Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА 1. [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому вказував, що він являється власником будинку, розташованого по [ADDRESS] . Відповідач доводиться йому братом. Попередніми власниками будинку були їх батьки. З 2000 року відповідач вибув із зареєстрованого місця проживання, і фактично проживає в с. Юльївка Запорізького району Запорізької області. Через сімейну сварку стосунки з відповідачем він не підтримує. Будь якої домовленості, щодо збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання, не існує. Особистих речей відповідача в будинку немає. Перешкод користуватися будинком йому протягом останніх 18 років ніхто не чинив. Всі обов`язки, стосовно сплати комунальних послуг, сплати за електроенергію, виконує позивач. Причини, з яких відповідач добровільно не хоче виписатися з його будинку, йому не відомі. 2.В позові позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком, розташованим по [ADDRESS] . 3.В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. 4.Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд розглянув справу у відсутність відповідача, заочно, на підставі наявних в справі доказів. 5.Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 6.Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 03 липня 2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 липня 2019 року. 7.У вказаному будинку з 30 листопада 2005 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , що підтверджується довідкою Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 30 серпня 2019 року. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8.Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. 9.Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 10.Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 11.Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 12.Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. 13.Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 14.Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 15.Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що відповідач [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не проживає понад 15 років. В с. Київське Новомиколаївського району Запорізької області він не проживає понад 3 4 роки, і скільки ж не користується вищевказаним будинком, і в ньому не з`являється. Перешкод, у користуванні вказаним будинком, відповідачу [PERSON] ніхто не чинив. 16.Відповідачем [PERSON] докази, які б підтверджували наявність поважних причин не користування ним будинком, розташованим по [ADDRESS] , суду надані не були. 17.На підставі вищевказаних доказів судом встановлено, що [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не проживає понад 3 роки без поважних причин. Речі, належні відповідачу, в будинку відсутні. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинить. 18.За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved