Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Начальник Служби у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області Альхімович О.А. звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його дітей: малолітнього [PERSON] та неповнолітньої [PERSON]. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є батьком двох дітей: малолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дітей - [PERSON] Київським районним судом м. Харкова 07.12.2005 року позбавлена батьківських прав. Свої батьківські обов'язки батько протягом тривалого часу виконує неналежно, взагалі ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання, утримання та навчання своїх дітей. Неодноразові обстеження умов проживання родини позитивних результатів не дали. Батько не працює, державну соціальну допомогу на дітей не отримує. Служба у справах дітей неодноразово клопотала про притягнення до відповідальності [PERSON] за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, залишення дітей без нагляду, небажання займатися їх вихованням та утриманням. Оскліьки батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню, догляду та всебічному розвитку дітей, служба просить суд позбавити [PERSON] батьківських відносно двох його дітей. Представник Служби у справах дітей за довіреністю Овчаров О.А. в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, хоча мав таку можливість, оскільки позовну заяву з доданими до неї документами отримав. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області в судове засідання не з'явився, селищний голова надав заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог, в якій просив розглядати справу без участі представника. Представник Чугуївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за довіреністю Мусєвіч Т.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог, в якій просила розглядати справу без її участі. Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З наданих копій свідоцтв про народження: серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], та серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], вбачається, що батьком дітей є відповідач - [PERSON], який відповідно до довідок відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова № 984/02-19 та № 985/02-19 від 03.06.2006р. вказаний батьком на підставі заяв про визнання батьківства № 10/3-44 та № 11/3-44 від 17.05.2006р. і рішення Київського райвиконкому м. Харкова про надання дозволу на встановлення батьківства (а.с. 8-11). Мати дітей - [PERSON] Київським районним судом м. Харкова 07.12.2005р. позбавлена батьківських прав, що підтверджується рішенням суду у справі № 2-8996/05/11 (а.с. 12). Як зазначено у позові, родина мешкала у м. Харків і на неодноразові скарги сусідів та адміністрації навчальних закладів, що батько ухиляється від виховання, утримання та навчання своїх дітей родина була поставлена на облік у службі у справах дітей Московського району м. Харкова. Через постійний контроль соціальних служб та загрозу позбавлення батьківських прав, батько дітей [PERSON] продав житло у м. Харків та придбав приватний будинок у с. Волохів Яр, Чугуївського району і родина взимку 2015р. переїхала до Чугуївського району. Служба у справах дітей Московського району м. Харкова 04.02.2016р. повідомила Службу у справах дітей Чугуївської райдержадміністрації про зняття з обліку малолітніх [PERSON] та [PERSON] як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв'язку з переїздом до Чугуївського району і клопотала про взяття дітей на облік, у зв'язку з тим, що діти виховуються у сім'ї, де батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с. 22). Згідно характеристик, наданих Волохово-Ярським НВК, де навчалися [PERSON] та [PERSON]: [PERSON] навчалася у 8-А класі і за час навчання з 25.01.2016р. по 20.04.2016р. пропустила без поважних причин 28 днів, зацікавленості навчанням не проявила, домашні завдання систематично не виконувала, тому програмний матеріал засвоювала здебільшого на навчальному рівні, з однолітками часто виникали непорозуміння, неввічлива, не тактовна, на зауваження вчителів реагувала агресивно, схильна до шкідливих звичок (паління, вживання ненормативної лексики, бродяжництва); [PERSON] проявив себе як учень із середніми здібностями, ввічливий, вихований, зауважень до дисципліни та відвідувань занятій не було, у колективі умів триматися виконував доручення, але батько дітей - [PERSON] не приділяв належної уваги вихованню доньки, не контролював її поведінку та навчання, часто залишав дітей самих вдома, постійно ігнорував виклики до школи, тому сім'ю відвідували вдома, де належним побутових умов для проживання дітей не створено, також батько схильний до вживання спиртного, ніде не працює (а.с. 20). Після взяття дітей на облік служба у справах дітей здійснювала постійний контроль за родиною, проводилися обстеження житлово-побутових умов сім'ї в ході яких було встановлено, що умови проживання дітей задовільні, у будинку є 1 кімната, коридор та кухня, є присадибна земельна ділянка площею 0,25 га, на якій вирощують овочі для власного споживання, наявні світло та газ, пічне опалення, санітарні умови задовільні і будинок придатний для проживання дітей, але батько не працює, зловживає алкоголем, не приділяє належної уваги дітям, родина матеріально малозабезпечена, донька іноді залишає місце проживання і виїжджає до м. Харкова, хлопчик бродяжить по селу (а.с. 23, 24). У пояснювальній записці [PERSON] пояснив, що донька [PERSON] без його дозволу залишили місце проживання, затримана у м. Харкові працівниками поліції і знаходиться в обласному центрі реабілітації «Гармонія», а він зобов'язується в подальшому займатися вихованням та навчанням своїх дітей, та зазначив, що попереджений про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків і можливість позбавлення батьківських прав (а.с. 16). 11.08.2016р. був встановлений факт залишення батьком сина [PERSON] на тривалий час самого вдома, коли батько поїхав з донькою до м. Харкова (а.с. 25). Через байдужість батька та небажання виховувати власного сина внаслідок залишення сина одного вдома на тривалий час, [PERSON] отримав перелом правої плечової кістки і був влаштований до дитячого відділення Чугуївської ЦРЛ на лікування. Про отримання дитиною травми сільську раду повідомила сусідка [PERSON], яка у своїй заяві зазначила, що дитина залишена сама вдома, у будинку відключений газ та світло, дитина ходила голодна і майже тиждень була з травмованою рукою, але батько з'явився через 14 днів, коли вже сільський голова відвіз дитину до лікарні, куди батько з'явився у нетверезому стані (а.с. 18). За час перебування дитини у лікарні батько на телефонні дзвінки не відповідав, дитиною не цікавився і 18.08.2016р. службою у справах дітей [PERSON] влаштований до Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де хлопчик перебуває і на даний час. 10.10.2016р. в ході обстеження умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] органом опіки та піклування Волохово-Ярської сільської ради встановлено, що у будинку відключено газове та електропостачання, санітарні умови будинку не задовільні і місце знаходження неповнолітньої [PERSON] не відомо, батько у будинку проживає зі своєю співмешканкою, байдуже відноситься до своїх дітей (а.с. 26). У зв'язку чим служба у справах дітей зверталася до Чугуївського ВР ГУМВС України в Харківській області з прохання про надання допомоги у розшуку неповнолітньої [PERSON] (а.с. 27). Після останнього обстеження житлових умов родини [PERSON] 10.10.2016р., орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Волохово-Ярської сільської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки батько вихованням дітей не займається, матеріально їх не забезпечує, не піклується про стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток (а.с. 6). Також 10.10.2016р. сільська рада направила до Служби у справах дітей лист щодо родини [PERSON], в якому зазначила, що з 11.05.2016р. родина [PERSON] стоїть на обліку як така, що опинилась у складних життєвих обставинах і за час перебування на обліку батько малолітнього [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] не виконував належним чином свої батьківські обов'язки, з квітня по червень 2016р. [PERSON] перебувала у Харківському обласному центрі соціально-психологічної адаптації дітей «Гармонія», оскільки самостійно залишила місце проживання і працівниками Московського РВ м. Харкова затримана, а у червні батько забрав дитину додому, але так і не займався її вихованням і дівчинка знову покинула місце проживання. Малолітній [PERSON] влітку - серпні 2016р. отримав травму руки, про що сповістила сусідка і сільською радою було встановлено, що дитина сама знаходилась вдома, після чого дитина доставлена до лікарні, а з лікарні до Харківського обласного центру соціально-психологічної адаптації дітей «Гармонія», але батько його не відвідує, не телефонує, а на запитання до батька де знаходяться його діти повідомив, що син в інтернаті, а донька у брата у м. Харків і працює на базарі, де продає кавуни та дині, однак місце знаходження цього брата та телефон йому не відомі (а.с. 14). Також у листі зазначено, за час проживання родини у с. Волохів Яр знято металеву сітку з паркану, подвір'я на даний час неогороджене, не має ніяких металевих предметів у дворі, які раніше використовувались у господарстві. Також після останнього обстеження умов проживання родини [PERSON] до сільської ради звернувся сусід родини [PERSON], що проживає по [ADDRESS]., який у своїй заяви вказав, що [PERSON] залишив свого сина [PERSON] самого вдома без продуктів харчування, дитина отримала травму руки, а на подвір'ї батько [PERSON] поздавав весь метал на металолом, розібрав паркан, не веде ніякого господарства, ніде не працює, часто перебуває у нетверезому стані, газ відключено, донька [PERSON] залишила школу у поїхала до м. Харкова і батько не знає, де вона знаходиться (а.с. 19). Рішенням Волохово-Ярської сільської ради від 13.10.2016р. наданий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав затверджений та вирішено порушити клопотання перед службою у справах дітей Чугуївської райдержадміністрації про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 5). Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 цього ж кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 цього ж кодексу особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав можуть бути: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З наданих суду та досліджених у судовому засіданні документів, вбачається, що профілактична робота, яка проводилася із [PERSON], бажаних результатів не дала. Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є позбавлення батька батьківських прав, оскільки він допустив свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов'язків. Винна поведінка відповідача підтверджується письмовими доказами при відсутності інших способів впливу на нього для зміни ставлення щодо виховання і утримання дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: малолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої доньки [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Оскільки позовною вимогою є позбавлення відповідача батьківських прав, а відповідно до СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд прийшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог з метою повного захисту прав, свобод та інтересів дітей і стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття виходячи з наступного. Законом України № 1370-VIII від 17.05.2016р. «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов'язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» внесено зміни до ст. 166 СК України і доповнено частиною 3 такого змісту «При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.» Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред'явлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти будуть влаштовані до дитячих закладів відповідно до їх віку та стану здоров'я, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, відомостей про наявність інших осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача або на яких би сплачувалися аліменти, суду не надано. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та на яких він сплачує аліменти, матеріальне становище дітей, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 грн., з 1 травня - 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн., однак прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не прийнятним, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/6 частині з усіх видів доходів щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, оскільки можливо діти будуть влаштовані до різних дитячих закладів. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідач безвідповідально ставиться до виховання своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, тому доцільно позбавити його батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дітей, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved