Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 19574,24 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23.10.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та [PERSON] укладено кредитну угоду шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, відповідно до умов заяви №008-13502-231013, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 14667,66 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті України та встановивши ліміт кредитної лінії в зазначеному розмірі, однак станом на 22.07.2014 року відповідач, яка скористалась кредитною лінією, не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість 19574,24 грн., з яких 12733,37 грн. - тіло кредиту, 1934,21 грн. - прострочене тіло кредиту, заборгованість по відсоткам -437,55 грн. та 4469,03 грн. заборгованості за комісіями. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який в поданій заяві просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (повідомлення в матеріалах справи), в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Як встановлено судом, 23.10.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитний договір, відповідно до умов заяви №008-13502-221013. (а.с.3-4). Згідно заяви від 23.10.2013 року №008-13502-221013 відповідач [PERSON] ствердила, що до підсисання нею даної пропозиції вона була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановленого ліміту кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України (а.с.3). У відповідності до п.2.4 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції (а.с.3). Згідно п.7.1 складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є правила та тарифи банку, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких неухильно зобов'язалася дотримуватися. У відповідності до ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 14667,66 грн. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6), що [PERSON] скористалася кредитною лінією, однак, порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 22.07.2014 року має заборгованість в сумі 19574,24 грн., з яких 12733,37 грн. - тіло кредиту, 1934,21 грн. - прострочене тіло кредиту, заборгованість по відсоткам -437,55 грн. та 4469,03 грн. заборгованості за комісіями. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 23.10.2013 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 23.10.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Outcome: approved