Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області 09 вересня 2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , та просить відібрати у відповідача її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Підставою цьому зазначав те, що відповідачка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідачка не працює, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, не приділяє уваги вихованню та розвитку дитини, окрім того зловживає алкогольними напоями. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу за відсутності представника. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Котовськ Одеської області, є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Згідно наказу №10 від 04.05.2018 року відділу-служби у справах дітей Подільської міської ради Одеської області, було взято [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Відповідачка з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 01.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] , у будинку проживають: [PERSON] власник будинку, [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] . Будинок потребує ремонту, є незначні порушення санітарно-гігієнічних умов. Дитина не забезпечена речами відповідно до віку, не підготовлена до навчального року, відсутня заготівка та запаси продуктів харчування. Мати не доглядає за дитиною, зловживає алкогольними напоями. Згідно постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 року, справа №505/1159/20, [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. З постанови вбачається, що [PERSON] ухилялась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження, внаслідок чого був без відповідного нагляду з 21.04.2020 року по 22.04.2020 року. Своїми діями [PERSON] вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП. Крім того ухилялась від виконання обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження, внаслідок чого 14 червня 2020 року пішла з дому, залишивши сина без нагляду, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП. Згідно акту від 01.09.2020 року, комісією було прийнято рішення про вилучення [PERSON] з сім`ї та тимчасове влаштування до рідного дядька [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Подільської міської ради Одеської області №177 від 02.09.2020 року вирішено відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , влаштувати малолітнього до рідного дядька [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку Органу опіки і піклування Подільської міської ради Одеської області №2268 від 25.09.2020 року, доцільно відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з тим, що відповідачка не приділяє достатньої уваги до виховання та утримання своєї малолітньої дитини, постійно залишає його, вживає алкогольні напої, з нею залишити дитину небезпечно, тому суд вважає за можливе відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи питання про відібрання дитини, суд вважає за необхідне також вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, оскільки батьки, не звільняються від обов`язку утримувати дитину навіть у випадку позбавлення останніх батьківських прав чи відібрання у них дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідачка є особою працездатною, здатна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та достатнім буде 1/4 частина всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved