Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 26 вересня 2011 року кредитного договору № BL_КГ100079263, [PERSON] позивачем надано кредит на задоволення споживчих потреб, у розмірі 26 500 грн. зі сплатою 0,01 % річних з кінцевим терміном повернення по 26 вересня 2014 року. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 18 лютого 2014 року виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача 72 185,48 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 22 123,61 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3,19 грн., неустойка за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 36 747,85 грн., комісія за розрахункове обслуговування - 13 310,83 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надав заяву відповідно до змісту якої, просив справу розглядати за його відсутністю. Щодо вимог банку про стягнення неустойки просив врахувати те, що розмір штрафних санкцій значно перевищує розмір основного боргу, а також його тяжке матеріальним становище та перебування на його утриманні троїх малолітніх дітей та зменшити розмір штрафних санкції нарахованих Банком. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 26 вересня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № BL_КГ100079263, за яким Банк надав позичальнику кредит на задоволення споживчих потреб у розмірі 26 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних з кінцевим терміном повернення по 26 вересня 2014 року (а.с. 4 - 9). Повернення кредиту передбачалося шляхом внесення позичальником щомісячних платежів у сумі 1531 грн., який відповідно до п. 2.5.1 договору № BL_КГ100079263 (далі -договір) складається із: строкової частини кредиту та строкових процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до п. 1.2 договору, Банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п. 1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Згідно до п. 2.4.1 договору, проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік рівний - 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5 загальної частини договору. Як слідує з п. 2.7.1 договору, незважаючи на інші положення цього договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній ним частині, у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором або правомірних вимог Банку. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути вчинене протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Кредитом [PERSON] користувався, але не виконував належним чином грошові зобов'язання за договором. Розмір заборгованості позичальника за кредитним договором на 18 лютого 2014 року становить 72 185,48 грн. (а.с. 3). Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобов'язань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1054 ЦК України. За цих обставин та відповідно до п. 2.7.1 кредитного договору, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Суд зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Згідно роз'яснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Як слідує з свідоцтв про народження; [PERSON] народився [INFO]; [PERSON] народився [INFO]; [PERSON] народився [INFO]. Батьком малолітніх є [PERSON]. Відповідно до виданої Чорнянською сільською радою Каховського району Херсонської області [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (син). За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, що значно перевищує як розмір отриманого позивачем кредиту, так і розмір завданих банку збитків. При визначенні розміру неустойки, що підлягає до сплати суд враховує ступінь виконані відповідачем зобов'язання, майновий стан відповідача, перебування на його утримання малолітніх дітей, а також визначені ст. 3 ЦК України засади справедливості, добросовісності та розумності, і вважає можливим зменшити розмір встановленої банком неустойки з 36 747,85 грн. до 17 717,22 грн. Таким чином, розмір заборгованості викладений в позовній заяві із урахуванням вище викладеного, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені останнім і підтвердженні документально судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 531,55 грн. (а.с. 19).

Outcome: partial