Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до Бахчисарайського районного суду АР Крим з позовом до [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості за кредитом 2 953,82 грн., поточної заборгованості за кредитом - 44 217,36 грн., 3% річних за кредитом - 16,88 грн., простроченої заборгованості за процентами - 6520,40 грн., поточної заборгованості за процентами - 170,05 грн., 3% річних за процентами - 38,16 грн., пені - 3396,08 грн., а всього 57 312,75 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.2012р. між сторонами укладений кредитний договір, згідно з яким Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 49 100,00 грн. строком до 22.11.2016р., а Позичальник взяв на себе обов'язок повернути Банку кредит з розстрочкою, щомісяця, згідно з графіком, зі сплатою процентної винагороди за користування кредитом в розмірі 33% річних. Банк виконав свої зобов'язання перед Позичальником у повному обсязі. В свою чергу Позичальник, порушуючи умови кредитного договору, не виконує взяті на себе зобов'язання починаючи з квітня 2013 року, у зв'язку із чим станом на вересень 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитом в сумі 2953,82 грн. та процентами у сумі 6520,40 грн. Посилаючись на положення ст.1050 ЦК України, п.п.3.2, 9.3 кредитного договору, позивач просить суд стягнути як прострочену заборгованість за кредитом та процентами, з нарахуванням на дані суми 3% річних, так і достроково повернути суму кредиту. Крім того, на підставі п.п.7.1, 9.6 договору позивачем нарахована пеня у розмірі 3396,08 грн., яку позивач також просить стягнути з відповідача. Позивач явку свого представника до судового засідання не забезпечив. Представником позивача за довіреністю Смага Т.В. надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання також не з'явилась. Надала суду клопотання про зупинення провадження у справі та направлення справи на розгляд до господарського суду, оскільки кредит нею був отриманий у якості суб'єкта підприємницької діяльності та грошові кошти використані за цільовим призначенням для здійснення господарської діяльності. Просила суд розглянути дане клопотання за її відсутністю. У разі незадоволення заявленого нею клопотання просила суд розгляд справи перенести у зв'язку з наміром брати особисту участь в судовому засіданні. Представником відповідача [PERSON] також надано клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що оскільки кредитний договір був укладений відповідачем у якості СПД, тому вказаний спір підвідомчій господарському суду. У задоволенні заявлених відповідачем та її представником клопотань судом відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу. При цьому підстав для відкладення розгляду справи суд також не вбачає, оскільки причини неможливості з'явитись до судового засідання ані відповідачем, ані її представником суду не повідомлені; доказів неможливості забезпечити явку до судового засідання суду також не надано. Крім того, враховуючи те, що відповідачкою був укладений договір про надання юридичної допомоги, суд не визнавав явку відповідача обов'язковою, в судовому засіданні мав можливість прийняти її представник, якій про причини неявки до судового засідання також не повідомив. Справа розглянута судом без фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши в їх сукупності надані суду докази, доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.11.2012р. між ПАТ «ВТБ Банк» (надалі Банк) та [PERSON] (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір №R53700358808B (далі Договір) (а.с.11-17). Згідно з п.1.1 договору Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а Позичальник зобов'язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Позичальник зобов'язується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням - на споживчі потреби в інтересах сім'ї (п.2.1 договору). При цьому при укладанні договору сторони обумовили умови та порядок кредитування, порядок нарахування, сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін та інші положення. Так, згідно з п.3 договору сума кредиту становить 49 100 грн.; Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі до 22.11.2016р. або достроково у випадках, передбачених цим договором (п.п.3.1, 3.2 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються Банком за ставкою у розмірі 33% річних (п.3.3.1 договору). В пункті 3.4 договору встановлений спосіб повернення кредиту та процентів, а саме щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг. Дата списання банком платежів - 28 число кожного місяця (п.3.5 договору). Банк свої зобов'язання перед позичальником виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою з рахунку (а.с.27) та не заперечувалось відповідачем в минулому судовому засіданні. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем з квітня 2013 року кредитних зобов'язань станом на 09.09.2013р. утворилась заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 2953,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 6520,40 грн., поточної заборгованості за процентами в сумі 170,05 грн. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 7.1 договору встановлено, що у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. За розрахунком позивача, з яким погоджується суд, сума пені склала 3396,08 грн. (а.с.25, 26). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В свою чергу ст.599 ЦК України встановлює, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо погашення отриманого кредиту, станом на 09.09.2013р. за відповідачем утворилась заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 2953,82 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6520,40 грн., поточної заборгованості за процентами в сумі 170,07 грн. та пені у розмірі 3396,09 грн. Крім того, позивачем в порядку ст.625 ЦК України на суму простроченої заборгованості за кредитом та процентів нараховані 3% річних, суми яких відповідно становлять 16,88 грн. та 38,16 грн. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст..1048 цього Кодексу. Положення аналогічного змісту міститься в п.5.2.1 кредитного договору, укладеного між сторонами, згідно з яким Банк, зокрема має право відмовити Позичальнику в наданні кредиту або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством, зокрема порушення Позичальником зобов'язань, що випливають/випливатимуть з умов кредитних договорів/договорів забезпечення, що укладені/будуть укладені у майбутньому між Позичальником та ПАТ «ВТБ Банк»; невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору; затримання Позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. В свою чергу п.9.4 договору визначає, що сторони домовились, що будь-яке порушення Позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право Банку в порядку, передбаченому цим Договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим Договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим Договором. Таким чином, виходячи з положень наведених вимог чинного законодавства та умов кредитного договору, укладеного між сторонами, вимоги позивача щодо дострокового повернення кредиту в сумі 44 217,36 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Слід зазначити, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві, про що зазначено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012р. Таким чином позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача, надані в минулому судовому засіданні, на те, що оскільки вона здійснює господарську діяльність у якості фізичної особи-підприємця та з травня 2013 року її діяльність фактично припинена, доходів вона не отримує, у зв'язку із чим позбавлена можливості погашати кредит, оскільки зобов'язання мають виконуватись належним чином та погіршення майнового стану позичальника не є підставою для припинення взятих на себе зобов'язань. Судові витрати суд в порядку ст.88 ЦПК України покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved