Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк (далі [PERSON]) у лютому 2016 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 26.03.2008 року між [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір № DN81AR18150151, на підставі якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 106318,58 грн. на термін до 25.03.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом. Однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та комісії не вносить, внаслідок чого існує заборгованість за кредитним договором станом на 15.02.2016 року у сумі 759099,37 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 116624,81 гривень, - заборгованість за процентами по користуванню кредитом 75096,24 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом 31895,40 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 535482,92 грн. Позивач зазначає, що оскільки рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ області від 18.09.2012 року, яке набрало чинності 28.09.2012 року, з відповідача стягнуто заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, від загальної суми боргу віднімається сума за рішенням суду 359187,86 грн., та різниця становить 399911,51 грн., крім того відповідно до умов договору відповідачу нараховано штраф: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 19995,58 грн. штраф (процентна складова), а всього заборгованість достягнення становить 420157,09 грн. Позивач просив стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 420 157,09 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені в позові підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, додатково просив стягнути з відповідача витрати, повязані з публікацією оголошення в пресі про його виклик в судове засідання в сумі 420 грн. 00 коп. (а.с.50-51). Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, відповідно до положень ст.74 ЦПК України, шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 68 від 09.04.2016 року (а.с. 49), стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 26.03.2008 року укладено кредитний договір № DN81AR18150151, відповідно до умов якого [PERSON] [PERSON] надається кредит у сумі 106318,58 гривень на строк до 25.03.2015 року, а [PERSON] зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати [PERSON] грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору (а.с. 8-13). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18.09.2012 року, яке набуло законної сили 28.09.2012 року (а.с.4) з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № DN81AR18150151 від 26.03.2008 року в сумі 349\~187,68 грн., судовий збір в сумі 3\~219 грн., та за договором поруки № 167 укладеного 20.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] з відповідачів стягнуто солідарно на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк» 10\~000,00 грн. (а.с.4). Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 5-7) станом на 15.02.2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 26.03.2008 року № DN81AR18150151 в сумі 759099,37 грн., з яких: ●Різниця між поточною заборгованістю та сумою, яка стягнута з відповідача за рішенням суду від 18.09.2012 року складає 399911,51 грн. (759099,37 - 359187,86) ●250,00 грн. штраф ( фіксована частина); ●19995,58 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за субєктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року за № 5 зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша\~статті 598 Цивільного кодексу України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 Цивільного кодексу України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України\~оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,\~599 Цивільного кодексу України. За таких обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК ґрунтуються на вимогах закону та умовах кредитного договору, а отже підлягають повному задоволенню. Відповідач не надав суду своїх заперечень проти позову та доказів, якими б обґрунтовувалися такі заперечення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved