Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Орган опіки та піклування Видиборської сільської ради звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому зазначив, що [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей - сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Син [PERSON] з народження за заявою матері перебуває у комунальному закладі «Житомирський обласний будинок дитини для дітей сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради. Дочка [PERSON] проживає з батьками. [PERSON] та [PERSON] ведуть бродяжницький спосіб життя, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, тим самим ухиляються від виконання батьківських обов`язків, неодноразово попереджалися про відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. Однак своє ставлення до утримання та виховання дітей не змінюють, ігнорують їх потреби, не забезпечують належні умови для проживання дітей. За таких обставин орган опіки та піклування Видиборської сільської ради просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та передати останніх в державний інтернатний заклад, так як не виявлено родичів, які могли б стати опікуном малолітніх. Стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь та утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на особистий розрахунковий рахунок в Ощадному Банку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, з наведених в позовній заяві підстав. Вказала, що з моменту перебування позову в суді поведінка відповідачів не змінилась. Відповідачі в судовому засіданні будь-яких заперечень проти позову не заявили. [PERSON] вказав, що працює. Представник третьої особи в судовому засіданні висловила думку про можливість задоволення позову та позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі, є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Відповідачі своїх обов`язків по відношенню до дітей не виконують, не займаються їх вихованням, не піклуються про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, умов для утримання та виховання дітей не мають, не намагаються їх створити. Син [PERSON] з народження перебуває у комунальному закладі «Житомирський обласний будинок дитини для дітей сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради. Відповідачі органом опіки та піклування Видиборської сільської ради неодноразово попереджені про відповідальність про ухилення від виконання батьківських обов`язків, проте не змінили своє ставлення до утримання та виховання дітей. У відповідності до характеристики на [PERSON] та [PERSON] , виданою Видиборською сільською радою від 06.07.2020 року відповідачі проживають на території Видиборської сільської ради, у будинку батьків [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] , не працюють, живуть за рахунок випадкових заробітків, умов для проживання дітей не мають, схильні до зловживання алкогольних напоїв, палять (а.с. 8). Вказані обставини відповідачами не спростовано. Органом опіки та піклування Видиборської сільської ради надано висновок про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та передати останніх в державний інтернатний заклад, так як не виявлено родичів, які могли стати опікуном малолітніх (а.с.7). Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В Постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та стягувати з них аліменти на користь та утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з кожного на кожну дитину на особистий розрахунковий рахунок в Ощадному Банку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття. У відповідності із ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України та п.2.4 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню) або за місцем проживання опікуна (піклувальника). В судовому засіданні встановлено, що малолітні діти відповідачів залишились без батьківського піклування, орган опіки і піклування клопотав про передання дітей до державного інтернатного закладу, оскільки відсутні особи, які могли стати опікуном дітей, тому суд вважає, що малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , слід передати в державний інтернатний заклад. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідачів в дохід держави судовий збір в сумі 1681,60 грн по 840,80 грн з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved