Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Орган опіки та піклування Зарічненської райдержадміністрації Рівненської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON],[INFO]. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач є матірю малолітнього [PERSON],[INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON], який рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 21.12.2007 року визнаний безвісно відсутнім з 01.05.2002 року. У 2007 році відповідач разом з трьома малолітніми дітьми була депортована з [PERSON] Білорусь на територію України, малолітнього сина [PERSON],[INFO], який є громадянином [PERSON] Білорусь, залишила в сімї його біологічного батька [PERSON] та [PERSON], яка є бабусею цієї дитини. З того часу відповідач долею дитини не цікавилася, не відвідувала сина та не спілкувалася з ним, участі в його вихованні та утриманні не приймала. Фактично мати дитини ухилилася від виконання своїх обовязків по вихованню сина, бажання забрати дитину для проживання в її сімї не має. Вказує, що відповідач свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього [PERSON] та вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно нього. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. При цьому пояснила, що біологічним батьком малолітнього [PERSON],[INFO] є [PERSON] Однак, у свідоцтві про народження дитини батьком вказаний [PERSON], з я ким на той час вона перебувала у шлюбі. Після її депортації з [PERSON] Білорусь, вона разом з іншими своїми дітьми виїхала на територію України. Малолітнього [PERSON] залишила проживати разом з бабусею [PERSON], оскільки їй не віддали дитину та вона не мала змоги забрати її з собою. З того часу дитину не бачила та не відвідувала її, утриманням та вихованням сина не займалася, оскільки не мала можливості. Не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно цієї дитини, оскільки вважає, що це відповідає як інтересам самої дитини, так і інтересам інших її чотирьох неповнолітніх дітей. Наміру повернути дитину у свою сімю та приймати участь у її вихованні не має. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора та дослідивши письмові докази у справі суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження малолітнього [PERSON],[INFO] матірю вказано [PERSON], батьком [PERSON]. Відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 21.12.2007 року батько дитини [PERSON] визнаний безвісно відсутнім. Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування про неї. Встановлено, що матір дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню малолітнього [PERSON],[INFO]. Так, у 2007 році відповідач була депортована з [PERSON] Білорусь на територію України терміном на один рік, що підтверджується наявною в її паспорті відміткою. Малолітнього [PERSON] залишила проживати в сімї [PERSON], яка зі слів позивача є його бабусею. З того часу долею дитини не цікавилася, жодного разу не відвідала дитини, не спілкувалася з нею, не піклувалася про стан її здоровя, фізичний духовний та моральний розвиток, не надавала матеріальної допомоги на утримання сина. Покликання відповідача на те, що батько дитини [PERSON] та бабуся дитини [PERSON] не надавали можливості їй приймати участі в її вихованні, погрожували, коли вона висловлювала намір повернути сина, не заслуговують на увагу суду, оскільки, належними доказами не підтверджені. Разом з тим судом встановлено, що відповідач має належні умови для проживання дітей, доходи для утримання сімї, однак не виявила бажання повернути малолітнього [PERSON] в свою сімю, виховувати та утримувати його, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 30.04.2015р., письмовими поясненнями [PERSON] від 21.10.2014 року, 15.07.2015 року та її поясненнями, даними у ході розгляду справи в суді. Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 12.12.2014 року [PERSON]Є піддавалася адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 184 КУпАП ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. З висновку відділу освіти, спорту і туризму Пружанського райвиконкому Брестської області Республіки Білорусь від 13.08.2015 року вбачається, що відповідач з 2007 року залишила малолітнього сина [PERSON] без батьківського піклування, опікуном малолітньої дитини призначена [PERSON] Малолітній [PERSON] матері не знає та поживати разом з нею не бажає. Опікуном створені належні умови для проживання та виховання дитини, наявні необхідні предмети особистої гігієни, меблі, побутові прилади, [PERSON] оточений увагою та піклуванням. Вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] З довідки про склад сімї, виданої Ліновським сільським виконавчим комітетом Пружанського району Брестської області № 884 від 11.08.2015 року, акта обстеження умов проживання і виховання підопічного [PERSON] від 12.08.2015 р., затвердженого начальником відділу освіти, спорту і туризму Пружанського райвиконкому вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з [PERSON],[INFO], умови проживання задовільні. Відповідно до рішення Пружанського районного виконавчого комітету № 262 від 19.02.2010 року [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON] Таким чином встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON],[INFO], не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у забезпеченні належних умов для його проживання, навчання, відпочинку, харчування та медичного догляду, не готує його до самостійного життя, не сприяє доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З висновку виконавчого комітету Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 188 від 13.07.2015 року вбачається, що є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] Згідно до висновку органу опіки та піклування Зарічненської районної державної адміністрації № 01\\17-1570 від 24.07.2015 р. відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина [PERSON] та є доцільним, і таким, що відповідає інтересам дитини, позбавити її батьківських прав відносно нього. З такими висновками погоджується і суд, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини, що свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання малолітнього сина [PERSON], позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] відповідає інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі наведеного та

Outcome: approved