Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір №001-15249-151007 від 15.10.2007 року про надання відповідачу кредиту в сумі 1243 грн. на придбання майна, 149,16 грн. на сплату страхового платежу, а всього на загальну суму 1392,16 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 12% річних за користування кредитом та 3,25% щомісяця за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно із вказаним договором відповідач зобов'язався сплатити суму отриманого кредиту з нарахованими відсотками не пізніше, ніж 14 жовтня 2008 року. Відповідно до п.п.10.1. кредитного договору, цей договір діє з моменту підписання до повного його виконання сторонами. Відповідно до п.п. 1.1. зазначеного договору, ТОВ «Комерційний банк «Дельта» повністю та в строки виконав зобов'язання по договору, надавши відповідачу обумовлені договором кошти на придбання майна. Однак відповідач належним чином не виконував зобов'язання за договором, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті кредиту та по сплаті відсотків на загальну суму 1002,85 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 666,86 грн.; заборгованість за відсотками - 19,24 грн.; заборгованість за комісіями - 316,75 грн. Тому позивач, як правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта», просив стягнути з відповідача зазначену суму коштів та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.2/. Відповідачу направлялися судові повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак до суду повернулися конверти з довідками, що останній за вказаною адресою не проживає./ а.с.22, 26/. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Тому справа розглянута у відсутність відповідача в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір №001-15249-151007 від 15.10.2007 року про надання відповідачу кредиту в сумі 1243 грн. на придбання майна, 149,16 грн. на сплату страхового платежу, а всього на загальну суму 1392,16 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 12% річних за користування кредитом та 3,25% щомісяця за обслуговування кредитної заборгованості, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.3-4/. Згідно п.п.10.1 кредитного договору, цей договір діє з моменту підписання до повного його виконання сторонами. Згідно із п.п.2.9, 3.1. вказаного договору відповідач зобов'язався щомісячно не пізніше 15 числа сплачувати нараховані відсотки та частину кредиту. Відповідно до п.п.1.1. зазначеного договору, ТОВ «Комерційний банк «Дельта» повністю та в строки виконав зобов'язання по договору, надавши відповідачу обумовлені договором кошти /а.с.9/. Однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав і станом на 13 березня 2014 року загальна сума заборгованості по кредитному договору склала - 1002,85 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 666,86 грн., заборгованість за відсотками - 19,24 грн., заборгованість за комісіями - 316,75 грн. /а.с.15/. Позивач є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта» /а.с.12/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті зобов'язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконав зобов'язання за договором у встановлений договором строк, то позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір. Судом встановлено, що отриманий відповідачем кредит, виходячи з положень п.23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» є споживчим кредитом, вимагати повернення якого у позасудовому порядку кредитодавцю забороняється, якщо строк його давності минув, що встановлено п.7 ч.1 ст.11 зазначеного Закону. При цьому, суд бере до уваги, що п.7 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» стосується лише позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавцю з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі 6-126цс13. Тобто заборону вимагати повернення споживчого кредиту викладено відносно позасудового порядку повернення кредиту, а в судовому порядку підлягають застосуванню положення ч.3 ст.267 ЦК України, відповідно до якої позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Таким чином, оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, а будь-яких заяв від нього до суду не надходило, то питання, щодо застосування позовної давності судом вирішене бути не може.

Outcome: approved