Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2920,00 грн., внаслідок невиконання зобов'язань по поверненню кредиту, та судового збору у сумі 214,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 002-24065-281207 від 28 грудня 2007 року ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн., шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER]. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 16.10.2012 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 2920,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк», який відповідно до п.1.2 Статуту є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] укладено договір № 002-24065-281207 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з яким відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та, відповідно до п.п.1.3, п.3 ч.3 зазначеного договору, надано кредит шляхом відкриття йому кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п.2.1 ч.3 договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення печаткою. На підставі п.2.4 ч.3 договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 ч.2 договору - 364 дні. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п.2.5 ч.3 договору відповідач до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та відповідно до п.п.1.3, п.3 ч.3 зазначеного договору, надано кредит шляхом відкриття йому кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. Згідно п.1 ч.3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється відповідно до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Однак, свої зобов'язання відповідач належним чином не виконує. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту, яка згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 16.10.2012 року складає 2920,00 грн., з яких: 2920,00 грн. - тіло кредиту. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved