Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району в інтересах малолітнього [PERSON] та Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], який перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах з 31.10.2013 р. Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забирати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 30.10.2013 р. малолітній [PERSON] був влаштований до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де й наразі перебуває на повному державному забезпеченні. Згідно листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 29.11.2013 р. №2830/03Л було з'ясовано, що спеціалісти центру провели розмову з сусідами [PERSON] та було встановлено, що мати дуже рідко з'являється вдома, приблизно двічі-тричі на місяць, фактична адреса її проживання їм невідома. 14.01.2014 р. відповідачка звернулася до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району з заявою про повернення малолітнього сина в сім'ю. 23.01.2014 р. [PERSON] повторно звернулася до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району з заявою не розглядати попереднє звернення, мотивуючи це тим, що вона планує влаштуватися на роботу, владнати свої соціально-побутові проблеми, а потім повернути малолітнього сина в сім'ю. Згідно характеристики наданої житлово-будівельним кооперативом №307 «Запоріжсталь-27» від 07.03.2014 №425, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в комунальній квартирі. Займає кімнату 16 кв.м, ні мати ні дитина реєстрації за вищевказаною адресою не мають. Відносини у відповідачки з сусідами по квартирі напружені, часто відбуваються сварки на побутовому рівні. Зі слів сусідів, бувають випадки, коли [PERSON] повертається додому в нетверезому стані. Відповідачка усунулася від виховання сина, дитина постійно голодна, не відвідує дитячий заклад. Згідно листа КЗ ОЗ «Дитяча поліклініка № 6» від 25.04.2008р. № 141/01-8 станом на червень 2008 року [PERSON], [INFO], мала психічні розлади, знаходилася на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері з діагнозом F 25. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 27.02.2014 р., протокол №4/5, а також те, що мати самоусунулася від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини, з метою захисту прав та її інтересів, беручи до уваги неналежне ставлення матері до виконання батьківських обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, позивач просить суд відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Також просить стягнути з відповідачки на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві. Представник Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити, та надала характеристику на [PERSON]. Прокурор Красуля Н.В. позовні вимоги органа опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району підтримала, просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надала. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідачки. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, представника Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, вислухавши думку прокурора, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] має малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER].(а.с.5). Відомості про батька дитини [PERSON] записані за вказівкою матері, тобто відповідачки по справі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00013077999 від 22.11.2013 р.(а.с.13). Малолітній [PERSON] перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах з 31.10.2013 р. Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забирати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 30.10.2013 р. малолітній [PERSON], [INFO], був влаштований до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де й наразі перебуває на повному державному забезпеченні.(а.с.6). Відповідно довідки КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради №01-14/80 від 22.04.2014 р., з 30.10.2013 р. у центрі на повному державному забезпеченні перебуває малолітній [PERSON], [INFO], який мешкав за адресою: [ADDRESS]. Мати відвідала дитину 19.12.2013 р., 28.12.2013 р., 02.01.2014р., 08.01.2014 р., 15.01.2014 р., 26.01.2014 р. З 10.02.2014 р. у центрі карантин.(а.с.43). Згідно листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 29.11.2013 р. №2830/03Л, адресованого начальнику відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, було з'ясовано, що спеціалісти центру провели розмову з сусідами [PERSON] та було встановлено, що мати дуже рідко з'являється вдома, приблизно двічі-тричі на місяць, фактична адреса її проживання їм невідома.(а.с.21). 14.01.2014 р. [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району з заявою про повернення малолітнього сина в сім'ю.(а.с.8). 23.01.2014 р. [PERSON] повторно звернулася до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району з заявою не розглядати попереднє звернення, мотивуючи це тим, що вона планує влаштуватися на роботу, владнати свої соціально-побутові проблеми, а потім повернути малолітнього сина в сім'ю.(а.с.9). 25.02.2014 р. спеціалістами відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради відповідачка була відвідана за місцем проживання, але потрапити в приміщення та поспілкуватися з нею спеціалісти не змогли, вдома нікого не було. Залишено запрошення прийти до відділу служби для вирішення подальшої долі малолітнього сина. Згідно характеристики, наданої житлово-будівельним кооперативом №307 «Запоріжсталь-27» від 07.03.2014 №425, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в комунальній квартирі. Займає кімнату 16 кв.м, ні мати ні дитина реєстрації за вищевказаною адресою не мають. Відносини у відповідачки з сусідами по квартирі напружені, часто відбуваються сварки на побутовому рівні. Зі слів сусідів, бувають випадки, коли [PERSON] повертається додому в нетверезому стані. Відповідачка усунулася від виховання сина, дитина постійно голодна, перестала відвідувати дитячий заклад, без нагляду блукає по мікрорайону.(а.с.10). Відповідно до листа КЗ ОЗ «Дитяча поліклініка № 6» від 25.04.2008р. № 141/01-8, за адресою: [ADDRESS], в комунальній квартирі мешкає мати [PERSON], [INFO], безробітна, яка знаходиться на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері з діагнозом: F 25. 10.04.2008 р. народила дитину [PERSON], [INFO], дитина передана на педіатричну дільницю №16. Батька у дитини немає. При відвідуванні лікарем у матері зовсім відсутні продукти харчування. Недостатня кількість предметів гігієни та пелюшок. Мати не зовсім адекватно оцінює свій стан та свої обов'язки по відношенню до дитини.(а.с.7). Згідно довідки дошкільного навчального закладу №229 «Дніпряночка» Запорізької міської ради Запорізької області №06 від 16.01.2014 р., [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], дійсно відвідував дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №229 «Дніпряночка» в період з 01.07.2010 р. по 31.10.2013 р.(а.с.18). Відповідно повідомлення Управління праці та соціального захисту населення по Ленінському району Запорізької міської ради №9304/11 від 11.11.2013 р., [PERSON], 1975 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS], отримує державну соціальну допомогу одинокій матері на дитину [PERSON], [INFO], з 01.05.2008 р. по 30.04.2026 р., у розмірі 291 грн.(а.с.23). Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав [PERSON] №05/01-25/0282 від 25.03.2014р., вважається за доцільне відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав.(а.с.11-12). Згідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно до п.2-5 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти . За таких обставин суд вважає встановленим те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст.170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач згідно діючого законодавства звільнений від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. повинна бути стягнена з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved