Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 31.01.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 47258,54 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.06.2019 по 31.01.2020 в розмірі 212185,98 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 04.05.2018 він був прийнятий на роботу головним спеціалістом по селекції до ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ» на підставі наказу №10-135 від 03.05.2018. 18.06.2019 він був звільнений з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з ним не було проведено повний розрахунок всіх сум, що належать йому до виплати, зокрема, заробітної плати за період з 01.05.2019 по 18.06.2019. Тому позивач звернувся до суду. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду від 11.02.2020 було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін та витребувано від ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ»: довідку про розмір заборгованості по заробітній платі ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ» перед [PERSON] станом на момент видачі довідки (із зазначенням суми боргу помісячно) та довідку про доходи [PERSON] за останні шість місяців роботи в ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ». Позивач та представник позивача до суду не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з записом від 04.05.2018 в трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] було прийнято на роботу до ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ» головним спеціалістом по селекції. Запис зроблено на підставі наказу №10-135 від 03.05.2018. Згідно з записом від 18.06.2019 [PERSON] було звільнено з роботи за згодою сторін за ч.1 ст.36 КЗпП України (а.с.11). Відповідно до наказу №АСП00000014-0000000135 від 18.06.2019 [PERSON] , головного спеціаліста по селекції, було звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 12). Згідно з інформацією з реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування фактична сума заробітку доходу яка була нарахована страхувальником, код (38868630), [PERSON] за 5-й місяць 2019 року становить 22079,81 грн., за 6-ий місяць 2019 року становить 25178,73 грн. (а.с.13-14). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ» зареєстровано як юридична особа, ідентифікаційний код юридичної особи 38868630, юридична адреса: вул. Слобідська, 108, м. Шпола, Черкаської області, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 03.10.2013, номер запису 1\~020\~102 0000 006011, основний вид діяльності код КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.22-25). Згідно з випискою з карткового рахунку № [NUMBER] , відкритого в Райффайзен Банк Аваль, який належить [PERSON] за період з 01.01.2018 28.02.2020, було надходження сум по заробітній платі: 20.06.2018 7000,00 грн., 16.06.2018 8544,53 грн., 16.07.2018 6700,00 грн., 14.08.2018 7759,62 грн., 17.08.2018 8800 грн., 28.09.2018 8982,96 грн., 04.10.2018 3922,13 грн. та 9151,63 грн., 18.10.2018 12244,05 грн., 24.10.2018 5305,76 грн., 05.11.2018 2856,94 грн., 19.11.2018 9111,68 грн. та 300,00 грн., 04.12.2018 4100,25 грн., 12.12.2018 2505,71 грн., 17.12.2018 2505,71 грн., 21.01.2019 3000,00 грн., 29.01.2019 3330,94 грн., 11.02.2019 3330,93 грн., 15.02.2019 8000,00 грн., 20.02.2019 4259,02 грн., 26.02.2019 5205,47 грн., 25.03.2019 6503,72 грн., 04.04.2019 3700,00 грн., 19.04.2019 2836,56 грн., 03.05.2019 1352,69 грн., 14.05.2019 3270,87 грн., 12.05.2019 3679,24 грн., 24.05.2019 1632,84 грн., 03.07.2019 1179,40 грн. та 9265,58 грн., 17.07.2019 4563,64 грн., 19.07.2019 4621,30 грн. (а.с. 46-108). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно зі ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 3 ч. 1 КЗпП України\~законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Згідно зі ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 116 КзПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що 04.05.2018 [PERSON] було прийнято на роботу до ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ» головним спеціалістом по селекції. 18.06.2019 [PERSON] було звільнено з роботи за згодою сторін за ч.1 ст.36 КЗпП України. Згідно з інформацією з реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування фактична сума заробітку доходу яка була нарахована страхувальником, код (38868630), [PERSON] за 5-й місяць 2019 року становить 22079,81 грн., за 6-ий місяць 2019 року становить 25178,73 грн. Отже, при звільненні, всупереч вимог чинного законодавства, з ним не було проведено повний розрахунок всіх сум, що належать йому до виплати, зокрема, заробітної плати за період з 01.05.2019 по 18.06.2019, в сумі 47258,54 грн. (22079,81 грн. + 25178,73 грн.). Відповідач не виконав вимоги ухвали судді Шполянського районного суду Черкаської області від 11.02.2020 та не надав довідки про розмір заборгованості по заробітній платі позивача та довідку про доходи [PERSON] за останні шість місяців роботи в ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ». Таким чином суд позбавлений можливості встановити чи дійсно наявна заборгованість «АСПРІЯ НАСІННЯ» по заробітній платі перед [PERSON] , а також який її розмір. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, оскільки відповідач у справі не надав докази, витребувані судом, чи доказів, що свідчили б поважність причин їх неподання, суд визнає обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, а саме те, що заборгованість ТОВ «АСПРІЯ НАСІННЯ» по заробітній платі перед [PERSON] за становить 47258,54 грн. Отже, при звільненні, всупереч вимог чинного законодавства, з позивачем не було проведено повний розрахунок всіх сум, що належать йому до виплати, зокрема, заробітної плати за період з 01.05.2019 по 18.06.2019, в сумі 47258,54 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.06.2019 по 31.01.2019 в розмірі 212185,98 грн. Відповідно до\~ст.\~117\~КЗпП України \~в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~13\~від 24\~грудня 1999\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~про оплату\~праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117\~КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Правила визначення середнього заробітку працівника передбачені Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. ( Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №1398 ( 1398-99-п ) від 30.07.99). Позивач просить стягнути з відповідача 212185,98 грн. середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 18.06.2019 по 31.01.2020. В обґрунтування зазначає, що середньоденний заробіток становить 934,74 грн. виходячи з того, що заробітна плата позивача за останні два місяці становить: за квітень 2019 17179,16 грн., за травень 2019 22079,81 грн. Кількість робочих днів за два місяці становить 42 дні (квітень 20 робочих дні, травень 22 робочих дні). Кількість днів затримки виплати при звільненні 227 дні. Так, з 18.06.2019 день звільнення позивача по 31.01.2020 період затримки розрахунку складає 157 днів ( 2019 рік: червень 7 робочих днів, липень 23 робочих дня, серпень 21 робочий день, вересень 21 робочий день, жовтень 22 робочі дні, листопад 21 робочий день, грудень 21 робочий день; 2020 рік: січень 21 робочий день). Таким чином, загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 146754,18 грн. (934,74 грн. х 157 дня), відтак суд задовольняє вказану позовну вимогу частково. Суд роз`яснює, що у разі задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку\~за час затримки розрахунку при звільненні суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки та збори із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зменшується на суму податків і зборів. Разом з тим, за правилом п. 4 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини третьої статті\~12\~та частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цей принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема, впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета або підстав позову, право позивача заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача), випливають з участі у розгляді справи, забезпечують сторонам належний судовий захист. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідач не скористався своїм правом на відзив, у якому викладаються заперечення проти позову, крім того, відповідач ухилився від виконання ухвали суду про витребування доказів, таким чином, відповідачем не було спростовано факту невиплати заробітної плати в розмірі зазначеному позивачем. Отже суд, вважає доведеним та підтвердженим належними доказами факт невиплати заробітної плати при звільненні позивача, відтак задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 47258,54 грн. Згідно з\~п.1\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі\~-\~у справах\~про стягнення\~заробітної плати\~та поновлення\~на роботі, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням Пенсійним Фонду України Шполянського району Черкаської області 26.04.2016, [PERSON] є інвалідом ІІ групи (а.с. 19). Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання заяви у справах позовного провадження сплачується судовий збір фізичними особами у розмір 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений: на 1 січня 2020 року - 2102 гривні. Таким чином мінімальний розмір судового збору за подання заяви у справах позовного провадження має становити 2102,00 х 0,4 = 840, 80 гривень. З приводу позовної вимоги щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.06.2019 по 31.01.2020 в розмірі 212185,98 грн., суд роз`яснює, що оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів в сумі 212185,98 грн., то ним мав би бути сплачений судовий збір в розмірі 2121,86 грн. Однак, так як суд задовольняє вказану позовну вимогу частково, а саме в розмірі 146754,18 грн., то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до задоволених вимог становить 1467,54 грн. Враховуючи викладене, оскільки позов задовольняється відповідно до ч.6 ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, в загальному розмірі 2308,34 грн. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі\~вище викладено,\~

Outcome: partial