Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором в сумі 1224 грн. 85 коп., в тому числі: 875,88 грн. - боргу по тілу кредиту, 52,81 грн. - боргу за відсотками, 296,16 грн. - боргу за комісіями, посилаючись на те, що 03 травня 2007 року між позивачем і відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк зобов'язувався надати [PERSON] кредит в сумі 850 грн. на придбання певного майна зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних та комісійної плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,75% в місяць. Свої кредитні зобов'язання згідно умов договору відповідач виконував неналежним чином, що спричинило виникнення вказаного боргу. ПАТ «Дельта Банк» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій позовній заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачем, не визнала і пояснила, що дійсно на придбання мобільного телефону марки «Samsung Е330» нею було укладено з банком ПАТ «Дельта-Банк» кредитний договір, відповідно до якого позивач надав їй кошти на придбання вищезазначеного телефону в сумі 850 грн. зі сплатою 12% річних на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж « 02» травня 2008 року. Також договором було передбачено плату за ведення кредитної справи в розмірі 2,75%. Кошти банком за придбаний нею телефон були сплачені. В той же час вона хоч і з порушенням строків, які визначені були договором, але проводила оплату і до кінця 2007 року нею було сплачено 1516 грн. Вважала, шо вона повністю повернула кошти банку, крім того в телефонному режимі у вересні 2009 року в неї представники банку цікавилися про суму проплати. Вважає, що оскільки кредитний договір був укладений на 12 місяців до 02 травня 2008 року, то вже сплив строк позовної давності, а тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову з цих підстав. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.ст.526, 610, 625, 1050 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (після зміни назви - ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-24037-030507 про надання кредиту в сумі 850 грн. на придбання майна (споживчий кредит) на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення до 02 травня 2008 року зі сплатою процентів в розмірі 12% річних та комісії в розмірі 2,75% на місяць за ведення кредитної справи. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» умови даного кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачу кредит в сумі 850 грн. на придбання майна (мобільного телефону марки «Samsung Е330»), що підтверджується копіями меморіального ордеру №15035410, в той час як [PERSON] умови зазначеного кредитного договору виконувала неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісію своєчасно не сплачувала (згідно розрахунку ціни позову останній платіж внесено 19 грудня 2007 року). В зв'язку з порушенням умов договору, відповідно до п.6.5.1 договору, відповідачці було нараховано плату за пропуск платежів і відповідно заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 31 березня 2014 року складає 1224,85 грн., в тому числі: 875,88 грн. - борг по тілу кредиту, 52,81 грн. - борг по сплаті відсотків, 296,16 грн. - борг по комісії, що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами. [PERSON] всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею умов кредитного договору. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, кредитні зобов'язання [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» залишаються непогашеними. Разом з тим, ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом положень ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Аналогічний висновок міститься й у правових позиціях Верховного Суду України, сформульованих у постанові за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які з огляду на приписи ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України (постанова від 20.11.2013р. у справі №6-126 цс 13 щодо повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув). Однією з ознак кредитного зобов'язання є його строковість. Пунктом 1.2 укладеного між сторонами договору передбачено кінцевий строк внесення позичальником кредитних платежів не пізніше ніж 02 травня 2008 року. Строки внесення щомісячних платежів у відповідності до п.2.8 договору настали 03 числа кожного місяця, закінчуючи 02 травня 2008 року, після чого почався перебіг строку позовної давності по кожному з встановлених щомісячних платежів, який закінчився після спливу трьох років по кожному платежу. Згідно наданого банком розрахунку ціни позову останній кредитний платіж [PERSON] внесено 19 грудня 2007 року, про що АТ «Дельта Банк» було достовірно відомо. Останній день строку пред'явлення позову становить 02 травня 2011 року. Питання про збільшення позовної давності, встановленої законом, сторони у відповідності до вимог ч.1 ст.259 ЦК України в договорі не вирішили. Дана позовна заява ПАТ «Дельта Банк» надійшла до суду лише 17 червня 2014 року. [PERSON] в судовому засіданні клопоче про застосування до позовних вимог банку позовної давності як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. ПАТ «Дельта Банк» в своїй позовній заяві не ставить питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, посилаючись на положення ч.4 ст.631 ЦК України (закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору). Однак, дана цивільно-правова норма жодним чином не суперечить інституту «позовної давності» й не позбавляла права ПАТ «Дельта Банк» своєчасному зверненню до суду для захисту свого порушеного права з даним позовом в межах трирічного строку позовної давності. Таким чином, хоча кредитні зобов'язання [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» і залишаються невиконаними, але сплив строк позовної давності для їх стягнення, й відповідач в судовому засіданні просить застосувати позовну давність, то в задоволенні позовних вимог банку слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed