Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Наприкінці березня 2016 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким з урахуванням заяви про уточнення вимог від 28 липня 2016 року просив: стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь [PERSON] 6000 гривень недоплаченого страхового відшкодування у межах страхового ліміту, а також стягнути з ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 93944 гривень 61 копійок у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, витрати на проведення експертно-товарознавчого дослідження у розмірі 1044 гривень, витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000 гривень та судові витрати у сумі 999 гривень 44 копійки пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 січня 2015 року о 16.05 годині в м. Києві по проспекту Бажана - вул. Григоренка, автомобіль «ДАФ», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «TOYOTA VENZA», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобілем «Шкода», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та звільнено від відповідальності внаслідок закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року вищезазначену постанову суду залишено без змін. Автомобіль «TOYOTA VENZA», номерний знак [NUMBER], який на праві власності належить позивачу, при зіткненні отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експертно-товарознавчого дослідження №489 по визнанню вартості матеріальних збитків від 27 січня 2015 року, величина матеріальних збитків становить 130322 гривень 46 копійок та вартість цієї експертизи 1044 гривень. 04 червня 2015 року між позивачем та ПрАТ «Київський страховий дім» була укладена угода про визнання розміру та способу здійснення страхового відшкодування, за результатами якої, ПрАТ «Київський страховий дім» перерахував [PERSON], як потерпілій особі 44000 гривень страхового відшкодування по страховому випадку. Оскільки [PERSON] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових відносинах з ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС», а вина [PERSON] доведена, позивач просить стягнути з ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС» різницю між фактичним розміром витрачених коштів по відновлювальному ремонту і страховою виплатою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити позов. Представники відповідачів та третя особа у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв чи клопотань до суду не направили. Заслухавши поясненням представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на забезпечений транспортний засіб «DAF», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується копією полісу №АІ/1635576 (а.с.31). Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року встановлено, що 15 січня 2015 року о 16.05 годині в м. Києві по проспекту Бажана - вул. Григоренка, автомобіль «ДАФ», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «TOYOTA VENZA», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобілем «Шкода», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.22-24). Постановою Апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року залишено без змін (а.с.25-28). Встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини [PERSON], який на час скоєння дорожньо-транспортної перебував у трудових відносинах з ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС», власнику пошкодженого автомобіля «TOYOTA VENZA», номерний знак [NUMBER], [PERSON] (а.с.9), згідно з висновком експертно-товарознавчого дослідження №489 по визнанню вартості матеріальних збитків від 27 січня 2015 року, завдано матеріальних збитків в розмірі 130322 гривень 46 копійок (а.с.12-13). Відповідно до рахунку-фактури №СЧ-0000755 від 23 січня 2015 року вартість експертизи автомобіля «TOYOTA VENZ, номерний знак [NUMBER], становить 1044 гривень (а.с.14), яку [PERSON] сплатила, що підтверджується квитанцією №QS000060195301 від 23 січня 2015 року (а.с.15). 04 червня 2015 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «Київський страховий дім», де було застрахований автомобіль, який належить ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС» із заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень (а.с.29). В той же день, а саме 04 червня 2015 року за результатами розгляду наданих документів, між ПрАТ «Київський страховий дім» та [PERSON] було укладено угоду про визнання розміру та способу здійснення страхового відшкодування у розмірі 44000 гривень, яка перераховується на рахунок потерпілої особи протягом 10-ти робочих днів з дня підписання цієї угоди, але не пізніше 18 червня 2015 року (а.с.30). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При цьому суд враховує, що спірні правовідносини повністю врегульовані Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і виплата страхового відшкодуванням здійснена ПрАТ «Київський страховий дім» у відповідності до вимог ст.ст.35,36 Закону. У звязку з тим, що 04 червня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ «Київський страховий дім» було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, про що і підписано відповідну угоду про визначення розміру та способу здійснення страхового відшкодування. Згідно умов якої ПрАТ «Київський страховий дім» виплатив страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 44000 гривень. Саме тому суд вважає неприпустимим покладення на ПрАТ «Київський страховий дім» зобовязання щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 6000 гривень. Оскільки свої зобовязання за договором про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Київський страховий дім» виконав у повному обсязі, що підтверджується, в тому числі, поясненнями представника позивача наданими у судовому засіданні. Відповідно до положення ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 11 лютого 2015 року та реалізаційної накладної №0000711/02/15 від 11 лютого 2015 року позивачем були придбані запасні частини на пошкоджений автомобіль на загальну суму 108763 гривень 20 копійок (а.с.16). Відповідно до акту виконаних робіт та квитанції до прибутково-касового ордеру №01550 від 09 квітня 2015 року був проведений кузовний ремонт пошкодженого автомобіля та заміна пошкоджених запчастин на суму 35181 гривень 41 копійок (а.с.18,21). Виходячи з того, що автомобіль марки «ДАФ», номерний знак [NUMBER], належить ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС», а [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС», саме тому різницю між фактичним розміром понесених витрат на ремонт автомобіля та страховим відшкодуванням, слід стягнути з ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС». Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС» відшкодування завданих збитків в розмірі 93944 гривень 61 копійок, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1044 гривень. За змістом ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, присуджуються йому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом також встановлено, що 20 лютого 2016 року між позивачем [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір за №20/02 про надання юридичних послуг між фізичними особами. Відповідно до п.4 договору вартість юридичних послуг, що надаються на умовах цього договору, зазначається у Додатку №1 до цього договору. Оплата юридичних послуг здійснюється замовником на розрахункові рахунки виконавців після підписання актів прийому-передачі наданих послуг (а.с.59-62). Згідно актів прийому-передачі наданих послуг загальна вартість виконаних робіт складає 5000 гривень (а.с.69-74), яка була сплачена представником позивача [PERSON] 02 березня 2016 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.76-81). З квитанції №15349105 від 25 березня 2016 року (а.с.58) вбачається, що при предявленні позову [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1070 гривень. Позов [PERSON] задоволено частково. Тому з відповідача ТОВ «[PERSON] СІСТЕМС» на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам судовий збір в розмірі 999 гривень 88 копійок, а також витрати на оплату правої допомоги у розмірі 5000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial