Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

ПАТ «Закарпатгаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про компенсацію вартості природного газу в сумі 7597,45 грн. Посилається на те, що 03.03.2016 року працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» під час контрольного огляду вузла обліку на обєкті відповідача виявлено порушення на ринку природного газу, а саме лічильник не обліковує природній газ. В цей же день газовий лічильник було демонтовано для проведення періодичної повірки. В результаті повірки було встановлено, що газовий лічильник є не придатним для використання через те, що такий не обліковує природний газ при включених приладах. У зв?язку з цим на засіданні комісії ПАТ «Закарпатгаз» було прийнято рішення про донарахування через порушення обєму природного газу, яку відповідач [PERSON] повинна компенсувати, а так як добровільно сплатити відмовляється, просять стягнути з відповідача 7597,45 грн. заборгованості за спожитий природний газ. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, подав письмові заперечення проти позову. Додатково пояснив, що в будинку в м. Мукачево, пров. Пагирі Василя, 5 протягом тривалого часу ніхто не проживає, а тому природній газ не споживався з моменту встановлення газового лічильника. Заслухавши пояснення представників сторін дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2010 року відповідач [PERSON] є власником будинку, що знаходиться за адресою м. м. Мукачево, пров. Пагирі Василя (Петрова генерала), 5. Також встановлено, що будинок забезпечений газопостачанням, газопровід прийнятий в експлуатацію у 2010 році, що підтверджується відповідними актом, технічними умовами та робочим проектом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обовязки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, що відповідач отримував вказані послуги, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України свідчить про фактичне виникнення цивільних прав та обовязків між сторонами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обовязків зокрема є договори та інші правочини. Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічну правову позицію зробив Верховний Суд України у постанові від 20.04.2016 року, справа № 6-2951цс15. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобовязаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обовязків споживач несе відповідальність згідно із законом. Також судом встановлено, що відповідно до акту про виявлені порушення № 000790/21 від 03.03.2016 року, складеного представником ПАТ «Закарпатгаз» за участю споживача [PERSON], було зафіксовано порушення, а саме газовий лічильник не обліковує природній газ. В цей же день газовий лічильник, заводський номер 17184, рік виготовлення 2000, було демонтовано для проведення періодичної повірки про, що було складено акт про демонтаж лічильника газу, який підписано споживачем [PERSON] без зауважень. Відповідно до пп. 1 п. 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1379/27824) (далі КГС) до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об?єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Згідно з п. 1 глави 5 розділу ХІ КГС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Так, згідно з п. 8 глави 5 розділу ХІ КГС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Відповідно до п. 11 глави 5 розділу ХІ КГС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до п. 8 глави 3 розділу ХІ КГЗ у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об?єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних об?ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням терміну на його усунення. В подальшому в ході проведення експертизи було встановлено, що газовий лічильник визнано не придатним для застосування, оскільки відліковий механізм не працює. Вказане підтверджується довідкою про непридатність побутового лічильника газу № 129206 від 10.03.2016 року. При цьому встановлено, що будь-які механічні пошкодження відсутні. У зв?язку з виявленою непридатністю газового лічильника, вказане питання в присутності споживача було предметом розгляду відповідної комісії, в результаті чого 19.05.2016 року було прийнято рішення про нарахування газу за нормами споживання за період з 01.02.2016 по 02.03.2016 року в об?ємі 1430,28 м.куб. з розрахунку 120,00 кв.м. опалювальної площі. Вказане стверджується відповідним актом-розрахунком від 19.05.2016 року. Згідно з розрахунком нарахування газу за нормами споживання, заборгованість відповідача за період 01.02.2016 року по 02.03.2016 року становить 7597,45 грн. При цьому встановлено, що згідно з акту на пуск природного газу в будинку відповідача і визначено 120,00 кв.м. опалювальної площі та відповідну кількість газових приладів, що правильно було враховано позивачем при розрахунку об?єму природного газу. З огляду на вказане вище, суд приходить до висновку, що комісією про розгляд актів про порушень щодо відповідача було прийнято правомірне рішення про нарахування об?єму природного газу. Одночасно суд критично відноситься до позиції сторони позивача, що оскільки в будинку за адресою м. Мукачево, пров. Пагирі Василя, 5 ніхто не зареєстрований, це свідчить про відсутність споживання природного газу. Так дійсно судом встановлено, що відповідно до довідки № 1-015548, виданої 17.05.2016 року ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», в будинку, що знаходиться за адресою м. Мукачево, пров. Пагирі Василя (Петрова генерала), 5, зареєстровані особи відсутні. Також на підтвердження факту не проживання осіб в будинку стороною відповідача представлено акт № 112 від 18.05.2016 року, складеного в присутності паспортиста ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» [PERSON], яка засвідчила підписи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підписалися та відповідно ствердили про те, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку, що знаходиться за адресою м. Мукачево, пров. Пагирі Василя (Петрова генерала), 5, з 1996 року. Разом з тим, суд критично ставиться до наданих стороною відповідача доказів, що спростовують факт проживання в будинку, оскільки такі не в повній мірі відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України відповідно до яких джерелами доказів можуть бути зокрема письмові (є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи) та показання свідків. Як про це звертає увагу Верховний Суд України в п. 27 Постанови Пленуму № 2 від 12.06.2015 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», що не можуть бути використані як показання свідків їх письмові пояснення, тому у відповідних випадках (наприклад, якщо пояснення таких осіб мають значення для справи і допитати їх неможливо) вони приймаються судом як письмові докази (стаття 64 ЦПК). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що акт № 112 від 18.05.2016 року, складений в присутності паспортиста ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» [PERSON], яка засвідчила підписи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не відповідає зазначеним вище вимогам, а тому не може бути взятий до уваги судом, оскільки перешкод для допиту цих осіб безпосередньо в судовому засіданні не встановлено. Більше того, в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Додатково суд враховує і те, що сам факт реєстрації особи за іншою адресою, жодним чином не спростовує можливості споживання природного газу в будинку, що знаходиться за адресою м. Мукачево, пров. Пагирі Василя (Петрова генерала), 5. Тим більше, як встановлено судом, що в спірний період в будинку, що знаходиться за адресою м. Мукачево, пров. Пагирі Василя (Петрова генерала), 5, відбувалося споживання електроенергії, що аж ніяк не може свідчити про відсутність мешканців в цьому будинку. Інші доводи представника відповідача з приводу неправомірності прийнятого позивачем рішення аналогічно не знайшли свого підтвердження з огляду на вище вказані положення законодавства та встановлені судом обставини. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення компенсації вартості природного газу підлягають до задоволення, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму вартості природного газу у розмірі 7597,45грн. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved