Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Наприкінці березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 липня 2007 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя [PERSON] з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство вони не ведуть. Тому, [PERSON] вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. За вказаних обставин [PERSON] просить розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не з'явилися. Вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, [PERSON] надав до суду заяву, в якій вказав, що підтримує позов та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] вказала, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2007 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.7). Від цього шлюбу [INFO] у них народилась дочка [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок (а.с.1). Пред'явлений ним позов задоволений. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 352 гривні 40 копійок, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved