Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

ПАТ «Дніпрогаз» 28 січня 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про зобов'язання виконати умови договору про надання населенню послуг з газопостачання та надати доступ до житлового приміщення. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 лютого 2014 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, які ним були усунуто 1 квітня 2014 року. ПАТ «Дніпрогаз» у своєму позові посилався на те, що правовідносини між ПАТ «Дніпрогаз» та відповідачами оформлені шляхом укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання і відкриття особового рахунку № [NUMBER] від 6 лютого 2003 року. Однак, зобов'язання відповідачів за зазначеним договором виконуються неналежним чином - оплата отриманих ними послуг з газопостачання здійснювалась несвоєчасно та не в повному обсязі, про що свідчить станом на лютий 2014 року заборгованість у розмірі 1 375 грн. 10 коп. 29 вересня 2011 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідачів за спожитий природній газ у розмірі 1 081 грн. 15 коп., а також судові витрати у розмірі 55 грн. 50 коп. Тобто спірне питання щодо наявності заборгованості за надані послуги газопостачання у розмірі 1 081 грн. 15 коп. було вирішено в судовому порядку. 10 квітня 2012 року судовий наказ було направлено до Ленінського відділу ДВС ДМУЮ для стягнення заборгованості. 13 квітня 2012 року Ленінським відділом ДВС ДМУЮ виконавче провадження було відкрито, а 17 червня 2013 року - винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв'язку з тим, що майно, на яке може бути звернено стягнення, у боржників відсутнє. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних 5 днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання, на підставі п. 19 правил надання населенню послуг з газопостачання. У разі несплати послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Однак відповідачі перешкоджають представникам ПАТ «Дніпрогаз» скористатися своїм правом, передбаченим правилами надання населенню послуг з газопостачання, що підтверджується актом від 15 січня 2014 року про недопуск до житлового приміщення з метою припинення послуг з газопостачання на підставі наявності заборгованості за надані послуги з газопостачання. Позивач у своєму позові просив суд солідарно зобов'язати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надати доступ представникам ПАТ «Дніпрогаз» до житлового та підсобного приміщення за адресою: [ADDRESS], де розташовані газові прилади і пристрої для припинення газопостачання, а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 76 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Дніпрогаз», правонаступником якого є ПАТ «Дніпрогаз», та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS], на підставі якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] від 6 лютого 2003 року (а.с. 11-14). З урахуванням того, що договір про надання населенню послуг з газопостачання позивачем було укладено з [PERSON], споживачем послуг, що надаються ПАТ «Дніпрогаз», є саме цей відповідач. Відповідно до довідки КЖЕП № 34, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Однак, умови договору належним чином не виконувалися, послуги з надання газопостачання не сплачувалися, внаслідок чого станом на 31 липня 2011 року виникла заборгованість перед ПАТ «Дніпрогаз» у розмірі 1 081 грн. 15 коп. (а.с. 8). На підставі наявної заборгованості 29 вересня 2011 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ, на підставі якого з відповідачів солідарно було стягнуто заборгованість за надані послуги газопостачання на користь ПАТ «Дніпргаз» (а.с. 15). З метою виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, виданого 29 вересня 2011 року, ПАТ «Дніпрогаз» його було направлено до Ленінського відділу ДВС ДМУЮ, однак постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 17 червня 2013 року його було повернуто стягувачу у зв'язку з тим, що вжитими заходами державним виконавцем майна боржників, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено (а.с. 16). На адресу відповідачів ПАТ «Дніпрогаз» було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природній газ з попередженням про припинення газопостачання № 2888/17/2-09 від 28 серпня 2013 року (а.с. 17), про що свідчить конверт та поштове повідомлення (а.с. 18). Крім того, позивач посилається на те, що відповідачі перешкоджають працівникам ПАТ «Дніпрогаз» в доступі до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], з метою проведення відключення від газопостачання з належним попередженням про припинення газопостачання від 18 жовтня 2013 року, про що працівником ПАТ «Дніпрогаз» було складено акт про недопуск для проведення відключення від газопостачання від 15 січня 2014 року (а.с. 19). П. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. П. 4 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ № 2246 від 9 грудня 1999 року, передбачено, що послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. На підставі п. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: 1) для ліквідації аварій - цілодобово; 2) для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором. Абз. 11 п. 7 договору № [NUMBER] про надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що споживач зобов'язується безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади та пристрої, лічильники газу представників газотранспортної організації після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для: локалізації та ліквідації аварійних ситуацій; відключення та зміни газових приладів, пристроїв, усунення порушень і несправностей у їхній роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем газопостачання та дворових газопроводів приватних будинків, перевірки показань лічильників газу, наявності та цілісності пломб на них. Крім того, абз. 12 п. 29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ № 2246 від 9 грудня 1999 року, також передбачено, що споживач зобов'язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для: локалізації та ліквідації аварійних ситуацій; відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, перевірки показань лічильників газу, наявності та цілості пломб на них; демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаного з проведенням їх планової повірки; звіряння показників фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу. З урахуванням положень зазначених норм, а також приймаючи до уваги те, що договір про надання населенню послуг з газопостачання було укладено між позивачем і відповідачем [PERSON], тому договірні відносини у позивача виникли саме з цим відповідачем, який перешкоджає працівникам ПАТ «Дніпрогаз» скористатися своїм правом доступу до приладів внутрішньобудинкових систем газопостачання, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дніпрогаз» про зобов'язання надання доступу до житлового приміщення слід задовольнити частково та зобов'язати [PERSON] надати доступ представникам ПАТ «Дніпрогаз» до житлового та підсобного приміщення за адресою: [ADDRESS], в місця розташування газових приладів та пристроїв для припинення газопостачання. У задоволенні позовних вимог щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] позивачу слід відмовити. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1), ), який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial