Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗМІСТУ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 07 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» (далі ТОВ «Менеджмент інвестицій») до [PERSON] згідно якої 30 жовтня 2017 року між сторонами укладено договір споживчого кредиту №2194-17/СК і відповідачу надано кредит у розмірі 2500,00 грн., строк кредиту 29 календарних днів: з 30 жовтня 2017 року до 27 листопада 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50% в день від суми заборгованості. Позивач свої зобов`язання виконав і надав відповідачу кредит, а відповідач кредитні кошти не повернула і не виконала своїх зобов`язань, їй було направлено вимогу про виконання зобов`язань за договором, однак заборгованість не погасила. У зв`язку з наявністю простроченої заборгованості позивач просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 23738,98 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. 2. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотання просить розгляд проводити у їх відсутність за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 3. 29 квітня 2021 року [PERSON] подала заяву і просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає частково в сумі кредиту і заборгованості по відсотках. Крім цієї заяви відповідач не подала до суду ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. ІІІ. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ 4. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 5. В силу ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). За приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В силу ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як зазначено у ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2). За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч. 2). Як зазначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1). V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 6. 30 жовтня 2017 року між Відокремленим підрозділом № 2 ТОВ «Менеджмент інвестицій» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено договір споживчого кредиту №2194-17/СК згідно якого кредитор надає, а позичальник отримує грошові кошти (кредит) на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти кредитору (п. 1.1). Кредитор надає, а позичальник отримує кредит на таких умовах: сума кредиту: 2500,00 грн.; строк кредиту: 29 календарних днів з моменту отримання його позичальником, а саме: з 30 жовтня 2017 року до 27 листопада 2017 року, термін повернення кредиту: до 27 листопада 2017 року включно; термін сплати відсотків за користування кредитом: відсоткова ставка становить 1,50% в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 27 листопада 2017 року включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,50% в день від суми заборгованості до повного погашення; вид кредиту: споживчий кредит; цільове використання: задоволення споживчих потреб; сукупна вартість кредиту становить: 547,50% річних, або 1,50% в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 37,50 грн. за день; тип процентної ставки: фіксована (п. 1.2). Позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахуванням на рахунок кредитора в такі строки: а) повернення кредиту до 21 листопада 2017 року; б) проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або пролонгації договору (п. 5.1). Позичальник, який порушив строки повернення обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п. 8.2). У разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2% (два) процента від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% (дві цілих дев`яносто вісім сотих) процентів від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом (п. 8.3). 7. Згідно видаткового касового ордеру на виконання кредитного договору №2194-17/СК ТОВ «Менеджмент інвестицій» 30 жовтня 2017 року видано [PERSON] кошти в сумі 2500,00 грн. 8. 15 січня 2018 року ТОВ «Менеджмент інвестицій» направлено [PERSON] вимогу про виконання зобов`язання з погашення кредиту, відсотків по кредиту та штрафів згідно умов договору споживчого №2194-17/СК від 30 жовтня 2017 року згідно якої у відповідача наявна заборгованість станом на 15 січня 2018 року в розмірі 9026,50 грн., яку кредитор вимагає сплатити, строк розгляду вимоги один місяць. 9. 15 січня 2018 року ТОВ «Менеджмент інвестицій» видано квитанцію до прибуткового касового ордера №2144 згідно якого прийнято від [PERSON] на погашення штрафів згідно кредитного договору №2194-17/СК від 30 жовтня 2017 року кошти в сумі 600,00 грн. 10. 25 травня 2018 року протоколом №25/05/2018 року ТОВ «Менеджмент інвестицій» ухвалило з 27 травня 2018 року зупинити [PERSON] нарахування відсотків та штрафів у зв`язку з настанням 180-денного строку простроченої заборгованості. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 11. 30 жовтня 2017 року [PERSON] отримала у ТОВ «Менеджмент інвестицій» згідно договору споживчого кредиту №2194-17/СК кредитні кошти в сумі 2500,00 грн. на строк 29 календарних днів, але їх не повернула у встановлений строк до 27 листопада 2017 року. 12. 15 січня 2018 року ТОВ «Менеджмент інвестицій» направлено [PERSON] вимогу про виконання зобов`язання з погашення кредиту, відсотків по кредиту та штрафів згідно умов договору. Однак, вказану вимогу [PERSON] не виконала. 13. Згідно розрахунку ТОВ «Менеджмент інвестицій» станом на 11 листопада 2020 року прострочена заборгованість [PERSON] становить 23738,98 грн. з яких: заборгованість по кредиту 2500,00 грн., заборгованість по відсоткам 1087,50 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 6750,00 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 12761,00 грн., три проценти річних від простроченої суми 221,71 грн., інфляційне збільшення боргу 418,77 грн. 14. 29 квітня 2021 року [PERSON] подала суду заяву зі змісту якої вбачається, що вона визнає наявність заборгованості на суму кредиту та відсотків. Враховуючи зазначену заяву відповідача суд вважає, що вона не ставить під сумнів факт укладення договору споживчого кредиту №2194-17/СК від 30 жовтня 2017 року. 15. В даній справі сторони, які вчиняли правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинений у формі, встановленій законом, спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, будь-яких заперечень на час укладення договору від відповідача не надходило. [PERSON] договір споживчого кредиту підписала, тобто з його умовами була ознайомлена і з ними погодилась, підтвердила свої права та обов`язки за цим договором і свою здатність виконувати умови договору, засвідчила, що з умовами споживчого кредитування згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ознайомлена. Із цього випливає, що підписавши договір, відповідач погодилася з його умовами, тому усвідомлювала можливі наслідки невиконання покладених на неї зобов`язань. 16. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, не повернула кредит та не сплатила проценти за користування кредитом у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені правомірно. 17. Водночас, при вирішенні справи по суті суд враховує ч. 3 ст. 551 ЦК України згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, згідно розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, розмір нарахованого [PERSON] штрафу становить 12761,00 грн. Однак, такий розмір штрафу значно перевищує розмір збитків, який складається із заборгованості за кредитом (тіла кредиту) у розмірі 2500,00 грн. та відсотків, нарахованих за період дії договору з 30 жовтня 2017 року по 27 листопада 2017 року у розмірі 1087,50 грн., а разом 3587,50 грн. Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням норм процесуального закону щодо загальних засад цивільного судочинства, дають суду право зменшити розмір неустойки, зокрема, за умови, що він значно перевищує розмір збитків. З огляду на обставини цієї справи, ураховуючи завдання цивільного судочинства, виходячи із засад справедливості, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру штрафу до розміру збитків, що становить 3587,50 грн. 18. Між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, тому дія ч. 2 ст. 625 ЦК України поширюється на правовідносини між ними. Оскільки боржник не виконала грошове зобов`язання, тому у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України (трьох процентів річних та інфляційних втрат). 19. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - покладається на відповідача (постанова Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі 519/875/14-ц). 20. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача про наявність заборгованості. 21. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково із стягненням із [PERSON] на користь ТОВ «Менеджмент інвестицій» заборгованості за договором споживчого кредиту № 2194-17/СК від 30 жовтня 2017 року в розмірі 14565,48 грн. з яких: заборгованість по кредиту 2500,00 грн., заборгованість по відсоткам 1087,50 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 6750,00 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 3587,50 грн., три проценти річних від простроченої суми 221,71 грн., інфляційне збільшення боргу 418,77 грн. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 22. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задовольняються частково, тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється частково на суму 14565,48 грн., при цьому ціна позову була визначена в сумі 23738,98 грн. Отже, судом позов задовольняється на 61,36% (14565,48/23738,98*100%), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 61,36% від сплаченої суми судового збору, а саме 1289,79 грн. (2102,00*61,36%).

Outcome: partial