Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Орган опіки та піклування Старосамбірської районної державної адміністрації 18.06.2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій зазначає, що [PERSON] є батьком двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей померла [INFO]. Після смерті дружини [PERSON] вихованням своїх дітей не займається, зловживає алкогольними напоями, на даний час діти проживають з бабусею - [PERSON] у [ADDRESS], оскільки батько своєю поведінкою створює несприятливі умови для життя дітей. Діти перебувають на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Старосамбірської районної державної адміністрації. За час перебування на обліку дітей поведінка батька не змінилась, він не цікавиться вихованням сина й доньки, не допомагає їм матеріально, зловживає алкогольними напоями. [PERSON] характеризується по місцю проживання з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займається. [PERSON] - бабця дітей, мешканка [ADDRESS], вихованням дітей займається самостійно. Відповідач офіційно не працює, інколи підробляє. Зароблені кошти витрачає на задоволення своїх потреб, а саме придбання алкогольних напоїв. [PERSON] не усвідомлює проблему алкогольної залежності, немає сили волі відмовитися від пропозиції вживання спиртних напоїв в будь-якому оточенні, не бажає вживати заходи щодо вирішення цієї проблеми, не прислухається до рекомендацій та порад фахівця із соціальної роботи. Під час візитів у сім'ю, батька, майже, ніколи немає вдома. Часто його можна зустріти у сумнівних компаніях у стані алкогольного сп'яніння. Діти постійно проживають у бабусі, яка займається їх утриманням та вихованням. Жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує, не проявляє до дітей батьківської турботи, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача відносно дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та вирішити питання стягнення з батька аліментів на дітей. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Старосамбірської районної державної адміністрації та третьої особи - служби у справах дітей Старосамбірської районної державної адміністрації, - Микуляк Р.М. позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, не заперечував проти постановлення по цій справі заочного рішення. Прокурор прокуратури Старосамбірського району Львівської області Гавриляк Т.М. проти позову не заперечив, просив його задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача та третьої особи, прокурора прокуратури, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, отже, прокурор є належним позивачем. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Оскільки діти відповідачки мають лише 6 і 4 роки, то учасники процесу не наполягали на їх допиті. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с.6-7) батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 32 роки (а.с.8). Наказом начальника служби у справах дітей Старосамбірської районної державної адміністрації від 11.12.2013 року №105/01-16 [PERSON] та [PERSON] було поставлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.13). Згідно інформації (а.с.9-11, 21), довідок (а.с. 12, 17-18, 22, 24, 26-29), характеристик (а.с.16, 23, 25, 30), актів (а.с.14-15, 19-20) сім'я [PERSON], в якій виховується двоє дітей, перебуває під соціальним супроводом у Старосамбірському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. [PERSON] після смерті дружини зловживає алкогольними напоями та не піклується про дітей, не приділяє їм належної уваги, не цікавиться вихованням та розвитком дітей. [PERSON] та [PERSON] навчаються у 3-Б та 8 класах загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів №1 м. Старий Самбір., є здорові і на диспансерному обліку не перебувають. Проживають з бабусею - [PERSON] в [ADDRESS], яка систематично приходить до школи на класні збори та цікавиться успіхами дітей у навчанні та вихованні, проживають збабусею із-за того, що відповідач створює несприятливу атмосферу для нормальної життєдіяльності дітей. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.15) роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Старосамбірська районна державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, (а.с. 31-33) вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що з 2013 року проживає і виховується бабцею, так як батько додому щоденно приходив в стані алкогольного сп'яніння. З часу проживання ним та сестрою у бабці, то батько лише спочатку, раніше, приходив до бабці, і то тільки поїсти, а не до них, інколи давав їм кишенькові гроші, проте небагато, так як ніде не працював. Батька не любить, так як більше півроку він до них не приходить, їхнім життям не цікавиться, не приходив на день народження до сестри, не купляє їм нічого. З показів допитаних судом свідків [PERSON] - бабці дітей, [PERSON] - рідного брата матері дітей, [PERSON] - фахівця із соціальної роботи Старосамбірського районного центру соціальних служб для сім»ї дітей і молоді, вбачається, що відповідач часто зловживає алкогольними напоями, в будинку матері відповідача, де він проживав з дітьми та дружиною, та, в подальшому, після смерті дружини, з [PERSON], яка з власної ініціативи, погодилась їм допомагати по дому(прати, варити їсти, доглядати за дітьми, займатися їх вихованням) він дальше продовжував постійно вчиняти сварки та скандали, приходив додому напідпитку, виражався до дітей нецензурними словами, не цікавився їхнім життям. З 01.09.2013 року діти проживають з [PERSON] у її будинку. Діти уникають відповідача, не хочуть з ним спілкуватися, оскільки він завжди в стані алкогольного сп'яніння. Відповідач офіційно ніде не працює, однак, інколи заробляє кошти неофіційно, проте їх не спрямовує на влаштування сприятливих умов для проживання дітей, а, навпаки, їх використовує для власних потреб. Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дітям більше одного року не приділяє, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з дітьми суду не надано, до державних органів, органів внутрішніх справ, судових органів відповідач за захистом своїх прав як батько не звертався. В судовому засіданні також не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров'я та матеріальне становище відповідача не позбавляло його можливості приймати участь у вихованні дітей, сприяти їх духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям та здоров'ям дітей, приймати участь у їх становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками. Його неявка в судове засідання також підтверджує його байдуже ставлення до вирішення питання про позбавлення її батьківських прав. Аналіз наведених обставин свідчить, що відповідач більше року, без поважних причин, не дбає про стан здоров'я дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, зовсім не спілкується з ними, хоча проживають в одному населеному пункті, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що дає підстави позбавити його батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], а тому суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Також, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що відповідач є батьком - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] та неналежно виконує свої обов»язки щодо утримання дітей - добровільно не надає коштів на утримання дітей, є молодий, здоровий. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернувся 18.06.2014 року, аліменти на утримання неповнолітніх дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дітей, а таку можливість має, так як може працювати, оскільки є молодий, будь-яких доказів про його непрацездатність суду ним не представлено, інших утриманців немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а тому позивач доказав право на стягнення аліментів із відповідача на дітей в розмірі 1/3 /однієї третьої/ частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved