Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

На розгляді в суді перебувала справа за позовною заявою [PERSON] до Сусловецького ліцею Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради, Летичівська селищна рада, про визнання незаконним наказу, що стосується припинення трудового договору, про поновлення на роботі, про стягнення належних до оплати виплат, про відшкодування моральної шкоди (справа № 678/687/20, провадження 2-678-97/21). 09 червня 2021 року судом ухвалено рішення про задоволення позову. 09 вересня 2021 року до суду надійшла заява Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення суду, яка обґрунтована тим, що Відділ є бюджетною установою та утримується в межах кошторисних призначень, здійснює видатки відповідно до кодів економічної класифікації видатків, тому просить у додатковому рішенні розмежувати суму витрат 35000 грн. на оплату часу вимушеного прогулу, моральну шкоду та витрати на правову допомогу. Сторони і треті особи не викликались на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 09 червня 2021 року Летичівським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення яким: позов задоволено. Визнано незаконним наказ по Сусловецькому ліцею Летичівської селищної ради Хмельницької області № 30-А від 15 червня 2020 року «Про звільнення [PERSON] ». [PERSON] поновлено на роботі на посаді водія Сусловецького ліцею Летичівської селищної ради Хмельницької області. Стягнуто із Сусловецького ліцею Летичівської селищної ради Хмельницької області на користь [PERSON] 35000 грн. - суму, яка включає у себе час вимушеного прогулу, моральну шкоду та витрати на правову допомогу. Стягнуто із Сусловецького ліцею Летичівської селищної ради Хмельницької області на користь держави судовий збір в розмірі 2724 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення із відповідача місячного заробітку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. У абз. 5 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року судам роз`яснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Із рішення суду від 09 червня 2021 року вбачається, що суд стягнув на користь [PERSON] кошти в розмірі 35000 грн. - суму, яка включає у себе час вимушеного прогулу, моральну шкоду та витрати на правову допомогу. Однак, суд не розмежував суму 35000 грн. щодо її належності чи до вимушеного прогулу, чи до моральної шкоди, чи до витрат на правову допомогу. Суд вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін щодо заявлених позовних вимог та визнання позову в частині стягнення із відповідача 35000 грн. суми заробітної плати за час вимушеного прогулу та з метою повного виконання рішення суду від 09 червня 2021 року належним суб`єктом відповідно до вимог бюджетного законодавства суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Outcome: approved