Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 2014-23 від 23.06.2014 р. позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 30000,00 грн. зі сплатою 11% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 22.06.2017 р. Як майнові поручителі за виконання [PERSON] договірних зобов'язань перед АТ «Ощадбанк» виступили [PERSON] і [PERSON] згідно з договорами поруки № 2014-23/1 від 23.06.2014р. і №2014-23/2 від 23.06.2014р. відповідно. Згідно з п. 3.3.3 кредитного договору [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення кредиту щомісяця рівними частинами в сумі 833,33 грн. та сплачувати відсотки нараховані банком. Проте з 30 червня 2015 року вона свої зобов'язання належним чином не виконує. Станом на 18.11.2016р. має заборгованість у сумі 6744,10 грн. яка складається з: заборгованості за основним боргом 6666,76 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками 77,34 грн. Основну суму боргу позивач просить стягнути з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 411,95 грн., також 3% річних у розмірі 78,50 грн. Всього просить стягнути солідарно з відповідачів 7234,55 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені через оголошення у пресі. Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Тому суд у відповідності до\~ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.06.2014 р. між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2014-23 (а.с.23-27), за яким остання отримала кредитні кошти у розмірі 30000,00 грн. зі сплатою 11% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту 22.06.2017р. Згідно з п.3.3.3 договору позичальник зобовязався щомісяця проводити погашення кредиту рівними частками в сумі 833,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Починаючи з 30 червня 2015 року [PERSON] сплату процентів за користування кредитом не здійснює. Станом на 18.11.2016 рік має заборгованість, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, в загальній сумі 7234,55 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 6666,76 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками 77,34 грн., інфляційних втрат за весь час прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 411,95 грн. та 3% річних у розмірі 78,50 грн. 23.06.2014 року, з метою забезпечення виконання кредитного зобовязання [PERSON], між банком та відповідачами [PERSON] і [PERSON] були укладені окремі договори поруки №2014-23/1 № №2014-23/2 відповідно ( а.с.28-33, 34-39). За договорами поруки поручителі зобовязалися відповідати перед кредитором за виконання зобовязання боржником в повному обсязі у солідарному порядку (п.2.1 договорів). Згідно з п. п.10.1.1, 10.3.1 договорів поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання і скріплення печатками та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобовязань за договором. Порука припиняється з моменту повного виконання Зобовязання за Кредитним договором. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~ Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що на виконання основного зобовязання між банком і поручителями [PERSON] і [PERSON] були укладені окремі договори поруки, які діють протягом 30 років з моменту підписання і скріплення печатками договору. Відтак поручителі у даному випадку несуть солідарну відповідальність тільки з боржником і не відповідають солідарно між собою. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачами за кредитним договором та договорами поруки, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором з урахуванням індексу інфляції та 3% річних ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378,00 грн. (459,33 грн. з кожного відповідача). На підставі викладеного,

Outcome: approved