Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Наприкінці липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 04 травня 2012 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений попередній договір про відчуження транспортного засобу. Згідно умов якого ФОП [PERSON] зобовязався доставити з країн Європейського Союзу в Україну автобус марки «Neoplan 316 UE» 1996 року випуску, розмитнити та отримати сертифікат, а [PERSON] зобовязався на протязі двох днів внести авансовий платіж в розмірі 30% від вартості автобуса. Позивач свої зобовязання виконав та сплатив авансовий платіж в сумі 5000 доларів США. Проте, відповідач жодних умов договору не виконав. В телефонних розмовах повідомляв позивачу, що виконає всі умови договору, проте з листопада 2016 року почав взагалі уникати розмов з позивачем. 01 лютого 2017 року [PERSON] направив на адресу відповідача вимогу про повернення авансового платежу, але відповіді не отримав. Тому [PERSON] просить суд стягнути з ФОП [PERSON] на свою користь авансовий платіж за попереднім договором про відчуження транспортного засобу від 04 травня 2012 року у розмірі 135395 гривень. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою підтримав предявлений позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Крім цього, вказав, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04 травня 2012 року [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали попередній договір про продаж транспортного засобу. За умовами якого ФОП [PERSON] зобовязався в строк до 30 днів доставити з країн Європейського Союзу в Україну автобус маки «Neoplan 316 UE» 1996 року випуску, білого кольору, на 50 місць, розмитнити його та отримати сертифікат. Вартість автобуса становить 39000 доларів США, що еквівалентно 314145 гривень. В свою чергу, [PERSON] зобовязався на протязі двох днів з дня укладення договору сплатити авансовий платіж в розмірі 30%-40% від вартості автобуса(а.с.5). [PERSON] свої зобовязання виконав та сплатив авансовий платіж в сумі 5000 доларів США. Вказана обставина підтверджується розпискою відповідача про внесення авансового платежу, що скріплено його власноручним підписом та печаткою ФОП (а.с.6). Відповідно до ч.1 та 3 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім цього, за правилами ч.2 ст.627 ЦК України передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. За змістом ч.1 та ч.2 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. У відповідності до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Встановлено, що між сторонами по справі так і не був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу. Зважаючи на це, у ФОП [PERSON] виник обовязок повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 135395 гривень. Крім цього, оскільки, при предявленні позову [PERSON] не сплатив судовий збір, так як звільнений від його сплати та враховуючи те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1353 гривень 95 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved