Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Національний природний парк «Кармелюкове Поділля» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої заробітної плати. Позов мотивований тим, що відповідач з 17.09.2013 року по 18.11.2013 року працював на посаді конюха. За період роботи йому була нарахована заробітна плата в сумі 6839,49 грн., її виплачено в сумі 5604,28 грн. Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року та складено акт №07-13/3 від 04 квітня 2014 року. В акті ревізії зазначено, що відповідачу безпідставно протабельовано та нараховано заробітну плату в сумі 6839,49 грн, її виплачено в сумі 5604,28 грн., та перераховано до відповідних фондів 1235,21 грн.. Відповідач претензію про повернення заробітної плати не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. До участі у справі ухвалою суду залучена третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державну фінансову інспекцію у Вінницькій області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав по підставах, наведених в позовній заяві. Суду пояснив, що рахункової помилки при нарахуванні заробітної плати відповідачу не було допущено. Встановлені актом ревізії порушення вказують на те, що відповідач фактично не працював робочий час, він є недобросовісним набувачем коштів, а тому ці кошти підлягають стягненню з нього. Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Надав суду письмові заперечення. Пояснив, що помилки у розрахунках заробітної плати немає. Працюючи конюхом, свої посадові обов'язки виконував добросовісно. Порушень правил внутрішнього трудового розпорядку не допускав. За фактично відпрацьований час отримав зароблену заробітну плату. Протилежне позивачем не доведено, а тому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Державної фінансової інспекції у Вінницькій області Севастьянов Р. С., він же старший державний фінансовий інспектор суду пояснив, що згідно акту ревізії Національного природного парку «Кармалюкове Поділля» кошторисами доходів та видатків не передбачалися видатки на утримання коней, придбання кормів та засобів догляду за конями не здійснювалось, також списання будь-яких кормів та засобів догляду коней не здійснювалося, на балансі приміщень для утримання коней немає. На підставі цього ним було зроблено висновок, що конюхи, в тому числі і [PERSON], фактично не працювали. [PERSON] безпідставно протабельовано та нараховано, а в подальшому виплачено заробітну плату. Вказані кошти підлягали поверненню до бюджету особою, яка їх отримала, що і було рекомендовано керівництву позивача. Акт ревізії не був оскаржений, а тому обставини ним встановлені не підлягають сумніву. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що на підставі наказу №56-к від 17.09.2013 року [PERSON] прийнятий на постійну роботу конюхом до Національного природного парку «Кармелюкове Поділля», з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.9). 18.11.2013 року звільнений з даної посади за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України, про що видано наказ №74-к від 18.11.2013 року (а.с. 10). Відповідно до Акту №07-13/3 від 04.04.2014 року Державної фінансової інспекції у Вінницькій області за результатами фінансово-господарської діяльності НПП «Кармелюкове Поділля» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, встановлено фінансові порушення, зокрема в частині виплати заробітної плати за фактично не відпрацьований час, конюхам безпідставно протабельовано та нараховано і виплачено заробітну плату (а.с.4-5). Керівництву НПП «Кармелюкове Поділля» вказано на виявлені порушення та зобов'язано шляхом претензійної роботи забезпечити повернення виплачених коштів до бюджету (а.с.6-7). Керівництвом парку 27.05.2014 року відповідачу відправлено вимогу повернути безпідставно отриману заробітну плату (а.с.8). Кошти не повернуті. Позивач з посиланням на акт ревізії вважає, що відповідач, будучи прийнятим на посаду конюха, фактично вказану роботу не виконував, йому безпідставно табелювався робочий час. Представник позивача вказує те, що кошторисами доходів та видатків Парку на 2012-2013 роки видатки на утримання коней не передбачені, за даними бухгалтерського обліку придбання кормів та засобів догляду за ними не здійснювалось, використання та списання будь-яких кормів за засобів догляду не здійснювалось, по балансовому рахунку №01 «Основні засоби» складських приміщень та інших об'єктів, в яких можливе утримання поголів'я коней, не рахується. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України щодо положень про безпідставно набуте майно, що не підлягає поверненню. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. При нарахуванні заробітної плати відповідачу рахункової помилки допущено не було. У штатних розписах НПП «Кармелюкове Поділля» на 2012, 2013 роки в складі господарського сектору передбачена посада конюха, з фондом заробітної плати на місяць та відповідний рік. Зазначене не заперечується представником позивача та підтверджено показами свідка [PERSON] Позивач наполягає на недобросовісності відповідача, останній формально рахувався у Парку, посадові обов'язки конюха не виконував, взагалі на роботу не виходив, про виконану роботу не звітував у порядку передбаченому посадовою інструкцією, орендовані у приватного підприємця коні на території Парку не утримувались, постійно знаходились у стайні відповідача, видатків на утримання коней кошторисом не було передбачено. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працювала в період роботи конюха [PERSON] головним бухгалтером, начальником фінансово-економічного відділу НПП «Кармелюкове Поділля». Посада конюха була в штатних розписах у 2012-2013 роках, із визначеним фондом заробітної плати на місяць та на рік. Для обслуговування Парку і його господарських потреб, а також для реалізації завдань Парку, виконуючим обов'язки директора були укладені з [PERSON] договори позички поголів'я коней та приміщення для їх утримання. Коней обслуговував конюх [PERSON] Заробітна плата конюху нараховувалась та виплачувалась на підставі наказу про прийняття його на посаду, а також табелів обліку робочого часу по господарському сектору, які підписували завідувач господарства, він же керівник структурного підрозділу [PERSON] та працівник кадрової служби [PERSON] Кошторисом не передбачалося видатків на утримання коней. [PERSON] про це дбав, заготовлював корма. В ході ревізії інспектор досліджував виключно ті документи, які його цікавили. Так, у акті зазначив, що по балансовому рахунку №10 «Основні засоби» приміщень, в яких можливе утримання поголів'я коней, не рахується, тому зробив висновок про те, що фактично відповідач не працював. Інспектор не взяв до уваги договір позички від 02.07.2012 року, бухгалтерські документи, згідно яких приміщення, отримане в користування по даному договору, обліковане по позабалансовому рахунку №01 «Орендовані необоротні активи». Згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ та Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ, затверджених наказом Головного управління Державного казначейства України, повинне обліковуватись майно, отримане за договорами найму, оренди, позички. На акт ревізії вона написала заперечення, вони були зареєстровані у журналі вихідної кореспонденції, але новим керівником вони не були відправлені на розгляд до інспекції. Відповідно до табелів обліку робочого часу працівників господарського сектору НПП «Кармелюкове Поділля» за період з 17 вересня 2013 року по 18 листопада 2013 року [PERSON] працював і його робочий час згідно правил внутрішнього трудового розпорядку протабельовано. Табелі підписані завідувачем господарства, він же керівник структурного підрозділу [PERSON] та працівником кадрової служби [PERSON] Посадова інструкція конюха не зобов'язує його складати плани, бухгалтерські звіти про свою роботу, про потреби у товарно-матеріальних цінностях, як на це звертав увагу представник третьої особи. Згідно договорів позички від 02.07.2012 року НПП «Кармелюкове Поділля» від приватного підприємця [PERSON] прийнято у безплатне користування на строк три роки приміщення (телятник №1 - куратник) за адресою: [ADDRESS], а також коні у кількості 4 голови. На підставі акту ревізії фінансово-господарської діяльності Національного природного парку «Кармалюкове Поділля» за період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №42014020300000016, внесені відомості про вчинення злочину. Досудове розслідування ведеться за фактом розтрати бюджетних коштів службовими особами Національного природного парку «Кармелюкове Поділля», правова кваліфікація ч. 2 ст.191 КК України. Таким чином, позивачем всупереч ст. 60 ЦПК України, ст. 1215 ЦК України не доведено недобросовісності з боку відповідача [PERSON] на отримання заробітної плати. В судовому засіданні встановлено та доведено, що він відповідно до наказу про прийняття на роботу працював конюхом, посада якого передбачена штатним розписом. На дану посаду створено фонд заробітної плати. Робочий час конюха в установленому порядку табельовано. Табелі обліку робочого часу складені та підписані відповідальними особами. Згідно господарсько-правових договорів Парк користувався поголів'ям коней, мав приміщення для їх утримання. Обслуговуванням коней займався відповідач в період своєї роботи. Відсутність у бухгалтерських документах видатків на утримання коней, списання відповідних засобів не свідчить про те, що конюхом [PERSON] фактично не виконувалась робота, та не був відпрацьований робочий час. Посилання представника позивача на місцеві газети, як доказ того, що відповідач лише рахувався конюхом і фактично не працював, суд не приймає до уваги. Згідно переглянутих в судовому засіданні наданих газет, вони датовані 2011-2012 та 2014 роками. Враховуючи сукупність досліджених доказів, суд приходить до висновку, що виплата заробітної плати [PERSON] в сумі 5604,28 грн. проведена позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки та за відсутності недобросовісності з боку набувача коштів - відповідача, а тому позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed