Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Орган опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації Житомирської області звернувся до суду із зазначеним позовом і просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а [PERSON] ще й щодо [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, матеріально дітей не забезпечують. Сторони в судове засідання не зявились, в надісланих до суду заявах просять справу розглянути без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує, відповідачі позовні вимоги визнають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щодо дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON] визнав батьківство відповідно до ст.126 СК України. Відомості щодо батька [PERSON], [INFO] до актового запису про його народження внесено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Вищезазначене підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-БК №163981 від 30 січня 2002 року, серії 1-БК №178341 від 23 серпня 2002 року, серії 1-БК №221707 від 27 листопада 2003 року, серії 1-БП №021191 від 06 квітня 2006 року, серії 1-БП №096788 від 04 березня 2010 року, серії 1-БП №159024 від 31 жовтня 2013 року, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00018178940 від 09 червня 2017 року (а.с.6.7). Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обовязки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання обовязків по вихованню дітей, не виявляють до них батьківського піклування, не переймаються фізичним і духовним розвитком, не забезпечують належних умов для розвитку дітей, не цікавляться їх життям та здоровям, залишили дітей проживати з дідусем [PERSON] в с.Ласки Народицького району Житомирської області, у якого останні перебувають на повному утриманні. Зазначені обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування №02-33/1421 від 20 вересня 2017 року (а.с.45-46). З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими правами, ухиляються від виконання обовязків по вихованню дітей, а тому їх слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідачі ухиляються від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають. Крім того, за правилами частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотківпрожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, й враховуючи те, що відповідачі матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, а тому з відповідачів слід стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх їх видів заробітку (доходів) з кожного. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частиною 1 статті 367 ЦПК визначено, що рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. При ухваленні рішення суд зважає й на таке. За правилами частини 4 статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (частина 5 статті 167 СК України). Враховуючи викладене, та те, що у суду відсутні відомості про подання родичами дітей заяви про передання їм останніх, суд вважаєза можливе передати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування в особі Народицької районної державної адміністрації Житомирської області. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, дітей, а тому, позов підлягає задоволенню. Орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору згідно пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», за правилами статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved