Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач, кредитор, Банк) звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач, позичальник, клієнт) заборгованість в сумі 21060,43 грн. яка складається: із заборгованості за кредитом\~12477,88 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом\~6453,48 грн., заборгованості за пенею та комісією 650,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 979,07 грн. та стягнення судового збору при зверненні до суду в розмірі 1218,00 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «Приват Банк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з ЗАТ КБ «Приват Банк» на ПАТ КБ «Приват Банк», про що зазначено у п.1.1 Статуту, тому між позивачем і відповідачем було укладено договір № б/н 11.02.2008 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однаквідповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розміри і у строки, передбачені кредитним договором. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом свого права. Представник позивача в судове засідання не зявивсь, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву про перенесення розгляду даної справи, у звязку з тим, що розглядається інша справа за її позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання дій протиправними. Суд, відповідно до п.4 ч.2 ст.169 ЦПК України, який передбачає що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, вважає продовжити розгляд справи та суть спору вирішити на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк»з урахуванням того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» назва якого підтверджується витягом із Статуту (а.с.19) який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.18), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.17) був укладений договір від 11.02.2008 року з [PERSON] відповідно до якого, позичальник отримала кредит в сумі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, де позичальник в свою чергу зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки, згідно договору який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с. 9-14). Суд зазначає, що підпис відповідача на заяві підтверджує його згоду на умови договору, які визначені в заяві (а.с.8). Частиною 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору, грошові кошти були переведені на картку позичальника в день підписання договору. В п. 6.5 Умов - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов, а у разі невиконання зобовязань за договором у відповідності до п. 6.6 Умов, на вимогу Банку виконати зобовязання з проведення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. З розрахунку вбачається, що відповідач скористалась кредитними коштами, але не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором № б/н від 11.02.2008 року у звязку із чим станом на 31.10.2015 року виникла заборгованість в сумі 21060,43 грн., яка складається з наступного: -\~\~заборгованості за кредитом\~12477,88 грн.; -\~\~заборгованості за відсотками\~6453,48 грн.; -\~ заборгованості за пенею та комісію 650,00 грн.; та відповідно до пункту 8.6 Умов: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 979,07 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже суд вважає, що штраф в розмірі 500 грн.00 коп. та 979 грн. 07 коп. не підлягає до стягнення. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. А тому дотримуючись норм закону, принципу справедливості та всебічного і повного дослідження матеріалів справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість по кредитному договору № б/н від 11.02.2008 року в розмірі 19581,36 грн., яка складається з наступного: 12477,88 грн. заборгованість за кредитом; 6453,48 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 650,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. Крім того, суд зазначає, що не бере до уваги письмового клопотання відповідача від 06.10.2016 року про перенесення розгляду даної справи, у звязку з тим, що розглядається інша справа за її позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання дій протиправними, так як відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна стороназобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказиподаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачка в судове засідання не зявилась і ненадала суду доказів, якіб вказували на те, що по даному предмету спору розглядається справа судом. Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.37).

Outcome: partial