Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

ПАТ ««Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказав, що 19.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 263-0101004/ФКВ-08, згідно якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 25000 доларів США. Одночасно був укладений договір поруки з [PERSON], яка поручилася за виконання [PERSON] зобов'язання щодо своєчасного повернення грошових коштів наданих банком. 30.06.2010року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором Укрпромбанк передав Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, в зв'язку з чим до позивача перейшло право вимоги до боржників реального виконання обов'язків за кредитними договорами. А тому, оскільки позичальник [PERSON] протягом тривалого часу умови кредитного договору не виконує, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідачки [PERSON], яка виступала поручителем і відповідальність якої настає внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань боржником суму заборгованості в розмірі 422020грн. 60коп., а також понесені витрати при поданні позову в сумі 3654грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а в заяві вказав про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутності. Проти позову заперечує посилаючись на те, що ніяких угод з позивачем щодо договору поруки по виконанню кредитних зобов'язань вона не укладала, а також ніяких повідомлень про передачу прав вимоги не отримувала. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 19.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання кредитних коштів в розмірі 25000 доларів США (а.с. 5-11). Також укладено договір поруки (а.с.14) відповідно до якого відповідачка [PERSON] несе відповідальність у випадку неналежного виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В березні 2012 року позивач звертався до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду від 3.05.2012 року позовні вимоги задоволено і заборгованість в розмірі 232015грн. 81 коп. стягнута з відповідача [PERSON] Рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 5.06.2012року. Відповідно до ст.. 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дійсно 30.06.2010року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України (а.с.21-25) укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку. Відповідно до п.п.4.8.1, 4.8.2 вказаного договору передбачено, що Дельта Банк та Укрпромбанк зобов'язані повідомити боржників про передачу відповідних прав вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за узгодженою формою в усіх істотних аспектах впродовж п'яти робочих днів з дати укладення договору і вказані повідомлення направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення, які здійснюються за рахунок Дельта Банку. Відповідно до ст..ст. 516, 517 ЦК України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомленим про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, у цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Оскільки позивач не надав суду конкретних доказів про направлення відповідачу [PERSON] повідомлення про передачу прав вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором боржником [PERSON] впродовж п'яти робочих днів, як це передбачено п.4.8.1 Договору (а.с.23) суд вважає, що позивач не має права вимагати від відповідачки повернення боргу, яка в договірних відносинах з позивачем не перебувала і ніяких обов'язків щодо повернення боргу боржником [PERSON] не брала. В даному випадку Дельта Банк несе ризик настання несприятливих для нього умов і також повинен був надати суду докази про неповернення кредитних коштів первісному кредитору Укрпромбанку. Як доказ про передачу активів (а.с.26) суд до уваги не приймає, оскільки з моменту укладення кредитного договору пройшов тривалий термін, умови забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором були забезпечені іпотекою трьохкімнатної квартири (а.с.7), а тому невідомо чи вживались заходи щодо відшкодування кредитних коштів відповідно до умов договору іпотеки. Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи, що ще не закінчився строк дії кредитного договору, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed