Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Наприкінці червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду вищезазначеним позовом, який обґрунтував тим, що [INFO] року померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельної частки (паю) розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] заповіт не склала, тому спадкування після її смерті відбувалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON], яка в подальшому подала до нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини на користь позивача. В серпні 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), проте йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Племінний завод Бортничі» Бориспільського району Київської області, розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 18 листопада 1997 року та зареєстрованого 18 листопада 1997 року за №14094. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав пред'явлений позов та наполягав на його задоволенні. Представник Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області у судове засідання не з'явився та про своє ставлення до пред'явленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.21,42,43). Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26березня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області 21 квітня 2010 року, про що складено відповідний актовий запис за №21 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Племінний завод Бортничі» Бориспільського району Київської області, розміром 1,00 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За час свого життя [PERSON] заповіт не склала, тому спадкування після її смерті здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на ім'я позивача (а.с.34). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємецьза законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З дослідженої у судовому засіданні належним чином завіреної копії спадкової справи №367/2010, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері в межах встановленого законом строку (а.с.24). В свою чергу, [PERSON] відмовилася від належної їй частини спадщини, про що подала нотаріусу відповідну заяву (а.с.24-а). Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину у встановлений законом строк. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2012 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.10). В серпні 2016 року позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Проте, державний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії у зв'язку з тим, що не надано документ, який підтверджує його родинний зв'язок зі спадкодавцем, а саме в свідоцтві про народження [PERSON] в графі матір зазначено: [PERSON], тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено: [PERSON], а також не надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на право на земельну частку (пай) (а.с.11). Встановлено, що 18 листопада 1997 року [PERSON] був виданий сертифікат серії [NUMBER] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Племінний завод Бортничі» Бориспільського району Київської області, розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на підставі рішення Бориспільської районної державної адміністрації №306 від 03 липня 1997 року (а.с.12). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності з п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Встановлено, що за час свого життя [PERSON] втратила оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Втрата оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) у розмірі 1,00 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Племінний завод Бортничі» Бориспільського району Київської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved