Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], в яких просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №372-04/К-06 від 03.11.2006 в розмірі 127990,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2006 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 372-04/К-06, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 20 000,00 дол.США з розрахунку 13,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 02.11.2016. В результаті укладеного 30.06.2010 між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору №372-04/К-06 від 03.11.2006. У зв'язку з тим, що позичальник неналежним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка складає 127990,59 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з обставин, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що позовні вимоги повинні бути обґрунтованими та підтверджуватись певними доказами. Матеріали справи, надані позивачем не підтверджують обґрунтованості розміру позовних вимог та повідомлення відповідача про передачу активів ПАТ «Дельта Банк». При ухваленні судового рішення сторони в судове засідання незявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. У зв'язку з неявкою сторін у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Позивач зазначив, що 03.11.2006 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 372-04/К-06, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20000 доларів США з розрахунку 13,5% річних за користування кредитом на строк з 03.11.2006 по 02.11.2016. У відповідності до ст.512-519 ЦК України, ст..ст.92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п.4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст..514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст..516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В обґрунтування своєї позиції позивачем додано до матеріалів справи копію Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010. В ході вивчення зазначеного договору було встановлено відсутність листів договору, на яких містяться пункти з 5.1 до 11.10. У зв'язку з неможливістю встановити весь обсяг отриманих за цим договором прав та обов'язків, ухвалою суду від 29.01.2014 у позивача було витребувано копію договору про передачу Активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк» від 30.06.2010. Зазначена ухвала була отримана ПАТ «Дельта Банк» 12.02.2014, однак, до 5 березня, тобто до моменту винесення судом рішення, ухвала не виконана, договір не наданий. Замість витребуваного договору суду надано незавірену копію виписки з договору про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості від 02.07.2010. Що стосується самої правової природи договору, слід зазначити що це по своїй суті є заміною кредитора у зобов'язані. Нормами Цивільного кодексу України (глава 47) передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язані (ст..517 ЦК України). У зв'язку з цим судом від позивача було витребувано докази повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язані. Ухвала суду від 29.01.2014 позивачем не виконана. Однак, в матеріалах справи міститься лист за підписом ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» на ім'я [PERSON] про заміну кредитора у зобов'язанні з 02.07.2010. В якості доказу відправлення на ім'я кореспондента, позивачем надано копію списку №6490-265-231 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням, відправлених ТОВ «Об'єднана консалтінгово-інвестиційна компанія», при цьому чому саме і на яких підставах лист направлявся цією організацією, суду не обґрунтовано, доказів направлення саме листа від ТОВ «Укрпромбанк» і ПАТ «Дельта Банк», дати направлення листа та доказів отримання листа [PERSON] суду не надано. Ухвала суду не виконана. Крім того, позивачем надано копію акту приймання передачі кредитних договорів від 06.08.2010, складеному між ТОВ «Укрпромбанк» в особі Запорізької філії та ПАТ «Дельта Банк», згідно якого ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості від 02.07.2010 було передано у відношенні [PERSON] кредитний договір, іпотечний договір, договір поруки, кредитну справу. При цьому згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, на баланс ПАТ «Дельта Банк» зазначена кредитна справа разом з заборгованістю була прийнята 01.07.2010, тобто раніше більше ніж за місяць до підписання акту приймання-передачі. Додержання принципу змагальності у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України ). Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, реалізації особами, які беруть участь у справі, їхніх прав. Під час розгляду справи судом першої інстанції виконані вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України та забезпечено додержання принципу рівності сторін та змагальності. Враховуючи, що відповідач заперечував повідомлення про заміну кредитора, та отримання доказів переходу прав кредитора від ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк», а також неможливість отримання інформації щодо змісту договору, яка у відповідності до ст.ст.514,516,517 входить у предмет доказування, судом було задоволено клопотання відповідача про витребування у позивача доказів і ухвалою суду від 29.01.2014 зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» в строк до 23 лютого 2014 надати договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 (оригінал для огляду та копію в матеріали справи), докази повідомлення [PERSON] про заміну кредитора у зобов'язанні, виписку з балансової відомості станом на 01.07.2010, докази наявності заборгованості на час передачі активів, докази сплати [PERSON] щомісячних внесків на користь ПАТ «Дельта Банк» після 30.06.2010. Втім, банк докази суду не надав та не повідомив про причини ненадання доказів, хоча ухвала була отримана 12.02.2014, що підтверджується підписом на поштовому повідомленні. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» своїми правами та обов'язками, передбаченими ст. ст.10,11,60 ЦПК України, щодо подання доказів та доказуванню перед судом обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, не скористався. З огляду на те, що тягар доказування покладається на кожну із сторін іпозивач не виконав свій обов'язок щодо доказування обставин, зазначених в позовній заяві, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed