Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» звернувся з позовною заявою до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання дії незаконними щодо нотаріального посвідчення: договору номер у реєстрації 1451 укладений 22 серпня 2014 року між Товариствам з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» про відступлення права вимоги за іпотечними договорами; договору номер у реєстрі 1520 укладений 22 серпня 2014 року між Товариствам з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» про відступлення права вимоги за договорами застави. Зобов'язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] виключити відомості із реєстру внесені за договором номер у реєстрі 1451 укладеним 22 серпня 2014 року про відступлення права вимоги за іпотечними договорами; договором номер у реєстрі 1520 укладеними 22 серпня 2014 року про відступлення права вимоги за договорами застави. Стягнути з приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» шкоду у розмирі 113925540 грн. 93 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 01.09.2014р. на адресу Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» надійшов лист Товариствам з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» № 109 від 01.09.2014 року згідно тексту якого Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» було повідомлено про укладення 22.08.2014р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» Договір факторингу № 2 про відступлення права вимоги за 108 кредитними договорами. Про наявність вказаного Договору факторингу Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» не було відомо та будь - яких розпоряджень ( рішень ) на їх укладення органами управління Банку не приймалось. В той же час, згідно тексту Договору фартингу, Банку стало відомо, що вказані договори від імені Банку були укладені представником - Баланюком Віктором Володимировичем, без належних на це повноважень. 26.09.2014 на підставі постанови Правління Національного банку України від 26 вересня 2014 № 610 «Про віднесення публічного акціонерного товариства акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 103 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АБ «ПОРТО-ФРАНКО», на підставі якого з 29.09.2014 розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ «ПОРТО-ФРАНКО». Наслідком запровадження тимчасової адміністрації є призупинення всіх повноважень органів управління банку та органів контролю з дня призначення уповноваженої особи Фонду та набуття даних повноважень уповноваженою особою Фонду від імені Фонду з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ст. 36 Закону України від 23.02.2012, № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - далі Закон.) На уповноважену особу Фонду покладено обов'язок забезпечити збереження активів та документації банку (ч. 1 ст. 38 Закону), який здійснюється шляхом перевірки протягом дії тимчасової адміністрації правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, в тому числі, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору (п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). В ході здійснення своїх обов'язків щодо перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, уповноваженою особою Фонду виявлено, що 22.08.2014 між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (далі - Банк) в особі його представника Баланюком Віктором Володимировичем та товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 2 (далі - Договір факторингу), за яким Банк відступив право вимоги за наступними 108 кредитними договорами. Предметом даного Договору факторингу є зобов'язання банку передати у власність відповідачу права вимоги за кредитними договорами та зобов'язання відповідача прийняти дані права вимоги та оплатити їх вартість. Отже, за своєю правовою природою Договір факторингу є договором про заміну кредитора у зобов'язанні, який носить оплатний характер. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу сума фінансування за первинними договорами, зазначеними у додатку № 1 до цього Договору визначена сторонами як сума у розмірі 6057000 грн.. 22.08.2014 позивачем було передано, а відповідачем за актом приймання-передачі прав вимоги прийнято права вимоги за договором факторингу № 2 від 22.08.2014. Цього ж дня, 22.08.2014, між сторонами були укладені два договори, за якими Банк відступив відповідачу права за договорами, які укладались з метою забезпечення вищевказаних кредитних договорів. Зокрема, 22.08.2014 між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (первісним кредитором), від імені якого діяв Баланюк Віктор Володимирович, та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, речові права за яким зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 1451 (далі - Договір № 1451). Відповідно до п. 1.1 Договору № 1451 у зв'язку з укладенням сторонами Договору факторингу первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за іпотечними договорами, зазначеними у додатку № 1 до цього Договору. За п. 3.2.2 Договору 1451 після набрання чинності цим Договором новий кредитор зобов'язаний внести за власний рахунок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відступлення прав за іпотечними договорами, в тому числі записи про зміну іпотекодержателя за іпотечними договорами та надати первісному кредитору витяги, що підтверджують здійснення таких дій. 22.08.2014 між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (первісним кредитором), від імені якого діяв Баланюк Віктор Володимирович, та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави, обтяження за яким зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 1520 (далі - Договір № 1520). Відповідно до п. 1.1 Договору № 1520, у зв'язку з укладенням сторонами Договору факторингу № 2 від 22.08.2014 первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за договорами застави, зазначеними у додатку № 1 до цього Договору. Після набрання чинності цим Договором новий кредитор зобов'язаний внести за власний рахунок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відступлення прав за договорами застави, в тому числі записи про зміну заставодержателя за договорами застави та надати первісному кредитору витяги, що підтверджують здійснення таких дій (п. 3.2.2 Договору 1520). Також позивачем було зазначено, що відповідно до даних договір було порушено кримінальне провадження № 22014000000000515, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Головним слідчим управлінням Служби безпеки України від 19.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України. Разом з тим, вказане кримінальне провадження об'єднане з кримінальним провадженням № 42014160000000485, внесеним прокуратурою Одеської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 04.11.2014 на виконання вимоги слідчого Церелунга К.П. прокуратури Одеської області № 17/1/2-186-14 від 04.11.2014. Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.07.2015р. №910/10144/15, позов задоволений частково. Визнано недійсним договір факторингу № 2, укладений 22.08.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, ідентифікаційний код 38985197) та публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, код 13881479). Визнано недійсним договір відступлення права вимоги, речові права за яким зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 1451, укладений 22 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, ідентифікаційний код 38985197) та публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, код 13881479). Визнано недійсним договір відступлення права вимоги, обтяження за яким зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 1520, укладений 22 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, код 38985197) та публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, код 13881479) про відступлення права вимоги за договорами застави. Представник відповідача позов не визнала та пояснила наступне. До приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся представник ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Баланюк В.В. та директор ТОВ «Фінансової компанії «Топ Фінанс» з питанням посвідчення договору відступлення права вимоги за іпотечним договором та договорами застави. Баланюк В.В. пояснив, що умови основних вимог договору факторингу, за якими ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» продав, а ТОВ «Фінансової компанії «Топ Фінанс» купило зобов'язання за кредитними договорами, сторони вже погодили і тому, вказані договори укладені та підписані сторонами самостійно без присутності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Та в даному випадку відповідачу необхідно було тільки посвідчити договори відступлення права вимоги за зазначеними договорами. Після встановлення осіб, перевірки їх повноважень та на підставі наданих ними документів, відповідачем було посвідчено договір відступлення права вимоги за договорами застави та договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Також представник відповідача зазначила, що договір факторингу №2 від 22.08.2014 року, за яким ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» продало, а ТОВ «Фінансової компанії «Топ Фінанс» купило зобов'язання за кредитними договорами, відповідачем не посвідчувався. Щодо посвідчення відповідачем договору відступлення права вимоги за договорами застави та договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами зазначаю, що відповідачем у відповідності до п.1 ст. 92 ЦК України, п. 1 ст. 239 ЦК України, Статуту ПАТ АБ « ПОРТО -ФРАНКО», ст..ст. 9,19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», п. 63,64,67 Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень, проведено реєстрацію відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Згідно зі ст. 27 ЗУ «Про нотаріат» № 3425-XII від 2 вересня 1993 року нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа. Судом встановлено, що 26.09.2014 на підставі постанови Правління Національного банку України від 26 вересня 2014 № 610 «Про віднесення публічного акціонерного товариства акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 103 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АБ «ПОРТО-ФРАНКО», на підставі якого з 29.09.2014 розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ «ПОРТО-ФРАНКО». В ході здійснення своїх обов'язків щодо перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, уповноваженою особою Фонду виявлено, що 22.08.2014 між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (далі - Банк) в особі його представника Баланюком Віктором Володимировичем та товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 2 (далі - Договір факторингу), за яким Банк відступив право вимоги за наступними 108 кредитними договорами. Предметом даного Договору факторингу є зобов'язання банку передати у власність відповідачу права вимоги за кредитними договорами та зобов'язання відповідача прийняти дані права вимоги та оплатити їх вартість. Отже, за своєю правовою природою Договір факторингу є договором про заміну кредитора у зобов'язанні, який носить оплатний характер. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу сума фінансування за первинними договорами, зазначеними у додатку № 1 до цього Договору визначена сторонами як сума у розмірі 6057000 грн.. 22.08.2014 позивачем було передано, а відповідачем за актом приймання-передачі прав вимоги прийнято права вимоги за договором факторингу № 2 від 22.08.2014. Цього ж дня, 22.08.2014, між сторонами були укладені два договори, за якими Банк відступив відповідачу права за договорами, які укладались з метою забезпечення вищевказаних кредитних договорів. Зокрема, 22.08.2014 між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (первісним кредитором), від імені якого діяв Баланюк Віктор Володимирович, та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, речові права за яким зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 1451 (далі - Договір № 1451). Відповідно до п. 1.1 Договору № 1451 у зв'язку з укладенням сторонами Договору факторингу первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за іпотечними договорами, зазначеними у додатку № 1 до цього Договору. За п. 3.2.2 Договору 1451 після набрання чинності цим Договором новий кредитор зобов'язаний внести за власний рахунок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відступлення прав за іпотечними договорами, в тому числі записи про зміну іпотекодержателя за іпотечними договорами та надати первісному кредитору витяги, що підтверджують здійснення таких дій. 22.08.2014 між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (первісним кредитором), від імені якого діяв Баланюк Віктор Володимирович, та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави, обтяження за яким зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 1520 (далі - Договір № 1520). Відповідно до п. 1.1 Договору № 1520, у зв'язку з укладенням сторонами Договору факторингу № 2 від 22.08.2014 первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за договорами застави, зазначеними у додатку № 1 до цього Договору. Після набрання чинності цим Договором новий кредитор зобов'язаний внести за власний рахунок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відступлення прав за договорами застави, в тому числі записи про зміну заставодержателя за договорами застави та надати первісному кредитору витяги, що підтверджують здійснення таких дій (п. 3.2.2 Договору 1520). Також відповідно до даних договір було порушено кримінальне провадження № 22014000000000515, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Головним слідчим управлінням Служби безпеки України від 19.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України. Разом з тим, вказане кримінальне провадження об'єднане з кримінальним провадженням № 42014160000000485, внесеним прокуратурою Одеської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 04.11.2014 на виконання вимоги слідчого Церелунга К.П. прокуратури Одеської області № 17/1/2-186-14 від 04.11.2014. Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.07.2015р. №910/10144/15, позов задоволений частково. Визнано недійсним договір факторингу № 2, укладений 22.08.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, ідентифікаційний код 38985197) та публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, код 13881479). Визнано недійсним договір відступлення права вимоги, речові права за яким зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 1451, укладений 22 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, ідентифікаційний код 38985197) та публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, код 13881479). Визнано недійсним договір відступлення права вимоги, обтяження за яким зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 1520, укладений 22 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, код 38985197) та публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, код 13881479) про відступлення права вимоги за договорами застави. До приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся представник ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Баланюк В.В. та директор ТОВ «Фінансової компанії «Топ Фінанс» з питанням посвідчення договору відступлення права вимоги за іпотечним договором та договорами застави. Баланюк В.В. пояснив, що умови основних вимог договору факторингу, за якими ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» продав, а ТОВ «Фінансової компанії «Топ Фінанс» купило зобов'язання за кредитними договорами, сторони вже погодили і тому, вказані договори укладені та підписані сторонами самостійно без присутності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Та в даному випадку відповідачу необхідно було тільки посвідчити договори відступлення права вимоги за зазначеними договорами. Після встановлення осіб, перевірки їх повноважень та на підставі наданих ними документів, відповідачем було посвідчено договір відступлення права вимоги за договорами застави та договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Також представник відповідача зазначила, що договір факторингу №2 від 22.08.2014 року, за яким ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» продало, а ТОВ «Фінансової компанії «Топ Фінанс» купило зобов'язання за кредитними договорами, відповідачем не посвідчувався. Щодо посвідчення відповідачем договору відступлення права вимоги за договорами застави та договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами зазначаю, що відповідачем у відповідності до п.1 ст. 92 ЦК України, п. 1 ст. 239 ЦК України, Статуту ПАТ АБ « ПОРТО -ФРАНКО», ст..ст. 9,19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», п. 63,64,67 Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень, проведено реєстрацію відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Суд вважає, що відповідно до ст. 27 ЗУ «Про нотаріат» № 3425-XII від 2 вересня 1993 року нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа. Крім того, з аналізу ст. 1054 ЦК України вбачається, що кредитором може виступати банк або інша фінансова установа, діяльність яких врегульована ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За таких обставин суд не вбачає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed