Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рубіжанської міської ради в особі служби у справах дітей Рубіжанської міської ради звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що неповнолітня дитина відповідача - [PERSON] , [INFO] , на теперішній час знаходиться в Кремінській обласній загальноосвітній санаторній школі-інтернаті санаторного типу І-ІІІ ступенів, оскільки її батьки вихованням та утриманням не займаються, мати знаходиться в місцях позбавлення волі, а батько - відповідач по справі, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої та жебракує. У зв`язку з викладеним вище, позивач просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засіданні відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 03.09.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України та відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 25.06.2019 року № 871 (а.с.6, 36). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в даний час перебуває державній установі «Харківський слідчий ізолятор» за скоєння злочину, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115 КК України, що підтверджується паспортом громадянина України та довідкою, наданою ДУ «Харківського СІЗО» від 24.04.2019 року № 12/12-8591/51 (а.с.7, 12). Згідно свідоцтв про народження, повторно виданого 19.01.2017 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 328, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). За адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (співвласник), [INFO] , [PERSON] (донька), [INFO] , [PERSON] , (дружина), [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом 13.11.2018 року, виданою 13.11.2018 року Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області за № 22384 (а.с.10). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов дитини встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , двері членам комісії ніхто не відчинив (а.с.13-17). Згідно пояснень сусідів від 06.03.2019 року, які мешкають за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] та [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя, умови для проживання в їх квартирі відсутні, наявний неприємний запах, дитина завжди голодна та без нагляду. В даний час [PERSON] знаходиться під слідством (а.а.18). Згідно довідки, виданої 02.04.2019 року № 19 [PERSON] , [INFO] , навчається в Кремінській обласній загальноосвітній санаторній школі - інтернаті у восьмому класі, з 13.11.2018 року по теперішній час та знаходиться на неповному держзабезпеченні (а.с. 19). Відповідно до інформацій класного керівника про стан навчання, виховання та розвитку дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, характеристики на [PERSON] , [INFO] , та характеристики Кремінської обласної загальноосвітньої санаторної школи - інтернат від 23.01.2019 року № 40 вбачається, що дитина перебуває в Кремінській обласній загальноосвітній санаторній школі-інтернаті, батьки не відвідують дитину, матеріально не забезпечують, не виконують батьківські обов`язки (а.с. 20-21, 24). Згідно відповіді Рубіжанського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 22.03.2019 року № 63 встановлено, що з 05.10.2018 року [PERSON] перебувала в сім`ї своєї тітки - [PERSON] , однак остання наприкінці жовтня 2018 року в телефонному режимі повідомила, що не справляється з обов`язками та вимушена відмовитися від їх виконання. Протягом соціального супроводу батьки дівчинки до Рубіжанського ЦСССДМ не звертались та на зв`язок не виходили (а.с.25). Відповідно до інформації, наданої головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Центра первинної медико-санітарної допомоги» Рубіжанської міської ради Луганської області від 21.11.2018 року № 01-26-32 та від 22.03.2019 року № 01-26-80, встановлено, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у лікаря педіатра ти дитячого фтизіатра, при відвідуванні дитиною лікарні її супроводжують родичі або сусіди, соціальні працівники, батьки здоров`ям дитини не цікавляться. В даний час дитина перебуває в Кремінській обласній загальноосвітній санаторній школі-інтернат (а.с.26, 27). [PERSON] та [PERSON] на обліку в УПСЗН не перебувають, та на дитину ніяких видів допомоги не отримують, що підтверджується відповіддю від 18.03.2019 року № 3/1133 УПСЗН Рубіжанської міської ради Луганської області (а.с.28). Згідно до витягу до наказу від 23.04.2019 року № 17 Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради, [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.29). Відповідно до висновку служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області від 13.06.2019 року за № 465 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.31-33). Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виходячи зі змісту принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту та навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В положеннях ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України закріплено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, а також висновок служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області від 13.06.2019 року за № 465, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він не виконує батьківські обов`язки. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1 921,00 грн.

Outcome: approved