Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області звернувся в суд з позовом, в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Оскільки батьки малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вели аморальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями та були неспроможними виконувати своїх батьківських обов'язків, тому рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2015 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були відібрані від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Дітям було надано статус позбавлених батьківського піклування розпорядженням від 23.12.2015 року та влаштовано під опіку в сім'ю [PERSON] ([ADDRESS]). В свою чергу батькам було роз'яснено, що вони можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо протягом року не усунуть причини, що перешкоджали належному вихованню та утриманню дітей. Також зазначили, що батьки малолітніх [PERSON] та [PERSON], впродовж року ухилялись від виконання своїх батьківських обов'язків, тому причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, ними не усунуті. Служба у справах дітей Іваничівської РДА повідомляє, що спілкування з батьками (особисто та по телефону) негативно впливає на емоційний стан [PERSON] та [PERSON], які хоча і люблять батьків, хочуть і надалі проживати в сім'ї опікуна. Відтак, з метою встановлення правового статусу дітей та забезпечення їх права на соціальний захист, просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. А також, просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей розмірі по 200 грн. щомісячно з кожного на кожну дитину. Представник позивача Супоровський М.О. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги повністю. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали, вказавши, що відповідач змінила свій образ життя, вийшла заміж, спиртними напоями не зловживає. Також зазначили, що працює з випробувальним терміном в «Укрліссервіс» помічником рамника, та вказали, що [PERSON] відвідувала дітей, які на даний момент знаходяться під опікою [PERSON] Просить суд не позбавляти її батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с.36/. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є відповідачі [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження дитини серій [NUMBER] від 26.05.2011 року, [NUMBER] від 26.05.2011 року, виданих Ківерцівським відділом ДРАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області /а.с.11-12/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2015 року малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] були відібрані у батьків [PERSON] та [PERSON] та передані органу опіки та піклування Ківерцівської РДА Волинської області для подальшого їх влаштування /а.с.17-18/. Відповідно до розпорядження Ківерцівської РДА Волинської області №356 від 23.12.2015 року малолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування /а.с.19/. Згідно розпорядження Іваничівської РДА Волинської області №66 від 24.02.2016 року малолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було призначено опікуном [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] /а.с.20/. Згідно повідомлення служби у справах дітей Івничівської РДА від 08.02.2017 року, [PERSON] за час перебування малолітніх дітей в сімї опікуна відвідувала дітей вдвічі, батько [PERSON] зустрічався з дітьми 5 разів. Час від часу батьки зв'язуються з ними по телефонному режимі, проте ці розмови негативно впливають на емоційний стан дівчат /а.с.22/. Окрім того, відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 7/02-18 від 17.02.2017 року про позбавлення батьківських прав про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] - позбавлення батьківських прав останніх відносної малолітніх дочок є доцільним та відповідає інтересам дитини. Однак, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківський прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] в грудні 2016 року вийшла заміж за [PERSON], який має власний будинок в [ADDRESS], веде з відповідачкою домашнє підсобне господарство, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 15.12.2016 року за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] умови проживання останньої задовільні /а.с.24/. Також, характеристикою Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області від 28.03.2017 року стверджується, що [PERSON] у період перебування малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] облаштовувала своє життя, а саме шукала роботу, наводила лад у оселі, вийшла заміж. В даний час ніяких претензій до поведінки останньої немає, працює (неофіційно), сподіваючись разом з чоловіком на те, що їм повернуть дітей і вони разом зможуть займатися їхнім вихованням і навчанням. Окрім того, з показів свідка [PERSON] вбачається, що на даний час відповідач [PERSON] працює на роботі, спиртних напоїв не вживає, вийшла заміж та планує повернути своїх дітей. Відносно відповідача [PERSON], висловив думку щодо доцільності позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей останнього, оскільки він зловживав спиртними напоями, забирав гроші в [PERSON], чим негативно впливав на останню. Також зазначив що малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] боялися [PERSON], який часто бив їх. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] на даний час змінила своє ставлення до дітей, не ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню та беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є виключним крайнім заходом, а тому відсутні підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Разом з тим, до суду було подано заяву [PERSON], в якій останній вказав, що погоджується з позбавленням його батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], та [PERSON], а також встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.07.2013 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2013 року до досягнення ними повноліття. Відтак, позовні вимоги слід задоволити частково, позбавивши при цьому [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: dismissed