Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 2014 року вона та [PERSON] перебували у шлюбних стосунках, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Фактичні стосунки між позивачем та відповідачем були припиненні з серпня 2015 року, після чого вона з відповідачем стали жити окремо. Дитина залишилась мешкати разом з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини у сторін не було. Весь цей час відповідач не цікавився життям дитини, не спілкувався з дитиною не надавав матеріальної допомоги. На сьогодні дитині вже п`ять років, батька він не пам`ятає та звісно не має до нього почуттів, оскільки за ці всі роки жодного разу його не бачив. Дитина знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту народження і по сьогоднішній час здійснює позивач. Відповідач має заборгованість по аліментам, яка станом на 15.05.2020 складає 37806,46 грн. Позивач має можливість забезпечити фізичний, духовний і моральний розвиток та належні умови дитини. Вона працює та спроможна забезпечити фінансово життя дитини та допомагати їй матеріально. Тому вважає, що зазначені факти є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 04.08.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/4096/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.22). 16.12.2020 року третя особа надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без участі представника третьої особи (а.с.38). 16.12.2020 року позивач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі (а.с.40). 16.12.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.43). 06.04.2021 року третя особа надала суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.55-56). 08.04.2021 року позивач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.57). 24.06.2021 року позивач надала клопотання про залучення процесуального правонаступника третьої особи. 24.06.2021 року ухвало суду залучено процесуального правонаступника третьої особи. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмове клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи від нього або відзиву на позов не надходило. Представник третьої особи - служба у справах дітей Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явилась, надав письмове клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просили врахувати інтереси дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.04.2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанським міським управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 188. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 12.07.2017 року, виданим Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області [PERSON] змінила ім`я, про що 12.07.2017 року складено актовий запис №18. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені [PERSON] . Згідно з рішенням Лисичанського міського суду від 21.11.2018 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , 2015 року народження в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Згідно з довідки про склад сім`ї № 18925 від 14.08.2019, наданої Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради, наданої [PERSON] , за адресою [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - власник, [PERSON] , [INFO] - онука, [PERSON] , [INFO] - онук. Згідно з довідки про реєстрацію місця проживання № 18924 від 14.08.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідки № 19/36900 від 15.05.2020, виданої Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби, за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , 2015 року народження, заборгованість зі сплати аліментів складає 37806,46 грн. Згідно з висновку №789/01-16 від 02.03.2021 року орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мотивувальна частина Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 1012298700 від 11.06.2020 року про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved