Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-365 та до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 187086140, є власником житлового будинку [ADDRESS] . За вказаною адресою на реєстраційному обліку перебуває відповідач [PERSON] , [INFO] , разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які фактично за вказаною адресою не мешкають з 01.05.2015 року по теперішній час, мешкають в іншій країні. Відповідач [PERSON] є рідною сестрою позивача та спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Зацікавленості в користуванні житловим приміщенням в спірному будинку відповідачі не проявляють, комунальні послуги не сплачують. Реєстрація відповідачів перешкоджає реалізації прав позивача як власника житлового будинку та змушує нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Спір у добровільному порядку не вирішується. За таких обставин, [PERSON] позивається до суду з вимогою визнання, в порядку положення статей 71, 72 ЖК України, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням з відповідними наслідками цього, передбаченими ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в його відсутність, просить ухвалити рішення на підставі поданих доказів, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. \~ Представник позивача адвокат Крайній О.В. у судове засідання не з`явився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в його відсутність, просить ухвалити рішення на підставі поданих доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштові повідомлення № 8530206008871 з довідкою УДППЗ «Укрпошта», - «за закінченням терміну зберігання». На адресу суду подала заяву, в якій просить, в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] розглянути без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Фізично не має можливості приїхати, щоб добровільно знятись з реєстрації, тому просить розглянути вказану справу без її участі. Будь яких суперечок з позивачем не виникає. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області Варюха С.М. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позицію щодо вирішуваного питання викладеного у висновку Органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області від 04.03.2021 року підтримала. Не заперечувала проти задоволення позову в частині інтересів неповнолітніх дітей, оскільки їхні права в разі задоволення позову - захищені. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] підтверджено копією паспорта а.с. 5-6. Згідно копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ) відповідач по справі, є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), та рідною сестрою позивача [PERSON] відповідно. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , відповідачем [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) [INFO] був укладений шлюб з [PERSON] 07.06.2019 року шлюб розірвано (а.с. 9). Відповідач [PERSON] від шлюбу має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] підтверджено копіями свідоцтв про народження. (а.с. 13, 14) Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-365 та копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, [PERSON] є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0991 га, кадастровий номер 1413200000:14:017:0475 (а.с. 19, 21). Згідно копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0991 га, кадастровий номер 1413200000:14:017:0475, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належать [PERSON] (а.с. 18, 20). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 22-28). Згідно копії домової книги, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12-17). Відповідно до Акту № 4197 від 10.08.2020 року, складеного Комунальною установою «Покровський координаційний центр самоорганізації населення», за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Карпатська, буд. 38 зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не мешкають з 01.05.2015 року по теперішній час, так як мешкають в іншій країні, про що підтверджено актом на предмет мешкання жильців від 10.08.2020 року. (а.с. 29). Органом опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області надано висновок. Згідно якого, встановлено, що [PERSON] фактично проживає та зареєстрована разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Діти відвідують навчальні заклади за місцем фактичного проживання. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини щодо вищезазначеного питання, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради підтримує позовні вимоги [PERSON] (а.с.53-54) В судовому порядку [PERSON] порушено питання втрати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права користування вищезазначеним житловим приміщенням. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пред`явлення до суду позовної заяви про позбавлення права користування житловим приміщенням в розумінні ст. ст. 319, 391 ЦК України є однією із форм захисту власником своїх прав на володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном. Згідно вимог чинного законодавства, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у судовому порядку тільки з однієї указаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Зокрема, позивач [PERSON] просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в порядку ст. ст. 71, 72 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що на ствердження вибуття наймача або членів його сім`ї на постійне проживання в інше жиле приміщення суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд надає аналіз доказів, поданих [PERSON] на підтвердження позовних вимог щодо відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за місцем реєстрації понад строки, визначені вищевказаними нормами ЖК України. Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи зареєстрованою в спірному житловому приміщенні житлом фактично не користується, їх особисті речі в будинку відсутні, обов`язки члена сім`ї наймача, передбачені ст. 64 ЖК України, пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не виконує, оскільки зареєстровані та постійно проживають в іншій країні. Судом також не встановлено жодних обставин, які б давали підстави вважати, що позивач чи інші особи чинять відповідачам перешкоди у користуванні житлом. Такі обставини не суперечать наявним в матеріалах справи письмовим доказам, зокрема, згідно Акту, складеного інспектором Комунальної установи «Покровського координаційного комітету самоорганізації населення» № 4197 від 10.08.2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] фактично не мешкають з 01.05.2015 року по теперішній час. Враховуючи вказане, судом встановлено факт відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в спірному житловому приміщенні на праві мешкання строком понад шість місяців, при цьому причин їх відсутності, які могли бути визнані поважними, за аналогією зі статтею 71 ЖК України, під час розгляду справи не надано. При розгляді справи по суті, суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй в цьому. Виходячи з Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація особи в житловому приміщенні є похідна від проживання цієї особи в ньому, отже сама по собі реєстрація відповідача у спірному жилому приміщенні не надає право на проживання в ньому. У судовому засіданні доказано добровільність мешкання відповідача в іншому жилому приміщенні, без наявності створення будь-яких перешкод для її мешкання в спірному житловому приміщенні, а тому розглядувана позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими,\~що втратили право користування житловим приміщення, за адресою: [ADDRESS] підлягає задоволенню як обґрунтована та підтверджена доказами. На підставі\~ст.\~ст.\~319,\~391\~ЦК України,\~ст.\~ст.\~71,\~72\~ЖК України,\~

Outcome: approved