Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернулось до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 29.08.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z20.203.74824. Згідно кредитного договору Відповідач отримав кредит в розмірі 24 250 грн. зі сплатою 1,17% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. В позові зазначено, що позивач повністю виконав свої зобовязання згідно умов кредитного договору. Однак, відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 14.05.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 42 636,25 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти заочного рышення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 29.08.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Z20.203.74824. Відповідно до договору кредиту відповідач отримав кредит в сумі в 24\~250,00 грн. зі сплатою 1,17% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору № Z20.203.74824 від 29.08.2016 року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 14.05.2018 року становить 42 636,25 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 06.03.2018 року за вих.№ 12.4.2/Z20.203.74824 направляв відповідачу вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань, однак останній належним чином не відреагував та зобовязань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору № Z20.203.74824 від 29.08.2016 року. Відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1762 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved