Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно позову, 10.09.2008 року між ПАТ «Банк Форум» (раніше АКІБ «Форум») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №0600/08/19-ZNv, відповідно до якого [PERSON] на споживчі цілі отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 25 000 доларів США та зобов'язалася повернути його в повному обсязі не пізніше 07.09.2018 року, під 13,5% річних, сплачуючи щомісячно частинами . В забезпечення своєчасного та повного виконання кредитних зобов'язань між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки №0600/08/19-ZNv/S-2 від 10.09.2008 року. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення кредиту та нарахованих відсотків з травня 2014 року. Банком 09.06.2015 року відповідачам були направлені вимоги про погашення заборгованості, які залишені без задоволення. Станом на 29.07.2015 року заборгованість складає 15401,77 доларів США, що за курсом НБУ становить 339448,70 грн., а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 3094,59 доларів США або 68203,50 грн., поточна заборгованість по кредиту - 8071 доларів США або 177881,54 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1910,44 доларів США або 42105,32 грн.; поточна заборгованість по процентам - 117,24 доларів США або 2583,92 грн., пеня за прострочення кредиту та процентів - 2208,50 доларів США або 48674,42 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість за кредитним договором, а також покласти на них судові витрати. У судове засідання представник ПАТ «Банк Форум» не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позов визнав частково, просив застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відмовити у стягненні пені. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила в позові відмовити, застосувавши строк позовної давності за вимогами до поручителя. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 10.09.2008 року між ПАТ «Банк Форум» (раніше АКІБ «Форум») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №0600/08/19-ZNv, відповідно до якого [PERSON] на споживчі цілі отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 25 000 доларів США та зобов'язалася повернути його в повному обсязі не пізніше 07.09.2018 року, здійснюючи погашення кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 209 доларів США, що вбачається з засвідченої копії вказаного договору (а.с.4-5). Згідно Додаткової угоди №1 від 14.11.2008 року сторони змінили розмір процентів за користування кредитом з 15.11.2008 року до 17% річних (а.с.6). Згідно Додаткової угоди №2 від 18.03.2009 року сторони домовилися про передачу позичальником банку в строк до 23.03.2009 року правовстановлюючих документів для забезпечення виконання узятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та встановили плату в розмірі 19% річних за невиконання вказаних зобов'язань (а.с.6 на звороті). Згідно Додаткової угоди №3 від 05.05.2010 року сторони змінили плату за користування кредитними коштами з 05.05.2010 року в розмірі 13,50% річних (а.с.7). Згідно Додаткової угоди №4 від 11.10.2010 року сторони змінили номер рахунку для повернення позичальником кредиту та процентів за договором (а.с.7-8). Окрім того, 10.09.2008 року був укладений Договір поруки №0600/08/19-ZNv/S-2 з [PERSON], яка узяла на себе обов'язки відповідати перед кредитором ПАТ «Банк Форум» за виконання зобов'язань за кредитним договором боржником [PERSON] та у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, нести солідарний обов'язок з боржником, що вбачається із засвідченої копії вказаного договору та Додаткових угод до нього (а.с.9). У зв'язку з допущеними боржником [PERSON] неплатежами за кредитним договором виникла заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку станом на 29.07.2015 року становить 15401,77 доларів США, що за курсом НБУ становить 339448,70 грн., а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 3094,59 доларів США або 68203,50 грн., поточна заборгованість по кредиту - 8071 доларів США або 177881,54 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1910,44 доларів США або 42105,32 грн.; поточна заборгованість по процентам - 117,24 доларів США або 2583,92 грн., пеня за прострочення кредиту та процентів - 2208,50 доларів США або 48674,42 грн. (а.с.11-12) З цього приводу банком також надана виписка по рахунку (а.с.13-17). Банком на адресу боржниці [PERSON] 09.06.2015 року були направлені вимоги про погашення простроченого зобов'язання протягом 30 календарного дня з дати одержання цього повідомлення (а.с.18-20), однак в добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором заявлені ПАТ «Банк Форум» в іноземній валюті. З цього приводу слід зазначити, що - Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ст.533 ч.1, ч.3 ЦК України). Статтею 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93 (із змінами та доповненнями) визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 чт.5 цього Декрету. Оскільки правовідносини, оцінка яким надається у даній справі, виникли з кредитного договору в іноземній валюті, у ПАТ «Банк Форум» (а раніше у АКБ «Форум») мається ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, то кредитну заборгованості слід стягнути в іноземній валюті. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів заявленої у позові заборгованості суд виходе з наступного - Ст.553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст.554 ч.1 ЦК України). Отже порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. За змістом ст.559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Як встановлено судом, боржник [PERSON] узяла на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами не пізніше 07.09.2018 року, сплачуючи її частинами щомісяця в сумі не менше 209 доларів США (щомісячними платежами). Отже поряд з установленням строку дії договору сторони встановити й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Судом встановлено, що останній платіж був здійсненний позичальником [PERSON] у травні 2014 року (16.05.2014 року). Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісячними частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. (Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі №6-20цс14). Оскільки відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ст.559 ч.3 ЦК України) повинні застосовуватися і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, передбачений ст.559 ч.4 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ст.559 ч.4 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. На підставі наведеного, вимоги позову про солідарне стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], яка заявила про застосування шестимісячного строку позовної давності до вимог, що висунуті до неї як до поручителя, задоволенню не підлягають, оскільки пред'явленні по закінченню цього строку. Так, останній платіж боржником проведено у травні 2014 року, а вимоги позову пред'явлені до суду поштою у серпні 2015 року. Про направлення досудових вимог до поручителя [PERSON] про погашення виниклої кредитної заборгованості доказів взагалі не представлено, всі наявні копії листів адресовані лише боржнику [PERSON] (а.с.18-20) При вирішенні питання про розмір стягнень, що належить провести з боржника [PERSON], суд виходить із загальних положень про строки позовної давності, а саме: згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки, згідно ст.258 ч.2 п.1 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), згідно умов дослідженого кредитного договору рішення про збільшений строк позовної давності сторони не приймали, позов до боржника пред'явлено вчасно, у зв'язку з чим представник відповідачки [PERSON] клопотання про застосовування строку позовної даності не заявляв. Щодо стягнення пені за період з 05.05.2014 року по 29.07.2015 року суд вважає, що в цій частині в позові слід відмовити з наступних підстав: 14.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м.Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м.Краматорськ Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м.Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачку [PERSON], яка зареєстрована у м.Краматорську (а.с.42), і звільняють її від обов'язку по оплаті пені (штрафів) на користь ПАТ «Банк Форум», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, у позовних вимогах про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» пені в сумі 2208,50 доларів США, що утворилися станом на 29.07.2015 року, зокрема за вказаний у розрахунку період з 05.05.2014 року по 29.07.2015 року, слід відмовити. Таким чином, позов ПАТ «Банк Форум» слід задовольнити частково, стягнувши на його користь заборгованість за Кредитним договором №0600/08/19-ZNv від 10.09.2008 року станом на 29.07.2015 року в розмірі 13193,27 доларів США з відповідачки [PERSON], а в іншій частині позову, зокрема у позовних вимогах до відповідачки [PERSON] - відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» пропорційно задоволеному позову між сторонами слід розподілити судові витрати. Таким чином з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 4361,61 грн. Різницю в сумі 730,12 грн., у зв'язку з частковим задоволенням позову, слід віднести за рахунок держави, оскільки відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент пред'явлення позову) від сплати судового збору звільняється особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Outcome: partial