Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» 14.07.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував його тим, що відповідно до договору № 500951761 від 11.07.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 24240,45 грн. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості позичальником мало здійснюватися згідно Графіку погашення кредиту та процентів (Додаток № 1 кредитного договору). Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 14.06.2015 року утворилася заборгованість: за кредитом у сумі 23224,20 грн., по відсотках - у сумі - 2289,53 грн., по комісії - 4886,88 грн., а також заборгованість по нарахованому штрафу - 1433,37 грн. Загальна сума заборгованості позичальника становить 31833,98 грн. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути з відповідача вищеназвану суму заборгованості та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомив. За письмовою згодою позивача справа розглянута на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. 11.07.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк», як кредитором, та фізичною особою - [PERSON], як позичальником, було укладено Кредитний договір № 500951761. Відповідно п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4 названого договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 24240,45 грн. на строк до 14.07.2019 року зі сплатою 15,99 відсотків річних за користування кредитом. Згідно п. 2.6 договору, платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування позичальник мав здійснювати рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку вартості споживчого кредиту, який є Додатком №1 до договору та його невід'ємною частиною, а саме до 14 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 1200,22 грн. Крім цього, п. 2.8 кредитного договору була передбачена комісійна винагорода банку за управління кредитом в розмірі 2.52 %. Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконав. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що він не вносив платежі на погашення кредиту та відсотків за користування ним в повному обсязі, та у визначений строк, тобто порушував умови договору. Станом на 14.06.2015 року утворилася заборгованість у сумі 31833 грн. 98 коп., з якої 23224,20 грн. - заборгованість за кредитом, 2289,53 грн. - заборгованість по відсотках, 4886,88 грн. - комісія, 1433,37 грн. - штраф . Відповідно до ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і у встановлений ним строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобов'язань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір у сумі 318 грн. 34 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved