Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 03.12.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 010-01530-031211 на умовах якого [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті, банк випускає та надає відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених у тарифному пакеті «Нова Готівочка» та Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. За умовами договору банк відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 7000,00 грн. Відповідач зобов'язався щомісяця, в строки встановлені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення заборгованості за Овердрафтом за попередній звітний місяць, сплачувати суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені за попередній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, а тому станом на 15.08.2014 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 4945 грн., яка складається з тіла кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 03 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010-01530-031211 відповідно до якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті, випускає та надає відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених у тарифному пакеті «Нова Готівочка» та Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 7000,00 грн. Картку та ПІН-код відповідач отримав, про що свідчить його підпис в договорі (а.с. 3-4) та користувався коштами, про що свідчить розрахунок (а. с. 11). У відповідності до договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого визначаються у тарифах. Обов'язковими складовими його є: частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів (п.3.6.) За умовами тарифного пакету цей платіж складається з: частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих відсотків за кредит (тариф п.1.4.1.), плати за обслуговування (тариф п.1.5.), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф п.1.4.3), штраф за прострочену заборгованість (тариф п.3.1) та суми заборгованості минулих періодів. [PERSON] не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, останній платіж внесений 17.01.2014 року в розмірі 300 грн., а тому станом на 15.08.2014 року виникла заборгованість в розмірі 4945,00 грн., з яких: тіло кредиту - 4945,00 грн. Дані обставини встановлені в судовому засіданні на підставі наданих доказів. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов'язання не виконав, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні, права позивача є порушені і підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного

Outcome: approved