Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача, [INFO],, ІПН [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р 26251907443218, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 61211,31 грн., яка складається з : тіла кредиту 22899,80 грн., простроченого тіло кредиту 19373,09, заборгованості за відсотками 18938,4 грн., заборгованості за комісіями 0,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судовій збір у розмірі 612,11 грн. Позивач посилається на те, що 15.12.2012 р. між ним (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 013-28108-151212 (договір) відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 42300 грн. Представник позивач вказує, що позивач скористався кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, внаслідок чого позивач звертається до суду для стягнення цієї заборгованості. Представник позивача до судового засідання не з'явився, в позовній заяві було зазначено, що він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, не з'являвся до судового засідання, про причини неявки не повідомив. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що 15.12.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №013-28108-151212, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] використанням платіжної картки та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 42300 грн. та строк ліміту кредитної лінії 364 календарних днів. Відповідно до п.п. 7.1. кредитного договору, відповідач засвідчив, що він зобов'язуються неухильно дотримуватись положень цього договору/а.с.3/. Згідно розрахунків, наданих позивачем, у відповідача виникла прострочена заборгованість по кредиту у сумі 61211,31 грн., яка складається з наступних платежів: тіла кредиту 22899,80 грн., простроченого тіло кредиту 19373,09 грн. заборгованості за відсотками 18938,4 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судовій збір у розмірі 612,11 грн./а.с.9/. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved