Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», в особі Центрального району електричних мереж звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 3034,74 грн (три тисячі тридцять чотири) гривні 74 копійки, 3% річних в сумі 52,15 (пятдесят дві) гривні 15 копійок., інфляційні нарахування в сумі 171,42 ( сто сімдесят одна) гривня 42 копійки та судові витрати у розмірі 1378,00 (тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок. При цьому представник позивача посилався на те, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], використовує енергію для власних потреб використовує електричну енергію для власних потреб та здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінах), у передбачені терміни, відповідно до укладеного договору № 10725064 від 24.05.2006 р. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена, поважних причин неявки суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає у б. 44 кв. 8 по вулиці Садиковській у місті Одесі та є споживачем електричної енергії ПАТ «Одесаобленерго». З показань електролічильника № 1359729 за договором № 10725064 від 24.05.2006 р. боржником спожито електроенергії в кількості 4463 кВ/г, за вказаний розрахунковий період з квітня 2015 року по червень 2016 року згідно деталізації нарахувань за спожиту електричну енергію нараховано заборгованість в розмірі 3034,74 грн., наявні у матеріалах справи. Таким чином, відповідачем було порушено вимоги ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 7, п. 42, п. 48, ПКЕЕН, що призвело до виникнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 3034,74 грн. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. У відповідності до ч. 1, ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Пунктом 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що боржник грошове зобовязання належним чином не виконав і за період з травня 2015 р. по липень 2016 р. боржнику було нараховано у відповідності до ст. 625 ЦК України три відсотка річних за весь період прострочення у розмірі 52,15 грн. та інфляційні витрати у розмірі 171,42 грн. з травня 2015 р. по липень 2016 р. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ПАТ «Одесаобленерго» до відповідача відповідають наведеним нормам чинного законодавства та повністю підтверджуються доданими матеріалами , у звязку з чим заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 3034,74 грн підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Крім того, у звязку з тим, що вимоги позивача задовольняються, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнута сума судових витрат.

Outcome: approved