Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Новгород-Сіверська районна державна адміністрація (далі - позивач) звернулась до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з даним позовом до відповідачки [PERSON] та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного відку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Пізніше у судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення алментів та просив суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що громадянка [PERSON] є матір»ю [PERSON]. Відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків щодо сина, за рішенням виконавчого комітету Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 06.07.2017 р. № 27 «Про негайне відібрання дитини від батьків» малолітня дитина [PERSON] була вилучена із сім»ї громадянки [PERSON] та влаштована до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, у зв»язку із тим, що перебування дитини у сім»ї несло загрозу для її життя та здоров»я, а саме умови проживання у будинку були незадовільні, антисанітарія, повністю відсутні продукти харчування, город не оброблявся, господарством не займалися, [PERSON] та її чоловік [PERSON] були безробітні, коштів для утримання та забезпечення дитини необхідним не мали, зловживали алкогольними напоями. 21.07.2017 року від районної державної державної адміністрації як органу опіки та піклування до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області був направлений лист про залишення без розгляду справи №739/1167/17 за позовом Новгород-Сіверської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у зв»язку з тим, що матір доклала усіх зусиль для усунення недоліків та причин, що призвели до вилучення її дитини з сім»ї. Станом на 25.01.2018 року можливості повернути дитину у сім»ю не має у зв»язку з тим, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] не створили умов для проживання малолітньої дитини [PERSON] у сім»ї не виконали поставлені вимоги, а саме: у сім»ї відсутнє джерело доходу; не достатня кількість продуктів харчування; пального для опалення будинку; запаси городини на зиму закінчуються. Представник позивача Петраков С.В. у судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав підтримав в повному обсязі, при цьому уточнив позовні вимоги в частині стягнення алментів та просив суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, позов просив задовольнити оскільки відповідачка [PERSON] не зважаючи на наявність у неї достатнього часу так і не створила належні умови для повернення дитини у сім»ю, у певний час було деяке покращення, в зв»язку з чим Новгород-Сіверська районна державна адміністрація залишила без розгляду першу позовну заяву подану до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав, але так і не змогла створити необхідних умов для повернення дитини в сім»ю. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, вона в подальшому має намір співпрацювати з соціальною службою для пошуку роботи та покращення соціально-побутових умов, усвідомила, вона розуміє що дитина не повинна проживати в таких умовах, в яких вони живуть зараз. Представник третьої особи Н-Сіверського РЦСССДМ - Руденко О.В. у судовому засіданні надала пояснення про те, що дитину у сім»ю матері наразі повертати не можна, оскільки відповідачкою незважаючи на неодноразові роз»яснення, попередження так і не створені належні житлово-побутові умови для проживання дитини. Наразі у них є кандидати на прийомну родину для дитини, але є процедура налагодження контакту, тобто дитині має сподабатись прийомна родина, а дитина їм, мати зможе відвідувати дитину в прийомній родині і у неї буде час для налагодження свого побуту. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Попівської сільської ради у судове засідання не з»явився, надіслав заяву з проханням справу розглядати без участі їх представника, з якої вбачається, що проти задоволення позовної заяви в повному обсязі третя особа не заперечує. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши вступне слово учасників справи, їх представників, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено, відповідачка [PERSON] є матір»ю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька [PERSON] записані відповідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с. 11,12). Рішенням виконавчого комітету Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 06.07.2017 р. №27 «Про негайне відібрання дитини від батьків [PERSON] та [PERSON]» було вирішено негайно відбарити малолітню дитину [PERSON] [INFO] від його батьків [PERSON] та [PERSON] у зв»язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров»я дитини. Рішення було прийнято на підставі протоколу №7 від 04.07.2017 року позачергового засідання виконавчого комітету з питань захисту прав малолітньої дитини [PERSON], з питання негайного відібрання дитини від батьків у зв»язку із загрозою життю за здоров»ю дитини, а саме: батьки зловживають алкогольними напоями, базробітні, не створюють належних умов для проживання дитини в сім»ї, відсутні продукти харчування (а.с.5). З 07.07.2017 року малолітній [PERSON] перебуває у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с. 30). Згідно повідомлення Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації №01-23/76 від 05.04.2018 року [PERSON] за період перебування дитини в центрі з 07.07.2017 року по теперішній час, відвідувала його два рази. В телефонному режимі мати систематично спілкується з сином, підтримує активний та постійний зв»язок з психологом центру, цікавиться станом здоров»я, розвитком, успіхами хлопчика, хвилюється за дитину. Прчиною недостатнього відвідування сина вказує відсутність коштів на дорогу. Хлопчик також прив»язаний до матері, залюбки спілкується з нею, каже, що скучає, просить працівників закладу зателефонувати мамі. [PERSON] спокійна, врівноважена добра дитина, має сформовані загальнолюдські цінності, найбільшим бажанням дитини є те, що б батьки не вживали алкогольних напоїв, не сварилися та вся сім»я була разом (а.с.30). Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS]. До складу сім»ї входять: мати - [PERSON], [INFO], тимчасово не працює, батько-[PERSON], [INFO], тимчасово не працює, син -[PERSON], [INFO]. Сім»я проживає в дерев»яному будинку, критому шифером, загальна площа 45 м 2 , житлова 36 м 2, санітарний стан незадовільний. У акті обстеження матеріально-побутових умов зафіксовано що на момент обстеження [PERSON] була вдома, з її слів чоловік [PERSON] на даний час знаходиться на заробітках. В будинку холодно, всюди безлад, позитивних змін з часу попереднього обстеження немає. Комісія прийшла до висновку , що житлові та санітарні умови не придатні для проживання малолітньої дитини (а.с.29) З акту оцінки потреб дитини та її сім»ї (початкова оцінка) вбачається, що на момент відвідування (11 година ранку) дитина ще спала , в домі не було ніяких продуктів харчування (окрім пачки макаронів) мати повідомила, що батько збирається їхати заробляти гроші і тоді вони закуплять продукти харчування. Зі слід хлопчика останній раз він їв минулого дня один раз (картоплю). Зі слів медиків у дитини вроджена вада розвитку ручек, дитина перебуває на «Д» обліку, щеплення відповідно віку. Зі слів дитини на момент відвідування у неї болів живіт. Дитина має занедбаний вигляд. Дитина відвідує школу. Зі слів класного керівника, дитина має середній рівень знань з усіх предметів, дуже рухливий, має багато друзів. Зі слів хлопчика, в школу він ходить із задоволенням, бо має там багато друзів і отримує гаряче харчування. Батьки були позбавлені батьківських прав на трьох старших дітей, зв»язкуз ними не підтримують, їх долею не цікавляться. Грошей вдома немає, ніхто з батьків не працює, підсобне господарство, яке залишилось від бабусі з боку батька (4 корови, кінь, птиця) розпродали, а гроші пропили, навіть почали розкривати криші сараїв (шифер) та пропивати. Присадибна ділянка не оброблється . Територія навколо будинку захаращена та заросла бур»яном.Зі слів медиків стан здоров»я батьків задовільний, хронічних захворювань не мають, на «Д» обліку не перебувають. Зі слів сільського голови батьки систематично зловживають алкогольними напоями, батько палить. Батьки ніде не працюють, зі слів батька він їздить на заробітки у Вінницьку область, на момент відвідування обоє батьків були вдома. Зі слів сільського голови сім»я на зауваження не реагує, до порад не прислуховується, поводять себе агресивно. Під час відібрання дитини вели себе збуджено, не прислухались до сказаного, намагались битися з представниками соцслужби та поліції. В помешканні не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, брудно. Удитини є окреме ліжко, але білизна брудна, дитина спала в одязів якому грає на подвір»ї. За результатами оцінки потреб з»ясовано, що СЖО негативно впливає на стан дитини. Потреби дитини переважно не задовольняються. В разі відсутності комплексного втручання може виникнути загроза здоров»ю та розвитку дитини. Батьківський потенціал з боку обох батьків дуже слабкий, належної уваги вихованню дитини не приділяється. Фактори сім»ї та середовища не сприяють вирішенню проблем, контакти у родині слабкі, стосунки переважно конфліктні (а.с.38). Згідно актів про відвідування сім»ї [PERSON] комісією Новгород-Сіверського РЦСССДМ під час відвідування 22.08.2017 року були встановлені натупні факти: у [PERSON] 06.07.2017 року рішенням виконкому Попівської сільської ради було вилучено дитину [PERSON], [INFO] через неналежні житлово-побутові умови проживання, відсутність їжі, сезонного одягу для дитини та взуття, неналежного виконання батьківських обов»язків батьками відносно дитини. Безробіття батьків, відсутність коштів у родині, що спричинило загрозу життю та здоров»ю дитини, її повноцінному та різнобічному розвитку. В акті від 02.10.2017 року комісією з метою з»ясування ступеню готовності [PERSON] до повернення дитини в родину та з»ясування необхідності допомоги соціальної служби родині. [PERSON] та [PERSON] було рекомендовано звернутись до Новгород-Сіверського РЦС з мотою працевлаштування або взяття на облік, а також вдруге роз»яснено умови повернення дитини в родину (а.с.34). Також в акті від 01.02.2018 року встановлено, що батьки не покращили житлово-побутові умови проживання, не припинили вживати спиртні напої, не працевлаштувались, не створили належних умов для задовільного проживання та розвитку дитини, окрім показали новий комплект постільної білизни. Відсутні дрова для опалення будинку (а.с.32). Згідно акту від 26.03.2018 року встановлено, що для дитини облаштовано спальне місце та місце для навчання. Недостатньо продуктів харчування, наявні 0,5 мішка картоплі (взяті в борг), 0,3 л. олії, крупи. Відсутні: сало, м»ясо, овочі, фрукти. Відсутні сезонні дитячі речі: одяг, взуття, зі слів [PERSON] коштів у неї немає. Співмешканець поїхав на заробітки. Взагалі відсутні дрова для опалення будинку (а.с.35). З інформації Новгород-Сіверського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 02.02.2018 року №36/01-09 до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, повідомлено, що на час надання інформації змін в сім»ї батьків дитини [PERSON] та [PERSON] не відбулося. Батьки не покращили житлово-побутові умови проживання, не створили належних умов для для проживання та розвитку дитини, не припинили вживати спиртні напої, не працевлаштувалися, відсутній необхідний мінімум продуктів харчування, дрова для опалення будинку. Із соціальними працівниками батьки співпрацюють неохоче (а.с.31). Відповідно до другого повідомлення Новгород-Сіверського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 02.04.2018 р. до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей під час відвідування сім»ї [PERSON] було виявлено, що в родині недостатньо продуктів харчування. Були наявні 0,5 мішка картоплі (взятої у борг), 0,3 л олії та 2 кг. макарон та круп, яких господиня не показала. Відсутні сало, м»ясоо, овочі та фрукти. Відсутні сезонні дитячі речі та взуття. У будинку де мешкає родина протікає стеля (зі слів сільського голови вона згнила і аварійна). Зі слів [PERSON] коштів у родині на даний час немає взагалі. Дров для опалення будинку в наявності немє, для опалення будинку розбирають старий сарай, ламають паркан і палять. Зі слів [PERSON], десь в лісі є заготовані дрова ще з осені, які вони ніяк не можуть привезти (а.с.39). Згідно інформації Новгород-Сіверського ВП ГУПН від 05.04.2018 року №2458/124/46/2018 на [PERSON], [INFO] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП та направлено на розгляд до Новгород-Сіверського районного суду (а.с.28). Постановою Новгород-Сіверського районного суду від 21.08.2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП ( невиконання батьками обов»язків щодо виховання дітей ) та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с.47-48). У відповідності до висновку Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про неможливість повернення дитини у сім»ю та доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO] встановлено, що рішенням виконавчого комітету Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 06.07.2027 року №27 у [PERSON] дитина була відібрана у зв»язку із виникненням безпосередньої загрози для її життя та здоров»я, із 07.07.2017 року перебуває у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. За час перебування [PERSON] у закладі, матері неодноразово надавалися строки для виправлення умов утримання , але на на даний час умови для повернення дитини не створені, житлово-побутовий тан приміщення, в якому проживає сім»я незадовільний , відсутні дрова для опалення будинку, харування, кошти для придбання їх та необхідних речей ддля дитини також відсутні. Тому Новгород-Сіверська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування , з урахуванням обговорення даного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, вважає неможливим повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO] народення до сім»ї матері [PERSON], а також вважає доцільним позбавлення батьківських прав вказаної громадянки стосовно [PERSON], і таким, що відповідатиме інтересам дитини (а.с.24). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. 06.07.2017 р. виконавчим комітетом Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від батьків у зв»язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров»я дитини. З 07.07.2017 року дитина перебуває у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. До звернення Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією до суду з даним позовом у [PERSON] було достатньо часу змінити своє ставлення до дитини, добросовісно виконувати свої батьківські обов'язки. Але незважаючи на те, що фахівцями Новгород-Сіверського РЦСССДМ постійно велась робота, в ході якої [PERSON] роз»яснювалось про необхідність створення належних умов для повернення дитини в сім»ю, відповідачка так і не створила належні матеріально-побутові умови для виховання дитини. При цьому судом не встановлено жодної об'єктивної перешкоди для таких дій. Як вбачається з доказів доданих до позовної заяви стан здоров»я [PERSON] задовільний, вона не має хронічних захворювань, працездатного віку, проте на неоднаразові пропозиції стати на облік до Центру зайнятості для можливості працевлаштуватись, так цього і не зробила. Зважаючи на те, що у сім»ї [PERSON] було підсобне господарсто, яке залишилось від бабусі з боку батька (4 корови, кінь, птиця), наявність земельної ділянки, суд приходить до висновку, що у [PERSON] була можливість забезпечити дитину необхідними продуктами харчування , але підсобне господарство вони розпродали, а гроші пропили, присадибну земельну ділянка не оброблять, що свідчить про про ухилення матері від виконання її батьківських обов»язків по зезпеченню дитину самим необхідним - продуктами харчування. Оскільки у [PERSON] мається вроджена вада розвитку ручек, дитина перебуває на «Д» обліку, тому потребує особливого піклування про стан її здоров»я та фізичний розвиток відповідачка ж не піклується про здоров»я дитини та її фізичний розвиток , не вживає заходів для її лікування та оздоровлення. Санітарний стан будинку не задовільний , відсутні сезонний одяг та взуття, відсутні дрова для опалення будинку, що негативно впливає на стан здоров»я дитини. Комісія Новгород-Сіверського РЦСССДМ неодноразово відвідувала сім»ю [PERSON] за місцем проживання, згідно досліджених в судовому засіданні актів вбачається, що [PERSON] не виконала рекомендації соціальної служби та не створила належним чином та в повному обсязі умов для повернення дитину в родину. Окремо суд наголошує на тому факті, що [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно трьох старших дітей: двох синів та доньки, проте жодних заходів для поновлення своїх батьківських прав не вжила, стосунки з ними не підтримує, ніяких висновків не зробила. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання обов'язку по вихованню дитини. З моменту відібрання дитини відповідних висновків щодо належного виконання батьківських обов'язків не зробила, не змінила своєї поведінки, не переоцінила її, не створила умов для проживання дитини. Відповідачка [PERSON] ухиляється від юридичного обов'язку по вихованню дитини і вказане ухилення є актом свідомої поведінки, оскільки особа, має реальну можливість виконати його, не вчиняє відповідних дій. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення (акт свідомої поведінки) [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а відтак, до висновку про обґрунтованість заявленого позову про позбавлення батьківських прав. Також обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Оскільки відповідачка [PERSON] не працює, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму за ст. 182 СК України - у розмірі 930 грн. Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання дитини та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. Тому у вказаній частині суд задовольняє позов частково, оскільки позивач не довів обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного відку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліменти слід стягувати з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу допустити до негайного виконання згідно положень ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial