Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, який діє в інтересах дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що зібрано матеріали щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженки м. Ковель, Волинської області, яка проживає за адресою: [ADDRESS], що ухиляється від виконання батьківських обов'язків покладених на неї ст.ст. 15, 150, 155, 157, 180 Сімейного кодексу України по утриманню та вихованню чотирьох дітей. Гр. [PERSON] вперше попала в поле зору соціальних служб у вересні 2012 року, про що свідчить акт соціального інспектування від 17.09.2012 року, в якому зафіксовно факт залишення дітей без нагаляду матір'ю, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння. По даному факту 02.10.2012 року з матір'ю було проведено профілактичну роботу на засіданні Дорадчого органу. Матір свою поведінку не змінила, про що свідчить інформація Ковельського МЦСССДМ від 22.11.2012 року № 236/02-04, в якій зазначається, що гр. [PERSON], яка перебуває під соціальним супроводом 22.11.2012 року перебувала в стані алкогольного сп'яніння малолітня [PERSON] не відвідує Володимир- Волинську школу-інтернат для глухонімих без поважної прични тощо. По наслідках роботи 23.11.2012 року складено акт обстеження умов проживання, в якому зафіксовано, що гр. [PERSON] недостатньо приділяє уваги дітям, не має в достатній кількості продуктів для харчування. Матір було попереджено про неналежний догляд за дітьми. Неналежний догляд за дітьми гр. [PERSON] було зафіксовано у травні 2014 року та квітні 2015 року про що свідчить інформації Володимир-Волинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів (для глухонімих) від 12.05.2014 року № 72 та від 15.04.2015 року № 70, де перебуває на навчанні [PERSON]. Даний факт 15.05.2014 року зафіксовно службою у вигляді попередження, з матір'ю проведено відповідну профілактичну роботу. Працівниками СКМСД 19.05.2015 року на гр. [PERSON] складено адмінпротокол та відібрано відповідні пояснення. В серпні 2015 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення, що діти гр. [PERSON] перебувають без нагляду матері, просять у відпочиваючих біля р. Турія продукти харчування. В результаті перевірки 11.08.2015 року встановлено, що матір була в стані сильного алкогольного сп'яніння, тому дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було вирішено тимчасово влаштувати до Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей за адресою: м. Ковель, вул. Відродження, 12-а. В серпні 2015 року гр. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежний догляд за дітьми. Матір після поміщення дітей до спеціальної установи та після засідання Дорадчого органу 18.08.2015 року тимчасово змінила свою поведінку: зробила косметичний ремонт в квартирі, відвідувала дітей в Центрі, обіцяла пролікуватись від алкогольної залежності. Оскільки поведінка гр. [PERSON] змінилась, службою у справах дітей було запропоновано їй забрати дітей додому за місцем їх проживання. Однак вона цього не зробила, на пропозицію обстежити умови проживання не відкривала двері (востаннє працівники служби у справах зафіксували те, що [PERSON] вживала алкогольні напої 20.11.2015 року, про що свідчить відповідний акт обстеження умов проживання), не з'являлась на засідання Дорадчого органу та Комісії з питань захисту прав дитини у листопаді, грудні 2015 року та січні і лютому 2016 року. З інформації обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей встановлено, що матір дітей систематично відвідувала дітей лише до жовтня 2015 року, а в подальшому-рідко. Станом 14.01.2016 року гр. [PERSON] не створила умов для повернення дітей в біологічну сім'ю, інформація про працевлаштування матері дітей-відсутня. Заяви до служби у справах дітей стосовно повернення дітей в сім'ю від вищезаначеної громадянки не надходили. На підставі усної, а потім письмової інформації Володимир-Волинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-III ступенів (для глухонімих) від 21.01.2016 року № 12 та вищенаведених фактів-за клопотанням служби у справах дітей працівниками поліції у січні 2016 року дану громадянку було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежний догляд за дітьми. Просить: 1) Позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; 2) Передати дітей: [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], виконавчому комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування, для подальшого влаштування в сімейні форми виховання. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить його задовольнити з викладених підстав. Представник прокуратури позов підтримала повністю та вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти позову та просить не позбавляти її батьківських прав. На обґрунтування своєї позиції пояснила, що в її житті мав місце факт вживання спиртних напоїв, але з листопада 2015 року вона повністю припинила вживати спиртне, не спілкується з особами, які спонукали її до цього. На даний час вона провела ремонт в квартирі, проживає із чоловіком, який працює, діти його люблять і називають батьком. Вона через центр зайнятості направлена на роботу листоношею. Вона по два-три рази на тиждень відвідує своїх дітей по місцю їх теперішнього перебування, забезпечує їх одягом, взуттям, привозить дозволені продукти харчування. Однак, був період, коли заклад перебував під карантином, а тому нікого до дітей не пускали, але вона приїжджала і привозила дітям все необхідне. Вона не знає яким чином фіксували її відвідини своїх дітей у центрі, але вона впевнена, що соціальним центром надано не повну інформацію про її перебування у центрі, оскільки таких спілкувань з дітьми у неї було значно більше. Діти її люблять, як і вона їх, тому вони хочуть проживати разом. Вона запевняє, що повністю усвідомила неправильність своєї поведінки і ставлення до своїх дітей, тому докладе всіх потрібних зусиль, щоб виправити негативне становище і не повторювати їх в майбутньому. Просить відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач у справі є її рідною сестрою, у якої були негаразди у вихованні дітей через сімейні обставини і вживання спиртних напоїв. Коли забрали дітей під опіку держави, її сестра усвідомила свої помилки та вжила реальних заходів до усунення негативних проявів. Вона провела ремонт в своїй квартирі, постійно відвідує дітей у соціальному центрі, забезпечує їх одягом, взуттям, продуктами харчування. Діти люблять свою матір і бажають проживати всі разом. Сестра любить дітей, користується у них повагою, хоче повернути дітей та проживати разом і дуже шкодує, що виникло питання про позбавлення її батьківських прав. Вона впевнена, що з пережитого її сестра зробила правильні висновки і в подальшому не повторить таких помилок. Просить не позбавляти [PERSON] батьківських прав. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява є передчасною та не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] та [NUMBER]. З інформації комунальної установи «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» слідує, що [PERSON] відвідувала своїх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 разів. Актом обстеження умов проживання від 20.11.2015 року стверджується, що двохкімнатна квартира [ADDRESS] розміщена на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового будинку, яка є власністю [PERSON] та [PERSON] (неповнолітньої дочки). Умови проживання задовільні, частково проведені ремонтні роботи, діти проживають в окремій кімнаті, де є двохярусне ліжко, дитячий диван, стіл. На час обстеження мама перебувала у нетверезому стані, в квартирі накурено. Як стверджує відповідач [PERSON], що вона амбулаторно проходила лікування від алкогольної залежності, але на обліку у лікаря нарколога вона не перебуває. На підтвердження чи спростування такої інформації суду не надано будь-яких доказів. Із звернень директора Володимир-Волинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ степенів слідує, що [PERSON] навчається у цій школі та перебуває на повному державному утриманні. В той же час зазначають, що мати дитини - [PERSON] не забезпечує свою дитину життєво-необхідними речами першої потреби: не має мила, шампуні, туалетного паперу, засобів гігієни для дівчаток, спортивного одягу, спортивного взуття, футболки, майки, безрозмірних колгот. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO] і передачу дітейвиконавчому комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування, для подальшого влаштування в сімейні форми виховання. Положеннями ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно до ст. 171 СК дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Діючий СК не встановлює вікових меж для заслуховування дитини при вирішенні спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. З матеріалів справи вбачається, що орган опіки і піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради прийняв рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав без урахування думки дітей. Зазначений висновок не може бути прийнятий до уваги, як незаперечна підстава для позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки думка дітей не була з'ясована, характеризуючи даних на останню не зібрано і суду не надано. Не перевірено, чи дійсно змінилася поведінка і ставлення [PERSON] до виховання своїх дітей, покращення умов їх проживання, проходження курсу лікування від алкогольної залежності. Не спростовано, а навпаки підтверджено, що [PERSON], після вилучення в неї дітей, продовжувала з ними спілкуватися, забезпечувати їх одягом, взуттям, продуктами харчування. При цьому, орган опіки та піклування (який надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав) не змогли аргументувати в чому полягає захист інтересів 4-х дітей шляхом позбавлення їх матері по відношенні до їх батьківських прав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що на підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON], не подано доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не спілкується з дітьми та не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідачем суду були надані показання у підтвердження надання матеріальної допомоги дітям у добровільному порядку, чого не оспорюють інші учасники судового розгляду, що також свідчить про її бажання приймати участь у житті дітей. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається, «що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». На переконання суду, відповідач [PERSON], зважаючи на те, що в неї вилучили дітей і передали під опіку держави, зробила належні висновки, правильно реагує на висунуті зауваження щодо неналежного виконання батьківських обов'язків, продовжує спілкування з дітьми, забезпечує їх життєво необхідними речами, що вказує на її бажання зберегти свою опіку над дітьми, проживати, виховувати і турбуватися про дітей. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують належно батьківських обов'язків, а крім того позивачем не подано достатніх доказів ухилення відповідача від своїх обов'язків по вихованню дітей, зважаючи на бажання матері і дітей жити однією сім'єю, наявність умов для такого проживання, слід винести рішення про відмову у задоволенні позову. Судові витрати слід залишити за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed