Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

На розгляд суду предявлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) в сумі 68582,50 гривень за прострочення сплати аліментів, стягнутих рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2010 року на утримання неповнолітніх дітей. Красноармійський міськрайонний суд Донецької області ухвалив відкрити провадження, справа призначена до розгляду в загальному позовному провадженні з викликом учасників процесу (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). Позовні вимоги обґрунтовано наступним. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому порядку [PERSON] встановлено аліментні зобовязання щодо утримання доньок, однак від матеріального утримання дітей відповідач злісно ухиляється, станом на вересень 2018 року наявна заборгованість в загальній сумі 68582,50 гривень. За переконанням [PERSON] нерегулярна сплата аліментів має тягти відповідальність в виді встановлення [PERSON] неустойки (пені) у розмірі 1 % від вказаної суми боргу за кожен день прострочення, що дорівнює, за підрахунками позивача, за період з червня 2017 року по червень 2018 року складає грошову суму 194346,40 гривень. В порядку ст. 196 СК України позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 100% заборгованості. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення на підставі поданих доказів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON]\~у судове\~засідання не\~зявився,\~правом подачі\~відзиву на\~позовну заяву\~не скористався,\~судом вжито\~максимальні заходи\~для його\~повідомлення про\~розгляд справи\~з дотриманням\~ст.\~ст.\~128,\~130\~ЦПК України.\~Суду повернуто\~поштові повідомлення\~№ 8530204759870,\~№ 8530204691922\~з довідкою\~УДППЗ «Укрпошта»\~«за закінченням\~терміну зберігання».\~Відповідно до\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~судової повістки\~є день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~що зареєстровані\~у встановленому\~законом порядку,\~якщо ця\~особа не\~повідомила суду\~іншої адреси. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-НО № 065659 а.с. 12) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-НО № 196152 а.с. 14). \~ \~ \~ \~16 липня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-НО № 196358 а.с. 10). \~ \~ \~ \~23 серпня 2015 року позивачем укладено шлюб з [PERSON], та на підставі ст. 53 СК України присвоєно прізвище за чоловіком «Камардіна» (а.с. 11). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини доходів відповідача щомісячно, але не меше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2010 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 17). \~ \~ \~ \~На примусове виконання вказаного рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист, який [PERSON] предявлено за місцем проживання [PERSON] до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Донецькій області. \~ \~ \~ \~Згідно довідки-розрахунок № 14.18/48219 від 11.10.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментам, нарахована відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 СК України за період з 01.06.2017 року по 01.09.2018 дорівнює 68582,50 гривні (а.с. 18). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не\~більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(п. 22) роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Так, [PERSON] не надано суду даних про наявність перешкод, існування обєктивних причин неможливості сплачувати на користь [PERSON] щомісячних платежів в рахунок аліментів; відповідач свідомо протягом тривалого часу не виконує свій обов'язок щодо надання належного матеріального забезпечення своїх неповнолітніх дітей. Суд, встановивши дійсні обставини справи, приходить до висновку про наявність вини відповідача [PERSON] у несплаті аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. В свою чергу, за правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за змістом статті 196 СК України, означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18 (підлягає обовязковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд наводить відповідні розрахунки з урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що розрахована державним виконавцем сума заборгованості по аліментам сторонами по справі не оспорюється, тому довідку Покровського МРВ ДВС № 14.18/48919 взято за основу при нарахуванні пені за прострочення сплати аліментів за період часу з червня 2017 року по червень 2018 року (включно): червень 2017 року: 4309 гривень х 1% х 395 днів = 17020,55 гривень; липень 2017 року: 4694 гривень х 1% х 365 днів = 17133,10 гривень; серпень 2017 року: 4694 гривень х 1% х 334 дні = 15677,96 гривень; вересень 2017 року: 4694 гривень х 1% х 303 дні = 14222,82 гривень; жовтень 2017 року: 5800 гривень х 1% х 273 дня = 15834 гривень; листопад 2017 року: 2800,00 гривень х 1% х 242 = 6776 гривень; грудень 2017 року: 5800,00 гривень х 1% х 212 дні = 12296 гривень; січень 2018 року: 5806,50 гривень х 1% х 181 дні = 10509,77 гривень; лютий 2018 року: 5806,50 гривень х 1% х 150 дні = 8709,75 гривень; березень 2018 року: 5806,50 гривень х 1% х 122 дні = 7083,93 гривень; квітень 2018 року: 6124 гривень х 1% х 91 дні = 5572,84 гривень; травень 2018 року: 6124 гривень х 1% х 61 день = 3735,64 гривень; червень 2018 року: 6124 х 1% х 30 днів = 1837,20 гривень; Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) дорівнює 136409,56 гривень. Частиною 2 статті 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, відповідачем не надано доказів направлених на застосування судом ч. 2 ст. 196 СК України. Розмір визначеної суми пені значно перевищує розмір заборгованості по аліментам. За положенням ч. 1 ст. 196 СК України пеня в будь-якому разі не може перевищувати 100 процентну суму заборгованості, тому розрахована сума пені підлягає зменшенню згідно з вимогами вказаної правової норми до того ж розміру, що і заборгованість, яка наявна станом на 01.09.2018 року, а саме до 68582,50 гривень. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір в суму 704,80 гривень (розмір визначено з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») ці витрати підлягають відшкодуванню в спосіб стягнення з відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного, ст. ст. 195, 196 СК України,

Outcome: approved