Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 17.12.2014, відповідач отримала кредит у розмірі 5212,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало здійснюватися в такому порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач мав надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 26.12.2017 відповідач не виконав належним чином зобовязання і за нею рахується заборгованість в розмірі 12809,31 грн., яка складається із наступного: 4589,24 грн. - заборгованість за кредитом; 2231,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5323,24 грн. заборгованість за пенею та комісією; 665,17 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Позивач просить суд стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 2, 38). Відповідач по справі [PERSON] в судові засідання 13 лютого, 06, 20 березня та 03 квітня 2018 року не зявилася, була повідомлена належним чином про місце, час і день слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 50, 55-56, 60-61). Заяви про слухання справи у її відсутність до суду не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, зі згоди позивача, суд може ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Підписавши Генеральну угоду 17.12.2014 відповідач погодилася, що ця угода разом із Умовами та правилами, Тарифами, складає договір між ним та Банком (а.с. 5). Згідно п. 2.5. Генеральної угоди позичальник зобовязаний повернути суму кредиту, сплатити відсотки, винагороду банку, згідно Генеральної угоди та Умов та правил. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди за порушення позичальником строків погашення заборгованості по кредитним зобовязанням зазначеним у цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більше, як на 31 день по зобовязанням, строк яких ще не настав. Сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день від моменту настання порушення. Заборгованість по кредиту починається з 32-го дня порушення, вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 665,17 грн. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобовязань по кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Відповідач не виконав належним чином зобовязань, у зв'язку з чим станом на 26.12.2017 за нею рахується заборгованість в розмірі 12809,31 грн., яка складається із наступного: 4589,24 грн. - заборгованість за кредитом; 2231,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5323,24 грн. заборгованість за пенею та комісією; 665,17 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. За вимогами статей 527, 530 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Разом з цим вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафу, суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у сумі 12144,14 грн., яка включає в себе: 4589,24 грн. заборгованість за кредитом; 2231,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5323,24 грн. заборгованість за пенею та комісією. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу, який позивач просить суд стягнути з відповідача відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 665,17 грн., як\~штраф, з підстав викладених вище, задоволенню не підлягають. Позивачем долучено платіжне доручення від 02.01.2018 про сплату ним судового збору у сумі 1\~762,00 грн. за подання до суду даного позову. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1\~762.00 грн.

Outcome: partial