Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір №846298, відповідно до умов якого позичальнику було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 25250,00 доларів США. Цільовим призначенням кредиту було проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 08.072008 року, що укладений між позичальником та [PERSON] В подальшому до даного договору були укладені дві додаткові угоди №1 та №2. Також, з метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов'язань з ним було укладено договір іпотеки нерухомого майна - земельної ділянки, яка була придбана за кредитні кошти та знаходиться в [ADDRESS]. Херсонської області. Окрім цього, з [PERSON] був укладений договір поруки, за яким, останній взяв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями позичальника солідарно з ним. На теперішній час, позивач, зазначаючи про неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань передбачених кредитним договором в частині своєчасної сплати кредиту та процентів, просить стягнути з відповідачів достроково солідарно суму боргу в розмірі 18902,93 грн. та 40166,01 доларів США., що разом складає 494866,13 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є позивач з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони був укладений кредитний договір № 846298. Згідно п. 1.1 кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в сумі 25250,00 доларів США за програмою «Іпотечний конструктор». За користування кредитом відповідач повинен сплачувати відсотки в розмірі 12,3% річних. Цільовим використанням кредиту являється проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 08.07.2008 року, який укладений між позичальником та [PERSON], згідно якого [PERSON] придбав у власність земельну, яка знаходиться по [ADDRESS]. Також 11.08.2010 та 13.08.2010 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] були укладені додаткова угода № 1 та додаткова угода №2 до кредитного договору № 846298 відповідно, якими була погоджена нова редакція кредитного договору та внесені зміни до умов кредитування. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань передбачених кредитним договором, 08.07.2008 року між ним та банком був укладений договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,0459 га., розташовану по [ADDRESS]. Окрім цього, виконання зобов'язань позичальника були забезпечені ще одним видом - порукою. Так, 13 серпня 2010 року банк з відповідачем [PERSON] уклав договір поруки №846298/1. Згідно п. 1.1. вказаного договору, поручитель поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору № 846298, в тому числі повернути суму кредиту, сплатити відсотки та інші платежі, а також штрафні санкції. Договорами також встановлено солідарну відповідальність позичальника і поручителя. Згідно умов кредитного договору викладеного в редакції наведеній в додатковій угоді №2, позичальник повинен сплачувати щомісячно суму мінімального необхідного платежу в розмірі 272,38 доларів США, однак з поетапною відстрочкою його сплати, яка передбачає собою чотири етапи, протягом яких [PERSON] зобов'язаний сплачувати грошові кошти в розмірах наведених в додатку №1 «Графік погашення кредиту» до додаткової угоди. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Так, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 4.1, у разі невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов кредитного договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 4.2 визначено, що у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2-3.3.13, 3.3.15-.3.3.22 цього договору (крім п. 3.3.7 договору), позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього договору, за кожен випадок. Таким чином, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 20.06.2014 року сума боргу [PERSON] складає 41761,21 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 494866,13 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 24772,59 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 15393,42 доларів США, пеня за порушення строків платежів за кредитом та відсотках - 356,57 доларів США (еквівалентно 4225,29 грн.), штраф за порушення положень кредитного договору - 1238,63 (еквівалентно 14677,64 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими, оскільки виходять із умов укладених договорів та відповідають нормам чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ «КБ «Надра» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved