Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Близнюківської РДА в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , залишити [PERSON] у державному дитячому закладі до подальшого влаштування у сімейні форми виховання та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , на користь законних представників у розмірі, встановленому законом, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , є одинокою матір`ю малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до повідомлення Криштопівської сільської ради було виявлено, що дитина часто знаходиться без догляду, мати залишає її на декілька днів на [PERSON] , 1960 року народження, який вживає алкогольні напої. Секретарем Криштопівської сільської ради, фахівцем центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді Близнюківської районної державної адміністрації, головним спеціалістом сектора усиновлення, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації було здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] , під час якого було підтверджено факт невиконання батьківських обов`язків. [PERSON] з жовтня 2019 року і по теперішній час проживає на території Криштопівської сільської ради у будинку [PERSON] , свого житла не має. В цьому будинку зареєстровано три особи: [PERSON] , власник будинку, [PERSON] та її донька [PERSON] , а також проживають без реєстрації [PERSON] , та [PERSON] . Сім`я проживає за рахунок тимчасових заробітків. Допомогу, як одинока мати [PERSON] не оформляла. Криштопівською сільською радою направлено лист до Близнюківського відділення поліції № 02-25/42 від 20.07.2020 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач зазначає, що з [PERSON] , проведено профілактичну бесіду, роз`яснено права та обов`язки по відношенню до малолітньої дитини. Також позивач вказує, що рішенням № 11 виконавчого комітету Криштопівської сільської ради від 20 липня 2020 року прийнято рішення про негайне відібрання та тимчасове влаштування до державного дитячого закладу малолітню дитину [PERSON] .. Цим самим, враховуючи інтереси дитини, [PERSON] надавалася можливість подолати складні життєві обставини, в яких вона опинилася та повернути дитину, але належних висновків відповідачка не зробила. За клопотанням служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації КП «Близнюківська ЦРЛ» провела медичне обстеження [PERSON] , зібрано відповідний пакет документів і 23 липня 2020 року малолітня дитина була влаштована до Комунального закладу «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Надія». Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача Органу опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області Сафонова Н.М. в судове засідання надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Представник третьої особи служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області Гриненко М.В. в судове засідання надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог, не заперечує. Представник третьої особи Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області Линник О.О. в судове засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог також не заперечував. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] [INFO] , є одинокою матір`ю малолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про щодо актового запису про народження № 00027166419 від 24.07.2020. Згідно Актів обстеження умов проживання родини [PERSON] від 20.03.2020 та 10.07.2020 встановлено, що [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , з якою проживає у будинку [PERSON] , свого житла немає. У будинку не прибрано, елементарних засобів гігієни немає, продукти харчування в обмеженій кількості. Дитина неохайна, одяг брудний. Мама про свою дитину не піклується, залишає дитину на [PERSON] , 1960 року народження, який зловживає алкогольними напоями. [PERSON] не працює, заробляє тимчасовими заробітками, вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя. Виконавчим комітетом Криштопівської сільської ради Харківської області 20 липня 2020 року прийнято рішення № 11 про негайне відібрання у матері [PERSON] та тимчасове влаштування до державного дитячого закладу малолітню дитину [PERSON] . Згідно Акту прийому дитини до центру від 23.07.2020, [PERSON] , [INFO] , знаходиться в КП «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Надія». З висновку органу опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , № 01-50/2848 від 24.07.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 28 серпня 2018 року, є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до статті 135 Сімейного Кодексу України. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не надає дитині матеріальної допомоги, не піклується про її здоров`я, духовний, моральний та фізичний розвиток. Виходячи з вище вказаного та діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області надає висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз.2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ст.ст. 182-183 СК України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову, згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст.141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Outcome: approved