Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом про стягнення із [PERSON] 85368 грн. 08 коп. заборгованості за кредитним договором № BL_NK00096292, мотивуючи тим, що 24 лютого 2012 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надав відповідачці кредит на поточні потреби в розмірі 15500 грн. зі сплатою 15 % річних до 24 лютого 2015 року. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,50 % від суми кредиту. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, плати за управління кредитом. Відповідачка порушила умови договору, станом на 05.08.2015 року має заборгованість в сумі 85368,08 грн., яка складається із: заборгованості по поверненню кредиту - 12181,11 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 4924,53 грн., заборгованості по сплаті комісії - 6277,50 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 61984,94 грн. Вказану заборгованість просять стягнути з відповідачки. Представник позивача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 31). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 27, 29), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. З кредитного договору банківського обслуговування № BL_NK00096292 від 24 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] вбачається, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надало відповідачці кредит на поточні потреби в розмірі 15500 грн. зі сплатою 15 % річних на поточні потреби до 24 лютого 2015 року. (а.с.9-12). Позивач виконав умови кредитного договору, надав відповідачці кредитні кошти, видав платіжну картку, що стверджується відповідною розпискою (а.с.16). Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість. За користування кредитом встановлена плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою у розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини договору (номінальна ставка). За обслуговування кредиту встановлена щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом (п. 1.5, п. 1.6). Проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку 1 цього Договору (п. 2.4.2). Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої у Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний у п. 6 спеціальної частини Договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також сумах комісії за управління Кредитом. Погашення боргових зобов'язань Позичальника за Договором здійснюється шляхом списання Банком коштів з рахунка - кореспондента місяця в дату, передбачену чинною на день оплати редакцією Графіку та в черговості, передбаченій п. 2.5.6 Договору (п. 2.5.2, п. 2.5.3). Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 заг.частини договору, при тому, що прострочення викання боргових зобов'язань за Договором перевищило 6-календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додаткового сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини Договору (п. 4.2). Згідно із ч.3 ст.549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсот\-ках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як установлено судом, п. 4.3 Договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додаткового сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповернення чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії з управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Застосування або незастосування пунктів цього договору, яким встановлюються порядок нарахування та розміри неустойки (штраф, пеня) за невиконання та/або неналежне виконання Позичальником умов Договору, є правом Банку. Позичальник зобов'язаний сплатити нараховану йому на умовах цього Договору суму штрафів на першу письмову вимогу Банку за реквізитами, що будуть зазначені в такій вимозі (п.4.4). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (чч.1-2 ст.551 ЦК). Крім того, ч.3 ст.551 ЦК передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч.3 ст.551 ЦК, з урахуванням положень ст.3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК). При цьому, виходячи із правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.253 ЦК обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 25.12.2012 року, а до суду він звернувся лише 31.08.2015, то пеня підлягала стягненню тільки в межах одного року до дня пред'явлення позову, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у Постанові від 3 вересня 2014 року №6-100цс14. Відповідно до розрахунку станом на 05 серпня 2015 року сума заборгованості за кредитним договором відповідачки становить 85368,08 грн., з якої: заборгованість по поверненню кредиту - 12181,11 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 4924,53 грн., заборгованість по сплаті комісії - 6277,50 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 61984,94 грн. (а.с.33-34). При цьому позивачем не надано суду поденного розрахунку пені, отже суд не має можливості визначити розмір пені в межах строку позовної давності, тому вважає розумним і справедливим зменшити розмір пені в межах розміру заборгованості по тілу кредиту - до 13000,00 грн. Загалом, слід стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість в розмірі 36383,14 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1218 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial