Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 04.02.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № 002-22511-040213 на умовах якого відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з кредитною лінією з лімітом в розмірі 19598,25 грн. Відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за договором шляхом внесення щомісячного платежу, який складається з: тіла кредиту, нарахованих процентів річних, плати за обслуговування та інших виплат згідно умов договору. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому станом на 02.07.2014 року виникла заборгованість у розмірі 28110,02 грн., з яких: тіло кредиту - 16673,46 грн., прострочене тіло кредиту - 2924,79 грн., заборгованість по відсотках - 2076,73 грн., заборгованість по комісіям - 6435,04 грн. За викладених обставин позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, натомість подав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у своєму клопотанні не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважаться вчиненим в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 04.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір № 002-22511-040213, який складається з заяви, Правил надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб та Тарифів банку. Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER], видано платіжну картку та надано можливість користуватись кредитними коштами з погодженим максимальним лімітом в розмірі 20000,00 грн. зі сплатою 14,99 % річних за користування кредитом та плати за обслуговування кредитного залишку (3,95% від суми використаних коштів). Картку та ПІН-код відповідач отримав, про що свідчить його підпис в заяві (а.с.3) та користувався коштами, про що свідчить розрахунок (а.с.8,9). У відповідності до договору, відповідач зобов'язаний щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складовими якого є: частка обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих відсотків за кредитом, плати за обслуговування, овердрафту, відсотків за овердрафт, штраф за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Відповідач свої зобов'язання не виконав, останній платіж вніс 07.11.2013 року в розмірі 500,00 грн., а тому виникла заборгованість, яка станом на 02.07.2014 року становить 28110,02 грн., з яких: тіло кредиту - 16673,46 грн., прострочене тіло кредиту - 2924,79 грн., заборгованість по відсотках - 2076,73 грн., заборгованість по комісіям - 6435,04 грн. (а.с.8,9). Розмір заборгованості встановлений на підставі наданих доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов'язання не виконав, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні, права позивача є порушені і підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved