Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги позивачки обґрунтовані тим, що 10 грудня 2002 року вона вступила в шлюб з відповідачем по справі. Їхній шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №8. Мають двоє дітей, один з котрих є повнолітнім, а саме [PERSON] , [INFO] . Відповідно до позовної заяви, позивачка вважає, що у зв`язку з тим, що на даний час донька є повнолітньою особою та навчається на денній формі Первомайського медичного коледжу на договірній основі, та потребує в зв`язку з навчанням матеріальної допомоги з боку батька, то в даній ситуації вона претендує на стягнення з відповідача по справі аліментів на утримання повнолітньої дитини, оскільки донька знаходиться на її утриманні з повною сплатою нею всіх витрат, пов`язаних із оплатою вартості безпосередньо самого навчання, та відповідною сплатою грошових коштів, пов`язаних із життєдіяльністю доньки, в тому числі і придбання предметів одягу, оплатою сум за проживання дитини в гуртожитку. Безпосередньо сама донька [PERSON] немає самостійного доходу чи прибутку, та відповідно можливості самостійно з власних джерел, приватно, особисто фінансувати своє навчання. На думку позивачки, що [PERSON] спроможний матеріально допомогти доньці на період її навчання. Відповідач за відомою їй інформацією працює та отримує прибутки від роботи в Жеребківській дослідній станції в якості тракториста, відповідно має заробіток та змогу надавати дитині підтримку матеріального характеру до закінчення донькою навчання. З урахуванням наведених вище обставин позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою та просить в прохальній частині: - винести рішення, котрим стягнути аліменти з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, по день закінчення донькою навчання, тобто по 30 червня 2021 року, починаючи з дня пред`явлення позову; - витрати пов`язані зі зверненням до суду з даною позовною заявою, а саме суму за надання правничої допомоги, стягнути з відповідача по справі, згідно представлених документів. Ухвалою від 10 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників (а.с.29-30). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористався та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подав, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався. У судове засідання 27 квітня 2021 року сторони по справі не з`явилися. При цьому, суд бере до уваги заяву позивачки від 03 лютого 2021 року (а.с.20), в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Крім того, відповідач також надав 27 квітня 2021 року через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю (а.с.40). Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність заяв в яких вони висловлюють свою позицію щодо позовних вимог, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Позивачкою у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка та зареєстрована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Новогеоргіївка, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26 липня 2004 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.5). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Ананьїв Одеської області, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що пітверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 травня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.7), та довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданої 05 лютого 2021 року Ананьївською міською радою (а.с.28). Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 січня 2021 року повторно Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.8). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої 26 вересня 2017 року повнолітня донька позивачки та відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Зокрема, встановлено, що повнолітня донька позивача та відповідача [PERSON] навчається в Первомайському медичному коледжі на IV курсі за спеціальністю 223 Медсестринство спеціалізація сестринська справа, денна форма навчання на договірній основі, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, ВНЗ І-го рівня акредитації, стипендія не нараховується та не виплачується (а.с.13), що також підтверджується копією договору №17-с/с від 30 серпня 2017 року про надання освітніх послуг між комунальним вищим навчальним закладом «Первомайський медичний коледж» та фізичною особою (а.с.12). З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду з вимогою про винесення рішення, котрим стягнути аліменти з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, по день закінчення донькою навчання, тобто по 30 червня 2021 року, починаючи з дня пред`явлення позову; Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини 8 статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проте, суд бере до уваги заяву відповідача написану ним власноруч, яка була подана 27 квітня 2021 року через канцелярію Ананьївського районного суду Одеської області, в якій він зокрема зазначив, що позовні вимоги позивача визнає повністю (а.с.40). Згідно з частиною 1 та 5 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Ананьїв Одеської області, та зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 28 травня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь позивачки [PERSON] , [INFO] , уродженки та зареєстрованої за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Новогеоргіївка, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 26 липня 2004 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 03 лютого 2021 року по день закінчення донькою навчання, тобто по 30 червня 2021 року, але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 03 лютого 2021 року. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, в прохальній частині позовної заяви позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати, пов`язані зі зверненням до суду з даною позовною заявою, а саме на правничу допомогу, згідно представлених документів. В підтвердження того, що позивачеві було надано правничу допомогу за складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання до позовної заяви додано такі документи як: - витяг з договору про надання правової допомоги від 25 січня 2021 року; - виписку із договору про надання правової допомоги від 25 січня 2021 року; - копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №204 виданого 22 травня 2003 року адвокату [PERSON] ; - розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу; - квитанцію до прибуткового касового ордера №83 від 25 січня 2021 року в сумі 600 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи заяву відповідача подану ним 27 квітня 2021 року через канцелярію суду, в якій він зокрема зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повністю, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат понесених нею за надання професійної правничої допомоги в розмірі 600 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. З урахуванням того, що позивачка в даній категорії справи звільняється від сплати судового збору та враховуючи приписи п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в прибуток держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved