Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17395,48 гривень, посилаючись на те, що 14 липня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір №ВLаЖГА00052367. За умовами зазначеного договору, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав [PERSON] кредит на поточні потреби в розмірі 5000,00 гривень (п.1.1 спеціальної частини Кредитного договору), зі сплатою 15 відсотків річних (п.1.3 спеціальної частини Кредитного договору), комісією за управління кредитом у розмірі 1,75 відсотків від суми кредиту (п.1.4 спеціальної частини Кредитного договору) та кінцевим терміном погашення по 14 липня 2014 року (п.1.2 спеціальної частини Кредитного договору). В зв'язку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання зобов'язань, позивач був змушений звернутися до суду із даною позовною заявою, також просять стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, та просив розглядати справи за його відсутністю. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, повідомлявся, надав до суду заперечення в яких просив слухати справу за його відсутністю, також зазначивши, що [PERSON] визнає позов частково у розмірі3740,77 гривень, що складається із: прострочена сума кредиту - 3013,31 гривень; прострочені відсотки за користування кредитом - 423,49 гривень; комісія за розрахункове обслуговування - 302,97 гривень. Інші позовні вимоги не визнає, мотивувавши тим, що позивачем не було надано повний розрахунок заборгованості по кредитному договору, а саме плату за пропуск платежів у розмірі 13654,71 грн. Крім того, договором від 07 квітня 2011 року № ВLаЖГА00052367 така штрафна санкція як «плата за пропуск платежів» взагалі не передбачена. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14 липня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № ВLаЖГА00052367, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 5 000,00 грн, строком до 14 липня 2014 року зі сплатою 15 відсотків річних, комісією за управління кредитом 1,75 відсотків від суми кредиту. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором від 14 липня 2011 року№ВLаЖГА00052367, виконав і видав позичальнику передбачені умовами договору грошові кошти. Строк дії договору скінчився. Позичальник свої зобов'язання за договором кредиту не виконав - у повному обсязі не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки за користування кредитом, не оплатив комісію за обслуговування кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі - 3740,77 гривень, яка складається із: загальної заборгованості у розмірі 3014, 31 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 423,49 грн., комісії за розрахункове обслуговування - 302,97 гривень та яка підлягає стягненню. Щодо вимог позивача про стягнення плати за пропуск платежів в сумі 13654 гривень, суд вважає їх не доведеними та не підлягаючими задоволенню, оскільки Банк не надав розрахунки цієї суми. Крім того, умовами договору передбачено право банку у разу невиконання позичальником зобов'язань щодо своєчасного повернення суми кредиту і сплати процентів за користування кредитом нарахувати штраф за невиконання умов договору у розмірі 25% від суми кредиту і пеню за несвоєчасне виконання у розмірі 0,5%. Але в детальному розписі загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту зазначено - разово. З розрахунку заборгованості не вбачається як розраховувалась плата за пропуск платежів, за який період, з якої відсоткової ставки. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial