Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення яким зобов'язати [PERSON] власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану квартиру [ADDRESS] у м. Одесі, шляхом знесення веранди, площею 13,6 кв.м., відповідно до технічної документації КП «ОМБТІ та РОН» станом на 05 жовтня 2010 року. При цьому представник позивача посилається на те, що [PERSON] самовільно без відповідних дозвільних документів здійснено самочинне будівництво веранди, площею 13,6 кв.м, до квартири [ADDRESS]. Відділом благоустрою території Київської районної адміністрації Одеської міської ради було складено акт від 22 липня 2013 року за фактом проведення самовільних робіт за вказаною адресою, проектно-правова документація на будівництво (реконструкцію), декларація (повідомлення), зареєстровані в Інспекції ДАБК в Одеській області, забудовником не представлена. В процесі здійснення будівництва відповідачем були порушені приписи ст.5 Закону України «Про основи містобудування», ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Також позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат. Представник позивача до судового засідання не з'явився, повідомлявся, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, повідомлялись, представник відповідача надав до суду заяву в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради за їх безпідставністю, справу просить розглянути за відсутності відповідача. Крім того, 31 березня 2014 року відповідач надав суду заперечення проти позову, в якому посилається на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог Одеської міської ради, оскільки будівництво прибудови - веранди площею 13,6 кв.м у квартирі за адресою: [ADDRESS], здійснювалося [PERSON] (яка є померлою) наприкінці 80-х початку 90-х років, тобто майже 25 років потому, та [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], його бабусі. Відповідач зазначив, що у 1995 році згідно діючого на той час законодавства та порядку на підставі заяви [PERSON], заяви-згоди сусідів, висновків-узгоджень з відповідними органами, виготовленої технічної документації, за результатами розгляду матеріалів, наданих міжвідомчій комісії з питань будівництва та експлуатації будівель, Виконавчий комітет Київської районної Ради народних депутатів прийняв рішення, яким прибудовану веранду за адресою: [ADDRESS] збережено з правом користування. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся, надав суду заяву, в якій позов Одеської міської ради підтримав, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, будь - яких заяв не надавав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу [PERSON] належить 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2010 року, право власності зареєстроване КП «ОМБТІ та РОН» згідно витягу про державну реєстрацію прав від 18 квітня 2011 року, номер витягу 29697912, реєстраційний номер 33445220, номер запису: 237 в книзі 776пр-70. Іншим співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] є третя особа [PERSON] Відповідно до технічного паспорту на квартиру, складеного КП «ОМБТІ та РОН» від 05 жовтня 2010 року квартира за адресою: [ADDRESS] розміщена на першому поверсі п'ятиповерхового будинку, має загальну площу 62,0 кв.м, житлову 45,0 кв.м та складається з трьох житлових кімнат площею 10,4 кв.м, 17,3 кв.м, 17,3 кв.м, коридору площею 6,5 кв.м, кухні площею 5,9 кв.м, ванної кімнати площею 2,0 кв.м, туалету 1,1 кв.м, балкону (лоджії) площею 0,9 кв.м, вбудованої шафи площею 0,6 кв.м. Також, у технічному паспорті проставлено штамп «самочинно збудовані або переобладнанні приміщення»: веранда площею 13,6 кв.м, та разом з якою загальна площа квартири збільшується до 75,6 кв.м.. Судом встановлено, що 05 липня 2013 року [PERSON] звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області з заявою про прийняття в експлуатацію об'єкта - прибудови площею 13,6 кв.м., збудованого у 1992-1994 роках, на підставі п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким була передбачена можливість узаконення певних самовільно збудованих приміщень, збудованих до 31 грудня 2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, шляхом прийняття їх в експлуатацію на підставі заяви про прийняття в експлуатацію, яку має бути подано до 31 грудня 2013 року. Судом досліджено відповідь Інспекції ДАБК в Одеській області від 10 липня 2013 року за №01/115359, якою повідомлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта за адресою: [ADDRESS], не надається можливим, в зв'язку з тим, що на теперішній час в чинному законодавстві не існує порядку прийняття об'єктів збудованих після 31 грудня 2009 року. 22 липня 2013 року представниками Київської районної адміністрації Одеської міської ради було складено акт за результатами розгляду заяви [PERSON] по факту проведення самовільних робіт з реконструкції квартири шляхом будівництва прибудови до квартири [ADDRESS] В ході обслідування встановлено до [ADDRESS] самовільна, прибудована веранда (прибудова) площею 13,6 кв.м під літ. « 9», яка безпосередньо примикає до кімнати під літ. « 3» та експлуатується гр. [PERSON], на дане приміщення право власності не оформлено; вимоги листа Київської районної адміністрації Одеської міської ради про надання декларації (повідомлення), зареєстрованої в інспекції ДАБК в Одеській області на проведення будівельних робіт або введення в експлуатацію об'єкта будівництва гр. [PERSON] проігноровані, дозвільні документи не надані. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як роз'яснено в п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Судом встановлено, що на даний час квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] Але, у 1994 році квартира за адресою: [ADDRESS] у м. Одесі належала на праві спільної часткової власності в рівних частках (тобто по 1/5 кожному) [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 березня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 04 березня 1994 року за № 35739, право власності зареєстроване ОМБТІ 02 листопада 1994 року, номер запису 237, стр. 124, кн. 104 пр.. Відповідач [PERSON] самовільно без відповідних дозвільних документів самочинне будівництво веранди, площею 13,6 кв.м у квартирі за адресою: [ADDRESS], не здійснював. Прибудова - веранда площею 13,6 кв.м у квартирі за адресою: [ADDRESS] була збудована [PERSON] у 90-х роках. Вказана прибудова буда здійснена з дотриманням вимог державних будівельних норм, не порушувала прав та інтересів інших осіб та проведена виключно з метою покращення житлових умов. В ході розгляду справи судом досліджені: звернення [PERSON] до міжвідомчої комісії МВК Київського району від 16 червня 1994 року, 06 грудня 1994 року щодо надання дозволу на будівництво прибудови та узаконення самовільно зведеної прибудови саме з метою поліпшення житлових умов мешканців даної квартири: три сім'ї складом шість чоловік; технічний висновок № 2074/94-ОІ-АС «Укржилрепроект», з якого вбачається, що дана прибудова не погіршує технічний стан будинку та його експлуатаційні якості; спільну заяву мешканців суміжних квартир від 19 січня 1995 року, в якій вони не заперечували щодо будівництва прибудови [PERSON] Згідно ст.100 Житлового кодексу Української РСР переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадиться з метою підвищення їх благоустрою. Відповідно до ст.152 цього ж Кодексу переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. За результатами розгляду матеріалів, наданих міжвідомчій комісії 17 лютого 1995 року з питань будівництва та експлуатації будівель у відповідності до ст. 152 ЖК України, Виконавчий комітет Київської районної Ради народних депутатів прийняв рішення від 17 лютого 1995 року за № 125 «О заявлених граждан рассмотренных МВК 14.02.1995 года», та з врахуванням технічного висновку № 2074/94-ОІ-АС «Укржилрепроект» самовільно зведену гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS], прибудову розм. 5,8 х 2,6 м вирішено зберегти з правом користування, згідно висновків Глач, УАГ, СЕПЧ-3, ЖЕО. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» (у редакції від 04 червня 1993 року) виконавчий комітет Ради народних депутатів у межах своїх повноважень приймає рішення і видає розпорядження. Акти виконавчого комітету та його органів, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо не встановлено іншого строку введення цих актів у дію, доводяться до виконавців і є обов'язковими для виконання. Згідно наведеного реєстру нарахувань КП «Теплопостачання міста Одеси» за 2001-2006 роки у листі від 27 березня 2014 року за №02/02/06-200 нарахування за послуги централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS], проводилися з врахуванням площі прибудови. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 24 вересня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1400. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], спадщину прийняв. Але, рішення Виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів від 17 лютого 1995 року за № 125 та документи, на підставі яких воно приймалося, були отримані ним у Департаменті архівної справи та діловодства Одеської міської ради тільки 25 лютого 2014 року, тому на час оформлення спадкових прав на квартиру без врахування метражу веранди, замовлення технічного паспорту, звернення до Інспекції ДАБК в Одеській області, він не був обізнаний про зазначене рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З урахуванням принципу дії законів у часі слід зазначити, що після 1995 року ніяких перепланувань або реконструкцій прибудови не проводилося. З часу прийняття Виконавчим комітетом Київської районної Ради народних депутатів рішення від 17 лютого 1995 року за № 125 «О заявлених граждан рассмотренных МВК 14.02.1995 года», відсутні підстави для віднесення об'єкта - прибудованої веранди площею 13,6 кв.м у квартирі за адресою: [ADDRESS], до самочинного будівництва, до якого можуть бути застосовані наслідки, встановлені ст.376 ЦК України. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2014 року, що набрала законної сили 22 квітня 2014 року, у адміністративній справі № 2-а/520/186/14 встановлено, що з часу прийняття Виконавчим комітетом Київської районної Ради народних депутатів рішення від 17 лютого 1995 року за № 125 «О заявлених граждан рассмотренных МВК 14.02.1995 года» прибудова - веранда площею 13,6 кв.м до самочинного будівництва не належить та є законною. Зазначені обставини мають для суду преюдиціальне значення в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України та не потребують доказування. Ст.47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. В ст.48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. З довідки про склад сім'ї та прописку за №644 від 30 липня 2013 року вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] постійно проживають дві сім'ї: [PERSON] і двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; та [PERSON] складом двоє осіб. Суд враховує, що прибудована веранда площею 13,6 кв.м знаходиться у користуванні сім'ї [PERSON] складом він, дружина, двоє малолітніх дітей та використовується як кімната для дітей, про що надано фотофіксацію. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах, суд вважає вимоги Одеської міської ради такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed