Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 13.03.2013 року укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 18.09.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 31952,27 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 2180,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 24674,54 грн., заборгованість по пені та комісії 3100,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., 1497,73 грн. штраф (процентна ставка). На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 31952,27 грн., згідно кредитного договору № б/н від 13.03.2013року. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитного договору № б/н, укладеного 13.03.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-31). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 18.09.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 31952,27 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 2180,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 24674,54 грн., заборгованість по пені та комісії 3100,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., 1497,73 грн. штраф (процентна ставка), що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості. (а.с. 4, 5). Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved