Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], у якому просить суд стягнути на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 601, 38 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову Банк посилається на те, що між [PERSON] та Банком був укладений Кредитний договір № 9_150 від 19.04.2012 року відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 30 000 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 29 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.04.2015 року на споживчі цілі. Відповідач зобов'язався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 833 грн. 33 коп. та сплачувати проценти. Банк свої зобов'язання виконав повністю. Між Банком та [PERSON] та [PERSON] були укладені Договори поруки № 9_150/1 та № 9_150/2 від 19.04.2012 року за якими останні поручилися перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі виконував свої зобов'язання за договором у зв'язку з чим утворилась заборгованість. У зв'язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]у судові засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 12 грудня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно розпорядження №2710/38-14 Голови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 у зв'язку з проведенням у м. Антрацит антитерористичної операції територіальну підсудність справ було змінено, при цьому визначено, що повноваження Антрацитівського суду Луганської області тимчасово здійснює Старобільський районний суд Луганської області. Між банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 9_150 від 19.04.2012 року. Відповідно до п. 1.1 - 1.2 Кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 30 000 гривень, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 29 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.04.2015 року на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 833,33 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18.04.2015 року. Пункт 1.6 Кредитного договору передбачає нарахування та сплату процентів за користування кредитом. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції. Всі готівкові платежі за цим Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються позичальником в касі банку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Банк свої обов'язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно п. 4.3.1, 4.3.3, 4.3.6 Кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим Договором. Позичальник зобов'язаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Позичальник зобов'язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього Договору. Згідно п. 4.2.1., 4.2.2 Кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цих Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. За невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф) (п. 5.1 Кредитного договору). Пункт 7.8 Кредитного договору передбачає збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами цього Договору. Спори за цим Договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п. 6.2 Кредитного договору). Для забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] були укладені Договори поруки № 9_150/1 та № 9_150/2 від 19.04.2012 року, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором № 9_150 від 19.04.2012 р. року, а також додатковими угодами до нього, що уклали та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору поруки № 9_150/1 від 19.04.2012 р. та Договору поруки № 9_150/2 від 19.04.2012 р. поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому же обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними до тих пір, поки всі зобов'язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно з п. 5.4 Договору поруки № 9_150/1 від 19.04.2012 р. та Договору поруки № 9_150/2 від 19.04.2012 р. сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами Кредитного договору та цього Договору. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. ст. 610 - 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на 02.11.2016 р., в результаті невжиття Відповідачами заходів щодо погашення боргу перед Позивачем, наявна заборгованість за Кредитним договором № 9_150 від 19.04.2012 року, яка складає 12601,38 гривень, у тому числі: 6 916, 00 грн. - борг за кредитом; 1 412, 27 грн. відсотки за кредитом з 02.07.2012 р. по 05.09.2016 р.; 373, 97 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків з 02.07.2014 р. по 01.11.2016 р.; 77, 99 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків з 02.07.2014 р. по 01.11.2016 р.; 3 132, 14 грн. - інфляційні витрати Банку з вересня 2014 р. по вересень 2016 р. за прострочення сплати кредиту; 689, 01 грн. - інфляційні витрати Банку з вересня 2014 р. по вересень 2016 р. за прострочення сплати відсотків за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 1 378 грн. та за розміщення оголошення у пресі про виклик до суду у розмірі 630 грн., а всього 2008, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved