, на яких розповсюджуються пільги. В той же час відповідач надає розрахунок заборгованості з лютого 2014року, тоді як відповідач набув право власності на квартиру у листопаді 2014року. Приймаючи до уваги те, що відповідач є власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобовязань, позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг з листопада 2014року по травень 2017 року у розмірі 2886 грн. 86 коп.. За змістом підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн. 00 коп.). Ціна позову складає 3255 грн. 68 коп., а тому судовий збір необхідно було сплатити у розмірі 1600 грн. 00 коп. З квитанції №0.0.792628230.1 від 23.06.2017 року вбачається, що позивачем було сплачено 640 грн. 00 коп.. Згідно із 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., а на користь держави 960 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 11, 319, 322, 525, 526, 530, 610, 611 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial