Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння. 16 грудня 2019 року він звернувся до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька, однак йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки ним не надано оригіналу правовстановлюючого документа на будинок. У зв`язку із тим, що йому відмовлено в оформленні його спадкових прав, він вимушений був звернутись до суду з цим позовом. До початку підготовчого судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, в яких позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав. Представник третьої особи у підготовче судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що [INFO] у с Чугинка Станично-Луганського району Луганської області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Даний житловий будинок належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 16 травня 1989 року (див. а.с. 10) Із копії паспорту позивача та постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2019 вбачається, що позивач на день смерті батька був зареєстрований і проживав разом з останнім. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач відмовився від спадщини. Також відсутні інші спадкоємці, оскільки мати позивача [PERSON] та його сестра [PERSON] померли раніше його батька, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (а.с. 18,19). Із постанови державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2019 року йдеться, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки ним не надано оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається, причиною відмови в оформленні спадкових прав позивачу після смерті батька є незалежні від його волі обставини, у зв`язку з чим він позбавлений можливості їх оформити у позасудовому порядку. За таких обставин суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved