Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500951916 від 12.07.2014 р. в сумі 50896,53 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.07.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 500951916, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 30044,22 грн. на строк з 12.07.2014 року до 14.07.2019 року. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 30044,22 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 30044,22 грн., за відсотками - 6338,55 грн. та по комісії - 12113,76 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку а останні 12 місяців, яка станом на 14.11.2015 року становить: штраф - 2400 грн. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частин Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредит заборгованість за відсотками та неустойкою. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності на підставі наявних доказів та матеріалів. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та надала суду зустрічну позовну заяву з вимогою про визнання кредитного договору № 500951916 від 12.07.2014 р. недійсним як такий, що не відповідає принципам цивільного законодавства в частині справедливості, Закону України «Про захист прав споживачів», так як написаний незрозумілим кеглем, а також посилалась на істотну міну обставин, яка передбачена ст. 652 ЦК України, як підстава для розірвання договору. Відповідачка пояснила, що вона дійсно уклала кредитний договір № 500951916 від 12.07.2014 р. з ПАТ «Альфа-Банк» та отримала кредитні кошти в сумі 30044,22 грн. Заборгованість виникла через скрутне матеріальне становище, в яке відповідачка потрапила після того, як була ошукана іншою кредитною установою. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку обґрунтовані, та підлягають задоволенню згідно ст. 526, ст. 610, ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов'язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Отже слід стягнути прострочену заборгованість за кредитом - 30044,22 грн., за відсотками - 6338,55 грн. та по комісії - 12113,76 грн. В силу ст. 549 ЦК України до стягнення підлягає також обумовлена договором неустойка у виді штрафу за останні 12 місяців до звернення позивача до суду в сумі 2400 грн. Також на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. В той же час у задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного. Вирішуючи справу суд виходить з положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, в яких визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обгрунтовуючи свої вимоги відповідачка послалася на порушення вимог ст. 203 ЦК України, як на підставу недійсності правочину, як такого, що не відповідає принципам цивільного законодавства в частині справедливості. Дослідивши письмові матеріали справи суд не вбачає у даній справі будь яких обставин, які б давили підстави для визнання спірного правочину недійсним з причин, вказаних відповідачкою.

Outcome: approved