Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі спадкового договору від 12.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Бабенко О.В. в реєстрі під №3197, позивач набув права власності на житловий будинок [ADDRESS] . У належному йому будинку окрім нього, зареєстрований його рідний брат [PERSON] , який є відповідачем по справі. Починаючи з 1995 року відповідач виїхав з належного позивачу будинку, та мешкає окремо. У вказаному вище будинку позивач мешкає один. За час проживання у належному [PERSON] будинку та за час відсутності за місцем реєстрації, відповідач по справі жодного разу не сплачував комунальних платежів. З неодноразових розмов через мобільний зв`язок з відповідачем, [PERSON] стало відомо, що відповідач повертатися за місцем реєстрації не бажає, приймати участь по утриманню будинку та оплаті комунальних та інших послуг не бажає, на неодноразові звернення позивача з проханням самостійно знятися з реєстраційного обліку у зареєстрованому будинку, [PERSON] відмовляється. Таким чином відповідач по справі, за місцем постійної реєстрації добровільно не проживає без поважних причин, ним фактично вибрано інше місце проживання, будь-які його особисті речі в будинку відсутні. Всі обов`язки по утриманню будинку, оплаті комунальних послуг з газопостачання, електроенергію, а також по ремонту та обслуговуванню в даний час несе позивач. Наявність реєстрації відповідача у належному [PERSON] будинку позбавляє його можливості в повній мірі користуватися належними йому правами по утриманню житла, відсутня можливість оформлення субсидії, у зв`язку з чим позивач несе додаткові обов`язки по утриманню будинку. Тому просив суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] [INFO] , таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] та стягнути з відповідача судовий збір. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 31.03.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1738/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 20.05.2020 року позивач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована порушенням прав власності позивача внаслідок не проживання відповідача за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутніми особами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду або відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з спадковим договором від 12.07.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Бабенко О.В. за реєстром №3197 [PERSON] після своєї смерті передає у власність [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Бабенко О.В. накладено заборону відчуження за реєстром №3198 (а.с.6). Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №27484237 від 12.07.2011 року, спадковий договір № ВРМ 056135, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Бабенко О.В., зареєстровано в реєстрі №3197 (а.с.7). Згідно з витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 32124720 від 12.07.2011 року, приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Бабенко О.В., накладена заборона на нерухоме майно, об`єкт обтяження: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер за РПВН 32857991, [ADDRESS] , реєстраційний номер 11376449 (а.с.8). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №166441069 від 14.05.2019 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , розмір частки 1, на підставі спадкового договору серії 3197 від 12.07.2011 р., виданого приватним нотаріусом Бабенко О.В. (а.с.9). Згідно з довідкою від 05.03.2020 року, виданою Головою вуличного комітету [PERSON] . [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] у тому, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 1995 року. (а.с.10). Згідно з довідкою №5323 від 04.03.2020 р., виданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області про те що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано осіб: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] (а.с.11). Мотивувальна частина Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 1995 року відповідно, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою і не встановлено поважність причини його відсутності за місцем реєстрації. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №68 від 06.03.2020 року про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved