Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та показав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 03.11.2010 року був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач обіцяв дотримуватися умов договору та сплачувати всі необхідні платежі. Однак [PERSON] свої зобовязання не виконала в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості. Станом на 30.11.2015 року заборгованість відповідача складає 17876,07 грн., а саме: заборгованість за кредитом 9264,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6434,33 грн., заборгованість за пенею та комісією 850,00 грн., штрафи відповідно до кредитного договору: фіксована частина штрафу - 500,00 грн., процентна складова штрафу-827,43 грн. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 03.11.2010 року в розмірі 17876,07 грн., а також відшкодувати судові витрати в розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що взагалі не укладала кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» та грошей від останнього не отримувала. Передбачає, що її копію паспорта та ІНН працівники банку отримали у звязку з тим, що через цей банк вона отримувала свою заробітну платню. Просить суд врахувати ці обставини, та в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши відповідачку, перевіривши заяви, дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03.11.2010 року був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з допущеними боржником неплатежами, заборгованість по кредитному договору станом на 30.11.2015 року складає 17876,07 грн., а саме: заборгованість за кредитом 9264,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6434,33 грн., заборгованість за пенею та комісією 850,00 грн., штрафи відповідно до кредитного договору: фіксована частина штрафу - 500,00 грн., процентна складова штрафу-827,43 грн. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що ухвалою Краматорського міського суду від 08.06.2016 року, було витребувано з ПАТ КБ «Приватбанк» оригінал кредитного договору б/н від 03.11.2010 року, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], а також відомості про рух коштів по рахунку, відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» по даному кредитному договору. Однак, дана ухвала суду позивачем була виконана частково, а саме оригінал кредитного договору суду надано не було. У звязку з тим, що оригінал кредитного договору у справі є основополагаючим документом у справі, а позивач не надав його для підтвердження своїх позовних вимог, у суду немає можливості дати оцінку цьому доказу та призначити по справі судово-почеркознавчу експертизу, тощо, в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. Також відповідно до ст.88 ЦПК України, у звязку з необґрунтованістю позову, судовий збір не підлягає стягненню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed