Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог В березні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на 1/3 частини квартири в порядку спадкування. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла його та відповідача мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 2/3 квартири, загальною площею 73,2 кв.м., житловою 42,7 кв.м., що по [ADDRESS] . За померлою [PERSON] значиться 2/3 частини даної квартири у формі приватної спільної часткової власності. Відповідач [PERSON] є сином померлої, спадкоємцем за законом та співвласником спадкового майна, за ним значиться 1/3 квартири у формі приватної спільної часткової власності. Зазначив, що він також є сином, а отже спадкоємцем за законом померлої [PERSON] 08 травня 2020 року він звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Олійник І.М., однак постановою від 05 березня 2021 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності безспірних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Усі правовстановлюючі документи знаходяться у віданні представників відповідача [PERSON] , які також звернулися до зазначеного нотаріуса, але не подали оригінали документів до сих пір, що фактично можна розцінювати як свідоме затягування процесу оформлення спадщини за померлою [PERSON] . Просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 24 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 26 травня 2021 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення розумних витрат на лікування та поховання спадкодавця та розподіл частини спадщини. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 26 травня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 26 травня 2021 року залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 26 травня 2021 року витребувано ряд доказів. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 24 червня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду у судовому засіданні. Аргументи учасників справи Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. в судове засідання не з*явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 березня 2021 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Підстави виникнення: свідоцтво про право власності на житло від 26 грудня 1994 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2010 року (а.с.15-16, а.с.93,97). [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 1/3 частина вищевказаної квартири (а.с. 15-16, 93). Відповідно до технічного паспорту загальна площа двокімнатної квартири [ADDRESS] становить 73,2 кв.м., житлова площа - 42,7 кв.м. (а.с.17-20). Згідно звіту №559 про оцінку нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS] вартість об*єкту становить 1053531,00 грн. (а.с.21-27). З матеріалів спадкової справи №10/2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Олійник І.М. від 05 березня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності безспірних правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.103-124). Мотивувальна частина Позиція суду Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ст. 1278 ЦК України вбачається, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відтак, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи надані суду докази на підставі повного, всебічного, об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, беручи до уваги те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частину квартири після смерті матері, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього не має, враховуючи рівність часток кожного спадкоємця у спадщині, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved