Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

ПАТ Всеукраїнський [PERSON] в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 111 685,90 грн. за кредитним договором №4/07/31-05/а від 09.08.2007 року, посилаючись на те, що відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в розмірі 10 600 доларів США строком до 31.07.2013 року зі сплатою 13% річних. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору за відповідачем наявна заборгованість в розмірі111 685,90 грн., яку банк просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 68). Відповідач в судове засідання не з'явився, повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.50-52, 65-67). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 09.08.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», назву якого в подальшому змінено на публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №4/07/31-05/а, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав грошові кошти в сумі 10 600 доларів США для проведення розрахунків за рахунком №338 від 06.08.2007 року АФ ТДЦ Авто за транспортний засіб марки JAK НFС1020К та зобовязався погасити кредит до 31.07.2013 року. Умовами п. 1.3 договору передбачено обов'язок позичальника сплатити 13 % річних за користування кредитом (а.с. 5-11). 20.06.2008 року між сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору №4/07/31-05/а від 10.08.2007 року (а.с.11 зворот). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №4/07/31-05/а від 10.08.2007 року (а.с.3, 4). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Пунктом 4.5. кредитного договору та додатковим договором визначено штрафні санкції: за неналежне виконання грошових зобовязань, якщо прострочення виконання таких зобовязань сталося більше ніж на 7 календарних днів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми неналежно виконаного грошового зобовязання, розрахований від суми невиконаних зобовязань, а саме неповерненого кредиту, несплачених процентів та/або плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав і які не були виконані станом на восьмий календарний день прострочення такого виконання. Позивачем станом на 30.06.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №4/07/31-05/а від 09.08.2007 року, відповідно до якого нараховано заборгованість відповідача за кредитом в загальній сумі 231 417,04, в тому числі: 4 279,60 дол. США заборгованість за кредитом, 4 928,02 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, та 2 567 грн. 09 коп., - пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.3, 4). 17.06.2011 року рішенням Івано-Франківського міського суду стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ ВіЕйБі Банк заборгованість за кредитним договором №4/07/31-05/а від 09.08.2007 року в розмірі 62 014,48 грн. та 740,14 грн. судових витрат (а.с.13, 14). Згідно проведеного позивачем розрахунку до стягнення підлягає 111 685,90 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 611, 612, 546, 548, 1050, 1054, 1166, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved