Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 16.01.2012 року між банком та [PERSON] був укладено кредитний договір № BL_КГ100091347, на умовах якого відповідачу надано кредит в розмірі 6000,00 грн. зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних та щомісячної комісії за управління кредитом в розмір 3,0 % від суми кредиту терміном до 16.01.2014 року. Відповідач зобовязувалась щомісячно поповнювати свій поточний рахунок та погашати заборгованість відповідно до умов договору. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, а тому станом на 07.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 26\~510,98 грн., з яких: 3\~235,10 грн. тіло кредиту, 0,18 грн. заборгованість за відсотками, 2 340,00 грн. заборгованість по комісії, 20\~935,70 грн. плата за пропуск платежів (пеня). Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримав на підставах, викладених в позовній заяві, просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054, а також нормах гл.72 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1066,1069 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобовязуєтсья приймати та зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять. Якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу; права та обовязки сторін повязані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст.546,549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 16.01.2012 року сторонами укладений договір банківського обслуговування №BL_КГ100091347. Згідно цього договору банк зобовязався відкрити відповідачу поточний рахунок та надати відповідачу грошові кошти в сумі 6000,00 грн. з терміном повернення до 16.01.2014 року, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 0,01% річних, комісії за управління кредитом в розмірі 3,0% від суми кредиту, а відповідач зобовязалася повертати кредит відповідно до узгодженого між сторонами графіку. За неналежне виконання умов договору відповідно до п. 4.3 та п.4.2 договору передбачена сплата штрафу в розмірі 25 % від суми кредиту та пені в розмірі 0,50 % за кожен день прострочення виконання зобовязань (а.с. 3-9). Позивач свої зобовязання виконав. Однак, відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 07.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 26\~510,98 грн., з яких: 3\~235,10 грн. тіло кредиту, 0,18 грн. заборгованість за відсотками, 2 340,00 грн. заборгованість по комісії, 20\~935,70 грн. плата за пропуск платежів (пеня). Разом з тим, вирішуючи питання щодо заявлених вимог, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за №541/13808 банки не мають право встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення договору тощо), тому вимога в частині стягнення заборгованості по оплаті за управління кредитом (комісії) задоволенню не підлягає. Щодо стягнення неустойки (плата за пропуск платежів, так зазначає позивач у позовній заяві), то суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Тому, зважаючи на значне перевищення суми неустойки, суд вважає за можливе зменшити її розмір до розміру збитків, тобто до 3235,28 грн. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої договірні зобовязання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобовязань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості в розмірі 6 470,56 грн., з яких: 3\~235,10 грн. тіло кредиту, 0,18 грн. заборгованість за відсотками, 3 235,28 грн. пеня. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]». Отже, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. Розмір судового збору визначений судом з врахуванням дати подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial