Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. З позову вбачається, що між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 10.07.2014 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7800 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором б/н від 10.07.2014 року у розмірі 15540 грн.63 коп. та судовий збір. В судове засіданні представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяву представника позивача ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON], заяву відповідача [PERSON] дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 10.07.2014 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 10.07.2014 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7800 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27.60 % на рік (а.с. 9-32). Відповідно до статуту в новій редакції Закрите акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк змінив найменування юридичної особи в Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк(далі по тексту ПАТ КБ ПриватБанк(а.с. 35). Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1.1.2.5. кредитного договору клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування по переросходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Згідно до п.1.1.5.20 кредитного договору при порушенні клієнтом строків сплати по одному із договірних зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і просрочених відсотків і комісії. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, не сплачує основний борг згідно графіка погашення кредиту,тому станом на 30.11.2015 року перед банком заборгованість позичальника становить 15540 грн. 63 коп. ( 9160 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом, 4864 грн. 09 коп. - заборгованість за процентами, 300 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг, 500 грн.00 коп.- фіксована частина штрафу, 716 грн. 22 коп. - процентна складова штрафу), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). [PERSON] народився 15.07.1979 року і зареєстрований в [INFO] (а.с. 41). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий ПАТ КБ Приват Банк( а.с.4). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору б/н від 10.07.2014 року, оскільки він узгоджується з матеріалами справи і їм не суперечить. Будь-яких заперечень щодо розрахунку відповідачем не надано і тому, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору від 10.07.2014 року, добровільно не сплачує суму заборгованості по кредитному договору б/н та процентах за користування ним, підвищеної процентної ставки за прострочення зобовязань, тому при таких обставинах у суду є підстави для задоволення позовних вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved