Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Орган опіки і піклування просить звільнити [PERSON], [INFO], від повноважень опікуна над недієздатною дочкою [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що опікун [PERSON] не виконує покладених на неї обовязків опікуна, не створює належних умов для лікування [PERSON], що унеможливлює продовження відносин опіки за участю призначеного опікуна. Крім того, опікун не може створити безпечних умов для громадян, що проживають у багатоквартирному будинку у звязку з тим, що відсутнє взаєморозуміння між [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представники заявника [PERSON] та [PERSON] зазначені вимоги підтримали і просили дану заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] та її представник [PERSON] заяву не визнали і заперечують проти її задоволення, посилаючись на те, що невиконання покладених на [PERSON] обовязків опікуна в судовому засіданні не доказані. [PERSON] щороку проходить лікування у психіатричній лікарні. Судом встановлено наступне. 13 липня 1999 року рішенням Васильківського районного суду Київської області [PERSON], [INFO], яка мешкає в м. Переяслав-Хмельницький Київської області по вул. Червоноармійській (нині вул. [PERSON]), 51, кв. 63, була визнана недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 18 серпня 1999 року №155-11 опікуном над [PERSON] призначена її матір - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 67 ЦК України, опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобовязаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно із ч. 3 ст. 75 ЦК України, за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обовязків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоровя або закладу соціального захисту. Згідно п.п. 1.7 пункту 1 «Правил опіки і піклування», затверджених Наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 (далі «Правил опіки і піклування»), органи опіки і піклування, відповідно до покладених на них завдань, вирішують питання про встановлення і припинення опіки та піклування. Крім того, згідно п.п. 4.3 пункту 4 «Правил опіки і піклування», опікун (піклувальник) повинен раз на рік здійснювати повне медичне обстеження підопічних. Опікун над психічно хворим, який є небезпечним для себе або для оточуючих, повинен сповістити про це районний (міський) відділ поліції і вжити заходів щодо направлення підопічного в психіатричну лікарню для лікування. Згідно з п.п. 5.2. пункту 5 «Правил опіки і піклування», органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обовязків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обовязків. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки (ст. 55 ЦК України). Статтею 65 Цивільного кодексу України визначено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Щодо повнолітніх фізичних осіб опіка і піклування встановлюються для захисту особистих немайнових і майнових прав повнолітніх осіб, що за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обовязки, а також для піклування про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду, забезпечення їх виховання, навчання та розвитку, а у необхідних випадках і лікування (ст.ст. 67, 69 ЦК України). Згідно довідки №721, виданої 30.06.2016 року комунальним закладом «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня», [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра. Приблизно з 1994 року у неї зявились ознаки психічного розладу. У березні 1998 року здійснила тяжке правопорушення. Знаходилася на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні з суворим наглядом м. Дніпропетровськ з 1998 р. до 2005 року. З 2005 р. по 2010 р. знаходилася у стаціонарі Київського обласного спеціалізованого психіатрично-наркологічного методичного обєднання (КОСПНМО). З 2010 р. по даний час 9 разів направлялася на стаціонарне лікування в КОСПНМО. Підтримуючого лікування вдома практично не приймає. [PERSON] встановлена II група інвалідності довічно. 29 березня 2016 року депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради [PERSON] на імя міського голови [PERSON] було направлене депутатське звернення про вжиття заходів щодо ізоляції [PERSON] шляхом поміщення у відповідний інтернатний заклад. Підставою для цього стало колективне звернення мешканців підїзду №5 будинку по вул. Грушевського, 51 в м. Переяслав-Хмельницький, в якому вказані неодноразові факти агресивної поведінки [PERSON] відносно дорослих і дітей. Згідно довідки №1942/109/1010/04, виданої 30.06.2016 року Переяслав-Хмельницьким відділом поліції ГУ НП в Київській області, [PERSON] перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькій центральній районній лікарні як психічно хвора особа з 09.03.2010 року. Також повідомляється, що до відділу поліції зверталася [PERSON] про те, що її дочка веде себе агресивно, ображає матір нецензурними словами. 04.07.2012 року [PERSON] вчинила сімейну сварку за місцем свого проживання відносно своєї матері. 22.09.2013 року надійшло звернення [PERSON] про те, що [PERSON] пішла з дому, про її місце перебування невідомо. 24.09.2013 року розшук безвісти зниклої [PERSON] було припинено у звязку з поверненням останньої додому. Опікун [PERSON], не виконує покладених на неї обовязків опікуна, передбачених ст. 67 ЦК України, не створює належних умов для лікування [PERSON], що унеможливлює продовження відносин опіки за участю призначеного опікуна. Крім того, опікун не може створити безпечних умов для громадян, що проживають у багатоквартирному будинку у звязку з тим, що відсутнє взаєморозуміння між [PERSON] та [PERSON]. Згідно витягу із протоколу №4 засідання опікунської ради від 21.06.2016 року, рекомендовано клопотати перед виконавчим комітетом Переяслав-Хмельницької міської ради про влаштування недієздатної особи [PERSON], до державного психіатричного закладу на постійне місце перебування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №252-12 від 29 червня 2016 року органу опіки та піклування запропоновано звернутися до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду про звільнення [PERSON]. [INFO], від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №861, виданої 01.08.2016 року комунальним закладом «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня», [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], протягом періоду з 2010 р. по 2016 р. щорічно проходила лікування в Київському обласному спеціалізованому психіатрично-наркологічному методичному обєднанні. При цьому, як слідує з пояснень представників заявника, ініціаторами лікування виступали органи місцевого самоврядування або національної поліції. [PERSON] лише сприяла достроковому припиненню лікування. Із заяви мешканців підїзду №5 будинку по вул. Грушевського, 51 в м. Переяслав-Хмельницький від 14.07.2016 р. слідує, що невиконання покладених на [PERSON] обовязків опікуна призводить до гострих форм громадського занепокоєння та незадоволення. Досліджені в судовому засіданні матеріали вказують також на неможливість призначення іншого опікуна, оскільки [PERSON] потребує застосування невідкладних примусових заходів медичного характеру. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява органу опіки і піклування підлягає задоволенню, оскільки підтверджена матеріалами справи. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. Судові втрати повязані з розглядом справ окремого провадження, у відповідності з ч. 7 ст. 235 ЦПК України, не відшкодовуються. На підставі ст.ст. 67; 75 ЦК України,

Outcome: approved