Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗМІСТУ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 23 грудня 2019 року до Голованівського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості. 02 березня 2020 року ухвалою цього суду справу передано за підсудністю до Летичівського районного суду Хмельницької області і ухвалою від 13 квітня 2020 року її прийнято до розгляду і постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 2. Згідно позовної заяви [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 14 березня 2014 року і отримала кредит у розмірі 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою підтверджується, що відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто свої зобов`язання за договором не виконала. Станом на 31 жовтня 2019 року у [PERSON] існує заборгованість, яка становить 50093,95 грн., з них: заборгованість кредитом 398,59 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 44624,61 грн., заборгованість за комісією 0,00 грн., заборгованість за пенею 2209,13 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2361,62 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Вказану суму заборгованості та судовий збір позивач просить стягнути з відповідача. 3. 23 лютого 2021 року надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» про зменшення розміру позовних вимог і просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1218,42 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 398,59 грн., в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту 398,59 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 819,83 грн., заборгованість з пені 0,00 грн. 4. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотань просить розгляд проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 5. Відповідач в жодне судове засідання не з`явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, не подала до суду ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО ЗАОЧНОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 6. Умови, визначені в ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у даній справі дотримані, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. ІV. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ 7. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) 8. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). В силу положень ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 1). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч. 2). Як зазначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). В силу ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1). VІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 9. 14 березня 2014 року [PERSON] подала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку у якій вказані її анкетні дані, місце проживання та місце реєстрації, контактний телефон. Однак, не вказано, що бажає оформити на своє ім`я будь-яку картку та отримати кредитні кошти у банку. 10. Із довідки банку вбачається, що між сторонами був підписаний кредитний договір №б/н за яким надано [PERSON] кредитну карту № [NUMBER] , дата відкриття 14 березня 2014 року, термін дії 01/18. 11. Згідно довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н): старт карткового рахунку 14 березня 2014 року (№ [NUMBER] ), зміна кредитного ліміту 14 березня 2014 року (встановлено кредитний ліміт на суму 0,00 грн.), зміна кредитного ліміту 14 березня 2014 року (зменшено кредитний ліміт до суми 0,00 грн.), зміна кредитного ліміту 18 серпня 2014 року (збільшено кредитний ліміт до суми 400,00 грн.), зміна кредитного ліміту 24 січня 2020 року (зменшено кредитний ліміт до суми 0,00 грн.). 12. Із виписки за договором №б/н станом на 27 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 13 березня 2014 року внаслідок подання анкети-заяви між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] виникли договірні відносини. Однак, у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відсутні умови договору на отримання кредитних коштів, не зазначено ні вид картки, який бажає оформити на своє ім`я відповідач, ні бажаний кредитний ліміт, ні сума кредиту, ні процентна ставка, не вказано про встановлення відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також інші умови на яких відповідач отримує кредитні кошти. 14. Водночас, як вбачається з розрахунків заборгованості за договором №б/н від 14 березня 2014 року станом на 31 жовтня 2019 року, станом на 30 вересня 2020 року, станом на 03 лютого 2021 року [PERSON] була надана можливість користуватись кредитними коштами ПриватБанку, вона цією можливістю користувалася. 15. У позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог банк стверджує, що у відповідача існує заборгованість, тому суд приходить до висновку, що банком відповідачу на підставі поданої анкети-заяви дійсно були надані кредитні кошти. 16. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), просить стягнути також складові його повної вартості - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини укладеного між сторонами договору. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку отримала відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15). В даному випадку неможливо застосувати до даних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує цих обставин. 17. Обґрунтовуючи позов, позивач посилався й на Тарифи банку, однак доданий до матеріалів позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» також не підписаний відповідачем. 18. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. 19. Отже, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 20. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказала, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 21. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, адже витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті: https://privatbank.ua/ не може вважатися складовою частиною кредитного договору. 22. Банк не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мала на увазі, підписуючи анкету-заяву, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитним коштами, пені та штрафів в обумовленому позивачем розмірі. 23. Суд вважає, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником його обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тому з відповідача підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту. Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 24. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги судом задовольняються частково на суму 398,59 грн., при цьому ціна позову у первісній позовній заяві була визначена в сумі 50093,95 грн. Отже, судом позов задовольняється на 0,80% (630,37/12601,15*100), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 0,80% від сплаченої ним суми судового збору, а саме 15,37 грн. (1921,00*0,80%).

Outcome: partial