Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Новоград-Волинський міжрайонний прокурор звернувся до суду з даним позовом та просив постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] на користь фінансового управління Новоград-Волинської міської ради кошти, затрачені на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] у сумі 7771 грн. 68 коп.. Заявлені вимоги мотивовані тим, що наявні порушення інтересів держави унаслідок несплати з боку відповідача витрат на лікування потерпілих, які поніс заклад охорони здоров'я, який фінансується за рахунок місцевого бюджету. У судовому засіданні представник Новоград-Волинського міжрайпрокурора та представник фінансового управління Новоград-Волинської міської ради Житомирської області позов підтримали, який просили задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, вказав на те, що відповідачем по справі має бути НАСК «Оранта» так, як відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована згідно страхових полюсів. Разом з тим, представник третьої особи, зокрема: НАСК «Оранта» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доповівши зміст заявлених вимог, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, оглянувши матеріали кримінальної справи № 285/304/14-к, суд прийшов до наступного. Встановлено, що 24.03.2014 року вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, та призначено покарання за те, що він 25.10.2013 року близько 07 год. 40 хв. керуючи справним автопоїздом DAF, державний номер [NUMBER], з напівпричепом цистерною SPITZER, державний номер [NUMBER], по другорядній дорозі по вул. Шепетівській в м. Новоград-Волинський Житомирської області у напрямку м. Коростеня, у порушення вимог п. 2.3.(б) та п. 16.11 Правил дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю CHEVROLET AVEO, державний номер [NUMBER], та в межах перехрестя на лівій смузі вулиці Корецьке шосе лівою задньо-боковою частиною свого напівпричепа-цистерні зіткнувся із передньою частиною вказаного автомобіля, у наслідок чого водій [PERSON] та пасажир [PERSON] отримали тілесні ушкодження, копія (а.с.7-10). Згідно ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 14.08.2014 року вирок у цій частині вступив у законну силу, копія (а.с.4-5). Згідно ч. 2 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із довідок Новоград-Волинського міськрайонного ТМО вбачається, що [PERSON], 1968 року народження, та [PERSON], 1973 року народження, дійсно знаходилися на стаціонарному лікуванні з 25.10.2013 року, загальна вартість лікування яких становила 5472 грн. 00 коп. та 2299 грн. 68 коп., відповідно по кожному хворому. Частиною першою ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною другою ст.93-1 КПК України визначено, що у разі, коли при постановлені вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться у порядку цивільного судочинства за позовом прокурора, закладу охорони здоров'я або органу Міністерства фінансів. З урахуванням вище викладеного, суд задовольняє позов. Крім того, стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Разом з тим, посилання представника відповідача на те, що кошти, які були затрачені на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню із страхової компанії ВАТ НАСК «Оранта», оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON], як особи, який на відповідній правовій підставі керував автопоїздом та напівпричепом цистерною, які були застраховані власниками, згідно полюсів АС/2471656 від 19.06.2013 року та АС/1398780 від 30.08.2013 року (а.с.30,31), суд не приймає до уваги так, як відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до поліса, страховик забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Вищевказаний закон передбачає відшкодування шкоди страховиком у разі завдання застрахованою особою шкоди саме потерпілому чи його майну, передбаченої ст.ст.22-31 Закону. В даному випадку витрати понесені закладом охорони здоров'я на лікування потерпілих не є шкодою у розумінні ст.ст.22-31 Закону та не відшкодовуються страховиком.

Outcome: approved