Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Наприкінці липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2014 року о 13 годині 40 хвилин в м. Борисполі на перехресті вул. Київський Шлях та вул. Броварська, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Audi», номерний знак [NUMBER], повертаючи ліворуч, зобовязаний був надати дорогу автомобілю марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який виконував рух транспортного засобу згідно правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у звязку з відсутності складу адміністративного правопорушення. Тому вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується постановою суду про закриття провадження в адміністративній справі відносно позивача. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ «СК «Українська страхова група». 10 лютого 2015 року представником ПрАТ «СК «Українська страхова група» був складений акт огляду пошкодженого транспортного засобу, належного [PERSON] За наслідками отриманих механічних пошкоджень автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], на станції технічного обслуговування «ФОП [PERSON]П.» були проведені роботи по відновленню пошкодженого автомобіля. Вартість ремонтних робіт склала 3600 гривень. Крім цього, для відновлення пошкоджених деталей автомобіля позивач придбав деталі на суму 5780 гривень. Таким чином, всього [PERSON] витратив власні кошти на відновлення автомобіля на суму 9380 гривень. Тому просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Українська страхова група» витрати на проведення ремонту автомобіля у розмірі 9380 гривень, а також завдану йому моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. У судове засіданні представник позивача [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, на його задоволенні наполягає та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» [PERSON] не зявився у судове засідання. Направив до суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, а також письмові заперечення проти позову, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 21 жовтня 2014 року за участю транспортного засобу «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та транспортного засобу «Audi», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], не є страховим випадком. Оскільки вина водія забезпеченого транспортного засобу не встановлена. У звязку з цим, у ПрАТ «СК «Українська страхова група» не має підстав для виплати страхового відшкодування за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6643982. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER]. 21 жовтня 2014 року о 13 годині 40 хвилин водій [PERSON] в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях в районі перехрестя з вул. Броварська, керував автомобілем марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах), рухаючись по смузі гальмування, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по вул. Київський Шлях та виконував маневр лівого повороту до АЗС «КЛО». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Ці обставини підтверджуються довідкою, виданою ВДАІ Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області (а.с.6). Проте, відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2014 року стосовно [PERSON] закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки, автомобіль «Аudi», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]Л, повертаючи ліворуч, зобовязаний був надати дорогу автомобілю марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який виконував рух транспортного засобу, згідно правил та не порушуючи їх (а.с.5). Таким чином, суд приходить до висновку, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], є саме [PERSON] Вказаний висновку узгоджується з позицією Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в п.4 постанові №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК Відповідно до копії товарного чека №339 від 05 лютого 2015 року (а.с.13) та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.14) за ремонт автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], [PERSON] сплатив грошові кошти у розмірі 9380 гривень. Як вбачається з копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії №АІ/6643982 від 11 серпня 2014, [PERSON] уклав з ПрАТ «СК «Українська страхова група» договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.46). За цим договором цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за шкоду, заподіяну іншим особам в процесі експлуатації автомобіля марки «Audi», номерний знак [NUMBER]. Строк дії договору з 12 серпня 2014 року до 12 серпня 2015 року. [PERSON] у встановленому законом порядку 21 жовтня 2014 року надав до ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.47). У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Зобовязання по відшкодуванню шкоди у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності, покладається на особу, винну у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Крім того, у відповідності до п.34.1 п. 34.2 та ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Розмір ліміту відповідальності ПрАТ «СК «Українська страхова група» становить 50000 гривень (а.с.46). Витрати, які [PERSON] поніс на ремонт автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак [NUMBER], становить 9380 гривень. Таким чином, зобовязання по відшкодуванню шкоди ПрАТ «СК «Українська страхова група» у вказаному розмірі, не перевищує ліміт відповідальності. Враховуючи викладене, у звязку з настанням страхового випадку у ПрАТ «СК «Українська страхова група» виникло зобовязання виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 9380 гривень. Згідно з ч.1 ст.1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За правилом п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено його майно. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, враховується і те, що тяжких наслідків у результаті дорожньо-транспортної пригоди для позивача не настало. З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2000 гривень. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З квитанції (а.с.23,24) вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок. Позов [PERSON] задоволений частково, а саме на 58,72% (11380 : 19380 *100%), (487,20 * 58,72%). З огляду на це, з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь [PERSON] слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 286 гривень 08 копійок. Крім цього, вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу також підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 та п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. 26 червня 2015 року позивач та його представник [PERSON] уклали між собою договір про надання правової допомоги (а.с.17), відповідно до якого [PERSON] зобовязався надавати позивачу юридичні послуги та представляти інтереси позивача в даній цивільній справі. З наданого акту приймання-передачі виконаних робіт від 19 листопада 2015 року, підписаного позивачем та його представником, вбачається, що [PERSON] поніс витрати на оплату правової допомоги у розмірі 9600 гривень (а.с.52). Відповідно до п.47 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 3-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа яка таку допомогу надавала має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК України). Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої постановлено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлений мінімальний розмір заробітної плати в розмірі 1218 гривень. Тому, оплата послуг на правову допомогу за одну годину складає 487 гривень 20 копійок (1218*40%) . Згідно розрахунку, наведеного в акті приймання-передачі виконаних робіт (а.с.52) встановлено, що [PERSON] витратив 32 години на супроводження розгляду даної цивільної справи. Проте, вказаний час суд вважає занадто завищеним. Враховуючи, зокрема ту обставину, що в ході розгляду цивільної справи відбулось лише два судових засідань. При цьому, з журналу судового засідання від 05 жовтня 2015 року встановлено тривалість засідання 7 хвилин. Наступне судове засідання, яке відбувалось 19 листопада 2015 року проведено без фіксування звукозаписувальним технічним записом, оскільки сторони у судове засідання не зявились, а представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вважає, що з урахуванням принципу розумності, представником позивача витрачено 3 години для юридичного супроводу даної цивільної справи, що враховує час на консультації, збір необхідних доказів, підготовку та складання позовної заяви та час перебування у судових засіданнях. Відтак, з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача підлягає стягненню 1461 гривень 60 копійок понесених витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial