Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Національний авіаційний університет звернувся із позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за навчання, посилаючись на те, що [PERSON] порушив права Національного авіаційного університету, передбачені договором № 13-1/ОФ-1458 про навчання, який був укладений між [PERSON] та НАУ 01.09.2013 року. За умовами Договору позивач брав на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу третій особі [PERSON] по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Психологія» в інституті, на факультеті «ГМІ» за очною формою навчання. Відповідач та третя особа зобовязалися своєчасно сплачувати кошти за навчання, а також виконувати робочий навчальний план згідно з графіком навчального процесу. Строки внесення оплати встановлені у п. 3.8. Договору від 01.09.2013 року, а саме кошти за навчання відповідач мав сплатити не пізніше 10 днів від початку семестру. Відповідно до п.3.3 вартість навчання за один навчальний місяць складає 1410,00 гривень. Відповідач свої зобовязання за Договором не виконав, плату за освітні послуги вніс лише частково, тож борг становив 7050 гривень. Наказом ректора № 1364/ст від 12.06.2014 року [PERSON] було відраховано за порушення умов Договору з 10 червня 2014 року. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Національного авіаційного університету суму основного боргу у розмірі 7050 гривень, пеню у розмірі 2374,59 гривень, інфляційні нарахування у розмірі 8617,10 гривень, три відсотки річних у розмірі 2613.02 гривні, а всього 20654,71 гривню та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не визнав позов в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні, крім цього на адресу суду надіслав відзив, в якому заперечує повністю проти задоволення позовних вимог повністю, заперечує факт отримання претензії про повернення боргу та просить суд відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності в три роки. Оповіщена про час та місце розгляду справи третя особа в судове засідання не зявилася. До суду направляла письмову заяву з проханням про розгляд справи без її участі та просила суд відмовити у задоволенні позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності представника позивача та третьої особи, на що відповідач в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову за такими обставинами. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, між Національним авіаційним університетом та [PERSON] 01.09.2013 року був укладений Договір № 13-1/ОФ-1458 про навчання. За умовами Договору позивач брав на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу третій особі [PERSON] по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Психологія» в інституті, на факультеті «ГМІ» за очною формою навчання. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] за вказаним договором зобовязалися своєчасно сплачувати кошти за навчання, а також виконувати робочий навчальний план згідно з графіком навчального процесу. Строки внесення оплати встановлені у п. 3.8. Договору від 01.09.2013 року, а саме кошти за навчання відповідач мав сплатити не пізніше 10 днів від початку семестру. Відповідно до п.3.3 вартість навчання за один навчальний місяць складає 1410,00 гривень. Вказані обставини беззаперечно встановлені в ході судового розгляду та відповідачем не заперечувалися. Після укладення Договору НАУ надавав студенту освітні послуги у період з 01.09.2013 року по 10.06.2014 року, що підтверджується академічною довідкою № 083222. Освітні послуги тривали 10 місяців, тобто два навчальних семестри. Відповідач свої зобовязання за Договором не виконав повністю, плату за освітні послуги вніс лише частково. Тож борг відповідача становить 7.050 гривень, що підтверджується довідкою про дебіторську заборгованість. Наказом ректора вузу від 12.06.2014 року № 1364/ст [PERSON] було відраховано за порушення умов Договору (несплата за навчання) з 10 червня 2014 року. Пунктом 4.2 Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен календарний день заборгованості. У звязку з неналежним виконанням умови вищевказаного Договору виникла заборгованість відповідача перед позивачем, яка складається з суми основного боргу-7050 гривень, загальна сума пені за договором складає 2374,59 гривень, інфляційне збільшення суми боргу складає 8617,10 гривень, три проценти річних від простроченої суми становлять 2613,02 гривні. З огляду на вищевикладене, борг відповідача станом на 28.11.2018 року з урахуванням суми основного боргу, пені, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних становить 20654,71 гривня. Позивач на адресу боржника надсилав відповідне повідомлення від 15.09.2014 року за № 06.03/2344, в якому [PERSON] пропонувалось сплатити борг для врегулювання даного спору, що підтверджується даним повідомленням. Разом з тим, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів направлення саме вказаного повідомлення відповідачеві та факту отримання його [PERSON] Таким чином, відповідач не виконав умови п.п. 2.2.1 та 3.8 договору, чим порушив ст.ст.\~526,\~530 ЦК України, де визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно\~ст. 1050 ЦК України\~зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього ж Кодексу. При цьому згідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. Крім того згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі встановлено, що відповідач договірні зобовязання не виконав, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь суму заборгованості з урахуванням прострочення зобовязання згідно\~ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованості за договором позики в розмірі 7050 грн., суми пені 2374,59 грн., сума боргу з урахуванням індексу інфляції 8617,10 гривень, а також 3 % річних за весь час прострочення 2613,02 гривні, а всього 20654,71 гривня. Розрахунок заборгованості є обґрунтованим, підтверджується вищевказаними письмовими доказами та сумніву у суду не викликає. У ході судового розгляду у справі відповідачем було надано заяву про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, оскільки з часу виникнення заборгованості за договором від 01.09.2013 року пройшло більш ніж три роки. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Як вбачається із змісту Договору від 01.09.2013 року між сторонами, п. 6.3 Договору встановлено, сторони домовилися, що строк позовної давності по стягненню заборгованості, нарахуванню та стягненню штрафних санкцій за даним договором складає пять років. За таких обставин, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем виникла у серпні 2014 року, а до суду з позовом позивач звернувся у грудні 2018 року, то останнім не було порушено строк звернення до суду, який визначено сторонами у відповідності до п. 6.3 Договору. Отже, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні даного позову у звязку з пропущенням строку позовної давності звернення до суду. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивача, яке підлягає захисту, а позов задоволенню. Разом з тим, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі, які складаються із сплаченої суми судового збору у розмірі 1762 гривень на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved