Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Начальник ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС звернувся до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження передбаченого Цивільним-процесуальним кодексом України, просить суд зобов'язати АТ «УкрСиббанк розкрити інформацію, що містить банківську таємницю про рух коштів по рахунку ПП «Юніком плюс», а також кодів контрагентів за період з моменту відкриття рахунку до моменту його закриття (29.01.2010 року по 01.03.2011 року), зобов'язати АТ «УкрСиббанк розкрити інформацію, що містить банківську таємницю про рух коштів по рахунку ПП «Юніком плюс» надати до ДПІ на паперових та електронних носіях, мотивуючи свої вимоги тим, що підставами для отримання інформації, що містить банківську таємницю, передбачені п.1-4 ч.1 ст.62 Закону №2121. Сторони в судове засідання не з'явились, належним чином, про дату та місце судового засідання повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 289 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, заяву таку, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС не надало підтверджуючих документів стосовно даного питання. Відповідно до ст. 288 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, серед іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання. Також суд звертає увагу на те що згідно зі ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-III. До суб'єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, згідно з ч. 1 ст. 62 Закону належать: власник інформації (клієнт банку або його представник), суд, органи прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, державної податкової служби, державної виконавчої служби, спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань фінансового моніторингу, Антимонопольний комітет. Слід звернути увагу на те, що Закон не містить будь-яких обмежень розкриття обсягу інформації, яка містить банківську таємницю, на письмовий запит власника інформації, а також на вимогу й рішення суду. Водночас щодо органів прокуратури, служби безпеки, органів внутрішніх справ, державної податкової служби, державної виконавчої служби, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань фінансового моніторингу обсяг розкриття такої інформації містить чітко визначені Законом межі. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Вимоги до змісту заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи визначені у ст. 288 ЦПК України. У такій заяві має зазначатися: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю; їх місце проживання або місцезнаходження; а також ім'я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, який обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, яких порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету їх використання. Виходячи зі змісту заяви ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС, та враховуючи те, що ніяких доказів в підтвердження заяви суду не додано, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог.

Outcome: dismissed