Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу до заінтересованої особи Мирноградського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій областіпро встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] на момент проголошення незалежності України (до 24 серпня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13.11.1991 року). Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. Заявник [PERSON] народилася [INFO] в м. Маріуполі (колишній Жданов), Донецької області. З моменту народження вона постійно та безвиїзно проживала на території України та була зареєстрована разом з батьками в будинку [ADDRESS] . Дитячий садок не відвідувала. З 1959 по 1967 рік навчалася в загальноосвітньому закладі м. Покровська - в школі №1. Після закінчення школи вступила до Мирноградського професійного училища за спеціальністю продавця. У 1971 році виїхала до селища Скотове, Ясинуватського району, Донецької області, де уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». У 1972 році разом з чоловіком переїхала до м. Покровська (Красноармійська), де [INFO] народила доньку [PERSON] . Приблизно у 1980 роках розірвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на дівоче - « [PERSON] ». 6.10.1978 року в м. Селидове, Донецької області вдруге уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище на « [PERSON] ». З 1984 по 1986 рік працювала на заводі «Металіст» в м. Покровську, Донецької області. [INFO] року донька заявниці - [PERSON] народила сина - [PERSON] , тобто онука, якого виховувала саме [PERSON] , оскільки [INFO] донька померла. 17.05.2001 року вироком Красноармійського міськрайонного суду, Донецької області [PERSON] було засуджено за ст. 94 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі. До засудження заявник [PERSON] не встигла отримати паспорт громадянина України. Покарання відбувала в м. Сніжне, Донецької області. В грудні 2006 року була звільнена з місць позбавлення волі умовно - достроково. Після звільнення працювала не офіційно, довідку про звільнення втратила. 3.10.2019 року звернулася до Мирноградського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області з заявою про встановлення особи у зв`язку з отриманням паспорта громадянина України. В результаті перевірки прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України на підставі п. 5 п. 100 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, у зв`язку не повним обсягом наданих документів. Особу заявника [PERSON] було встановлено, але належність до громадянства України встановити не видалось можливим та рекомендовано в судовому порядку встановити факт проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року. За таких обставин, заявник звернулася до суду за захистом оспорюваних прав. Ухвалою суду від 17.06.2020 року за заявою [PERSON] відкрито провадження, розгляд справи призначено в окремому провадженні, в порядку ст. ст. 293, 315 ЦПК України. 8 вересня 2020 року на адресу суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області надійшли пояснення щодо отримання заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року у зв`язку з тим, що в своїй заяві [PERSON] зазначила в якості заінтересованої особи Мирноградський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, який є територіальним підрозділом Головного управління ДМС України в Донецькій області і не є юридичною особою, яка може бути залучена як сторона в судовій справі. Тільки ГУ ДМС в Донецькій області є єдиною юридичною особою, яка є територіальним органом ДМС України і утворена на території Донецької області «для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб біженців та інших визначених категорій мігрантів». У зв`язку з цим пояснення подається від ГУ ДМС в Донецької області. Ухвалою суду від 28.09.2020 року Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області було залучене до участі в справі в статусі заінтересованої особи оскільки прийняте судове рішення, у випадку задоволення заяви, може вплинути на права та обов`язки Управління. Представником заінтересованої особи - Головним управлінням Державної міграційної служби України в Донецькій області подані письмові пояснення на заяву [PERSON] , що узгоджується з ч. 7 ст. 178, ч. 3 ст. 194 ЦПК України. Заінтересованою особою зазначено, що за ознайомленням з письмовими доказами, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, вбачається, що факт постійного проживання заявника на території України певною мірою може підтверджуватися лише копією трудової книжки. Загалом ГУ ДМС України в Донецькій області просить ухвалити рішення по справі на розсуд суду. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Заявник [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити заявлені вимоги на підставі наданих суду доказів. Представник заінтересованої особи ГУ ДМС України в Донецькій області Говорова О. В. (уповноважена довір випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадянських формувань) заперечень проти заяви [PERSON] не висловила, в цілому в розгляді справи поклалася на розсуд суду. Суд, в повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] , видане повторно 02.03.2017 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - [INFO] народжена [PERSON] , в графі місце народження - відомості відсутні, батько - [PERSON] , матір - [PERSON] , актовий запис №1466 від 28 жовтня 1952 року, місце державної реєстрації - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. (а.с. 5). Згідно довідки виданої Мирноградським міським відділом головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області16.03.2019 року за №Н 98 особу заявника [PERSON] встановлено (на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області 20.02.1979 року) (а.с. 6). Згідно виписки з вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2001 року за справою №1-210/2001 [PERSON] було визнано винною за ст. 94 КК України та призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців з відбуванням покарання в виправній трудовій колонії загального режиму. На підставі Указу Президента України №889/2006 від 18.10.2006 року [PERSON] помилувано - міру покарання скорочено до 7 років і шести місяців позбавлення волі. 29.11.2006 року [PERSON] на підставі постанови Селидівського міського суду Донецької області звільнено умовно - достроково від відбуття частини покарання. (а.с. 7) Згідно акту №3051 від 5.06.2020 року, виданого Комунальною установою Покровський координаційний комітет самоорганізації населення на ім`я [PERSON] , в якому зазначено, що вона проживала за адресою: [ADDRESS] у період з 1980 по 1993 роки, на теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] , про що підтверджують сусіди. (а.с. 8) Згідно формі №1, виданої 12.02.1979 року на ім`я [PERSON] , [INFO] місто народження м. Жданов, Донецької області, одружена, чоловік - [PERSON] , шлюб зареєстрований Селидівським бюро РАГС, 6.10.1978 року, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , місце реєстрації [ADDRESS] , паспорт видано в зв`язку із зміною прізвища з « [PERSON] ». (а.с.10) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 2.03.2017 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, шлюб між [PERSON] , який народився [INFO] у м. Селидове, Донецької області та [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Маріуполь, Донецької областї, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області 06.10.1978 року, актовий запис №205. Після держаної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - « [PERSON] ». Згідно карти платника податків виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] остання зареєстрована в Державному реєстрі 03.11.2014 року за номером [NUMBER] . (а.с. 13) Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданої Управлінням соціального захисту населення м. Мирнограда, Донецької області 04.07.2018 року [PERSON] , [INFO] , призначено соціальну допомогу як «особі, яка не має права не пенсію». (а.с.16) Відповідно до довідки №3050 від 05.06.2020 року виданої Комунальною установю Покровський координаційний комітет самоорганізації населення на ім`я [PERSON] , в якому зазначено, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2017 року по теперішній час. (а.с. 20) З копії трудової книжки, виданої 14.10.1969 року, заповненої на ім`я [PERSON] , « [PERSON] , 1952 року народження, вбачається (прізвище з « [PERSON] » змінене на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб від 18.12.1971 року, прізвище з « [PERSON] » змінене на [PERSON] » на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу) наступні дані про трудову діяльність: з 12.08.1969 по 06.09.1969 року Красноармійський районний вузол зв`язку; з 02.03.1970 по 07.03.1970 року Красноармійський районний вузол зв`язку; з 09.04.1971 по 01.01.1972 року Скотоватський цегловий завод; з 07.04.1972 по 06.07.1972 року Ясинуватський машзавод; з 15.03.1973 по 01.09.1973 року Скотоватські дитячі ясла; з 18.03.1974 по 01.03.1975 року Тольятинський міськплодовочеторг Куйбишевської області; з 04.08.1978 по 01.09.1978 року Селидівський прорабська ділянка зеленого будівництва; з 15.12.1979 по 14.06.1995 року Красноармійський будинок - інтернат для престарілих та інвалідів. (а. с. 22-28) Відповідно до ст. 5 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 5 ЦПК України суд здійснюючи правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні ту суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р. чи на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України реєструються громадянами України. Згідно з п.п. а), п.п. в) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006) встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним Законом України Про громадянство України», який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року зазначила оформлення громадянства України та отримання паспорта громадянина України. З огляду фактичних обставин справи, з урахуванням телеологічного (цільового) й системного застосування вказаних правових норм, - суд приходить до переконання, щозаявником [PERSON] на підтвердження своїх вимог надано достатньо належних та допустимих доказів, які в сукупності свідчать про постійне проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року), зокрема документи щодо його трудової діяльності, пояснення свідків, при цьому відомостей про те, що заявник залишав територію України чи є громадянином іншої держави матеріали справи не містять. Зазначені докази не спростовані Головним управлінням ДМС в Донецькій області відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають розгляду під час ухвалення рішення, в сукупності доказів наданих заявником, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява [PERSON] є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved