Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

ПАТ «АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань. В обґрунтування позову зазначено, що 29 липня 2013 р. між сторонами у справі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1/18/P3GK/07-07-11/0580. Згідно з п. п. 1.1., 1.2., 1.3. вказаного договору банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 8\~261,68 грн. зі строком користування з 29 липня 2013 р. до 28 липня 2015 р. зі сплатою 25 % річних. Згідно з п. 4.4.2. Кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість перед Банком по кредиту, нарахованим процентам та комісії згідно з графіком, але вказані обовязки не виконав. Посилаючись на протиправність дій відповідача, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором з урахуванням основної судної заборгованості, невиплачених процентів, комісій, пені та штрафу у загальній сумі 14 575, 33 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні до суду, у сумі 1378 грн. Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив такі обставини. 29 липня 2013 року між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту №\~1/18/P3GK/07-07-11/0580 (надалі кредитний договір). Згідно з п. п. 1.1., 1.2., 1.3. вказаного договору банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 8\~261,68 грн. зі строком користування з 29 липня 2013 р. до 28 липня 2015 р. зі сплатою процентів у розмірі 25\~% річних. Згідно з умовами п.\~4.4.2. Кредитного договору позичальник був зобов'язаний погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту, нарахованим процентам та комісії згідно з графіком (додаток № 1 до кредитного договору). Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною першою статті 626 ЦК України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з норми статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вищезазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто відповідачем. Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. 29 липня 2013 року, виконуючи свої зобов'язання за кредитним договором, Банк перерахував кредитні кошти позичальнику. Позичальник в порушення умов кредитного договору, не виконав взяті на себе кредитні зобов'язання в частині щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком (п. п. 4.4.2.-4.4.4.), внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальником не погашена заборгованість відповідно до умов кредитного договору. Тим самим судом встановлено існування у позивача субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за укладеним сторонами кредитним договором у звязку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов. Згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком станом на 14 березня 2016 за кредитним договором заборгованість з повернення кредитних коштів складає - 2\~839,37 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 930,81 грн.; заборгованість по сплаті щомісячної комісії 619,65 грн. Крім того, згідно з п. 5.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами Банк, має право вимагати від Позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідно до довідки-розрахунку пеня за прострочення основної судної заборгованості складає - 4\~499,08 грн.; пеня за несплачені проценти складає 896,16 грн.; пеня за несплачену комісію складає 659,31 грн. Згідно з п. 5.2. кредитного договору, у випадку порушення Позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами. Банк має право вимагати від Позичальника сплати штраф) у розмірі 50 % від суми наданого кредиту. Відповідно до довідки-розрахунку від 14.03.2016 р. штраф складає 4\~130,84 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором з урахуванням основної судної заборгованості, невиплачених процентів, комісій, пені та штрафу становить 14\~575,23 грн. Відповідно до встановлених у справі правовідносин вказані суми заборгованості підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені в порядку ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив, що відповідач належним чином не виконав обовязки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги банку про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у заявленому розмірі. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в сумі 1378 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved