Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що розглянувши заяву [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], про надання висновку щодо доцільності та відповідності інтересам дитини, позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування, встановив: Малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з рідним братом [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Відносини в сім'ї добрі, побудовані на взаємоповазі та любові один до одного. [PERSON] доглядає за малолітньою сестрою [PERSON], [INFO], забезпечує належний догляд за дитиною, турбується про її здоров'я, цікавиться навчанням в школі. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] видане 05 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області). Батько дитини - [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], самоусунувся від утримання та виховання доньки, не виявляє батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини. Своєю нотаріально завіреною заявою не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просить Фастівський міськрайонний суд слухати справу без його участі. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради та третя особа позов підтримали. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON] - [PERSON], померла [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що питання щодо виховання вирішуються рідним братом неповнолітньої [PERSON]. Відповідач передбачених законом обов'язків щодо виховання та розвитку дитини належним чином не виконує, не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради № 06-23/508 від 25 лютого 2014 року вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. З огляду на викладене та те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої [PERSON], що знайшло своє підтвердження в суді, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення. Суд, вирішуючи питання про передачу неповнолітньої [PERSON] під опіку Органу опіки та піклування Фастівської міської ради враховує те, що особи , які визначені ст. 167 СК України не виявили бажання взяти дитину під свою опіку, а також ту обставину, що на час розгляду справи відповідного висновку про доцільність призначення відповідного опікуна не прийнято. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначене, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/3 частини заробітку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо накладення заборони на відчуження майна та житла відповідача безпідставні, заява про забезпечення позову у формі визначеній частиною другою статті 151 ЦПК України не подавалася, відповідне клопотання під час розгляду справи позивачем заявлено не було. Позов в цій частині в межах вказаного позовного провадження задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: approved