Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі [PERSON]) звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00017672 від 11.03.2011 р. (далі Договір) на загальну суму 28\~782,03 грн., а також судовий збір по справі, посилаючись на те, що відповідно до зазначеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 18.08.2015 р. у нього виникла заборгованість на загальну суму 28\~782,03 грн., яка складається з: 3\~586,54 грн. заборгованість за кредитом; 1\~222,39 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; 2\~100,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування; а також плати за пропуск платежів 21\~873,10 грн. Представник позивача за судове засідання не зявився, заявою просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON]\~не зявився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим. Про причину своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 11 березня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00017672, відповідно до умов якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» було надано [PERSON] кредит у розмірі 12\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Відповідно до цього ж договору відповідач зобовязався здійснювати щомісячне погашення кредиту. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам Договору та вимог чинного законодавства відповідач належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту не виконав та не здійснив повернення кредиту у встановлені Договором строки у повному обсязі. Згідно розрахункам, наданим позивачем, які перевірені судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором станом на 18.08.2015 р. становить 28\~782,03 грн., у тому числі 3\~586,54 грн. заборгованість за кредитом; 1\~222,39 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; 2\~100,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування; а також плати за пропуск платежів 21\~873,10 грн. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Судом не встановлено, що боржник [PERSON] не виконав зобовязання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідач має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Банку про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 28\~782,03 грн. Суд також вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved