Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8042310766ГМ/2014-03 від 04.03.2014 року, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] , банк відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 4000,00 грн. погашення, строком до 28.02.2017 року. За користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою ставкою у розмірі 40% річних. Відповідач у встановлений строк не виконав своїх зобов`язань та не повернув кредит та нараховані проценти, в зв`язку з чим станом на 30.10.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 13451,59 гривень, з яких: 3995,40 грн. - по кредиту, 6154,19 грн. - по відсотках, 3302,00 грн. - пеня. Виходячи з наведеного, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту та № 8042310766ГМ/2014-03 від 04.03.2014 року, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. [PERSON] відповідно до договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8042310766ГМ/2014-03 від 04.03.2014 року отримав в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» кредит з лімітом у розмірі не більше 4000.00 гривень для проведення операцій із застосуванням Картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40.00% річних, на строк до 28.02.2017 року (а.с.4-6). Підпунктом 4.2.14, 4.2.16 п. 4.2 Договору кредиту Клієнт зобов`язується сплачувати Банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісячно не пізніше останнього Банківського дня місяця, наступного за місяцем. Щоразу у день припинення Кредитної лінії погашати Банку усю існуючу на цей день заборгованість за Кредитом та проценти за користування кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8042310766ГМ/2014-03 від 04.03.2014 року (а.с.16-17) станом на 30.10.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 13451,59 гривень, з яких: 3995,40 грн. - заборгованість по кредиту, 6154,19 грн. - заборгованість по відсотках, 3302,00 грн. - пеня. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8042310766ГМ/2014-03 від 04.03.2014 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому банком - позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано пеню за порушення зобов`язань за кредитним договором через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8042310766ГМ/2014-03 від 04.03.2014 року, розмір якої станом на 30.10.2019 року становить 13451,59 гривень, що відповідає розрахунку заборгованості наданим позивачем. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 20, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved