Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Орган опіки і піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням їх від виконання батьківських обов'язків по вихованню доньки та створення ними умов небезпечних для її здоров'я і життя. У відкритому судовому засіданні представник позивача органу опіки і піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області - Сідненко Н.П. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що батьки малолітньої [PERSON], ухиляються від виконання батьківських обов'язків, назвавши суду безліч причин по яким їх необхідно позбавити батьківських прав. Зокрема те, що обоє батьків зловживали алкогольними напоями, [PERSON] перебуває на обліку в Котелевській ЦРЛ як хронічний алкоголік, на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі з жовтня 2015 року за скоєння злочину проти власності. При обстеженні матеріально-побутових умов проживання сім`ї відповідачів, що підтверджується актом від 09.09.2015 року, відповідно до якого встановлено, що стан будинку є незадовільний, брудно, відсутня білизна, донька відповідачів мала тілесні ушкодження, батьки поводили себе агресивно, перебували в нетверезому стані. Крім того, актом комісії від 06.05.2016 року, який був складений на підставі виїзду спеціалістів соціальних служб району в зв'язку з тим, що в ніч з [INFO] року в сім`ї відповідачки [PERSON] померла менша дочка [PERSON], [INFO], встановлено, що санітарний стан приміщення незадовільний, донька [PERSON] була брудна і голодна, а мати перебувала у складному емоційному стані з ознаками алкогольного сп'яніння. Вважає, що оскільки, батько дитини відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а тому не займається вихованням дитини, а мати внаслідок систематичного вживання алкогольних напоїв, нездатна належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, є на її думку підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, будучи допитаний судом в режимі відеоконференції, позов не визнав, зазначив що бажає займатися вихованням дитини, однак не може цього зробити в зв'язку з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі. Пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі буде піклуватись про дитину, займатись її вихованням. Крім того, вважає що недоцільно позбавляти батьківських прав відповідачку [PERSON], оскільки вона гарна мати, яка піклувалась про дитину. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов також не визнала повністю і пояснила, що займалась вихованням дитини належним чином, алкогольні напої вживала епізодично, на обліку в лікаря нарколога не перебувала. Сім`я перебувала в складних життєвих та матеріально - побутових умовах, але вона, незважаючи на це, намагалася створити для дитини необхідні умови для її виховання та розвитку. В період з вересня 2015 року по травень 2016 року з боку служб Котелевського району в справах дітей до неї не було жодного зауваження з приводу ухиляння від виховання дитини, і тільки смерть доньки [PERSON], яка настала [INFO] стала причиною виїзду вказаних служб до місця її проживання. Крім того пояснила, що постійно відвідувала свою доньку [PERSON] в Кременчуцькому спеціалізованому будинку дитини, яка знаходиться там з 06 травня 2016 року після відібрання її у неї. В даний час вона має намір відновити подружні відносини зі своїм чоловіком [PERSON], переїхати з донькою до його місця проживання в с. Гожули Полтавського району, де він проживає з їх спільною старшою донькою [PERSON], [INFO]. Також пояснила, що 07.09.2016 року вона пройшла повний курс психотерапевтичного лікування від алкоголізму. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Трикоза Т.В. в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення [PERSON], батьківських прав і вважає, що доказів ухилення її від виконання батьківських обов'язків наданих органом опіки та піклування Котелевської РДА недостатньо для задоволення позову. Прокурор Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Онацько А.Ю., вважає, що є всі законні підстави позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини, в зв'язку з їх злісним ухиленням від виконання обов'язків по її вихованню. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, заслухавши думку прокурора та представника відповідачки [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідачі по справі - батьки дитини, проживали близько трьох років у фактичних шлюбних відносинах в с. Деревки Котелевського району Полтавської області, оскільки відповідачка [PERSON] перебувала і на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], який проживає в с. Гожули Полтавського району Полтавської області з їх спільною дитиною - донькою [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого 29.05.2014 року відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ в Полтавській області. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, з тих підстав, що ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, тощо. Що стосується відповідача [PERSON], який на даний час відбуває покарання в Полтавській ВК №64, суд вважає що він з об'єктивних, поважних причин не має можливості займатися вихованням доньки [PERSON], і суд не може зробити висновок про те, що він свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, або жорстоко поводився з дитиною, або існують інші підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідач виявив бажання займатися вихованням дитини після звільнення з місць відбування покарання. Суд вважає недостатнім обґрунтування позову тим, що [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі та негативними характеристиками наданими до його ув'язнення, оскільки він цікавився долею дитини, про що свідчить його заперечення проти позбавлення його батьківських прав, наполягає на тому, що буде виховувати дитину після звільнення з місць позбавлення волі і заперечує проти позбавлення батьківських прав. Це свідчить про його небайдужість до долі дитини. Відповідач в даний час має позитивну характеристику з місць позбавлення волі, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, однак він не має можливості надавати матеріальну допомогу з об'єктивних причин, через знаходження в місцях позбавлення волі. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд також не знаходить достатніх підстав для позбавлення батьківських прав відповідачку [PERSON], оскільки позовні вимоги позивача грунтувались на негативних характеристиках з місця проживання та акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відповідачки, який був складений 09 вересня 2015 року та був однією із підстав звернення у вересні 2015 року виконавчого комітету Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Однак, ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.10. 2015 року (а.с. 18) позовна заява була залишена без розгляду, оскільки позивач - сільський голова [PERSON] надав суду заяву про залишення позову без розгляду в якій вказав, що відповідачі сумлінно виконують свої обов'язки по вихованню і утриманню дитини і не допускають випадків зловживання алкоголем. Допитаний у судовому засідання в якості свідка сільський голова [PERSON] і по даній справі, висловив як свою думку, так і думку громади с. Деревки Котелевського району, про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Після залишення вказаного вище позову без розгляду, відповідач [PERSON] був ув'язнений, що позбавило його можливості здійснювати батьківські обов'язки, а поведінка відповідачки [PERSON] не була предметом розгляду служб в справах дітей району, аж до [INFO] тобто до трагічної смерті меншої доньки відповідачки [PERSON]. За вказаний період відповідачка до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків не притягувалась, випадків жорстокого поводження матері з дитиною та створення нею небезпечних умов для життя та здоров'я дитини, судом не встановлено, хронічним алкоголізмом вона не страждає, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Більшість свідків допитаних у судовому засіданні висловлювали думку про те, що [PERSON] є непоганою матір'ю, виконує свої обов'язки по вихованню та утриманню дитини, але як недолік в її поведінці, вказували на випадки вживання нею спиртних напоїв. Тому, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідачка, бажаючи скорегувати свою поведінку, 07 вересня 2016 року, пройшла курс психотерапевтичного лікування від алкоголізму, що стверджується відповідною довідкою, що також свідчить про її небайдужість до дитини і бажання виконувати свої материнські обов'язки. Також, про зацікавленість долею малолітньої дитини, свідчить і довідка Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини від 19.07.2016 року №87(а.с.96), про те [PERSON] постійно відвідувала свою малолітню дитину, що знаходиться в даному закладі з 25.05.2016 року по даний час. При вирішенні питання про позбавлення відповідачки батьківських прав суд враховує також і думку чоловіка відповідачки - [PERSON], який в судовому засіданні, будучи допитаний як свідок, охарактеризував [PERSON] з позитивної сторони, і завірив суд, що в подальшому має намір відновити їх подружні відносини, та спільно виховувати їх старшу спільну доньку [PERSON], разом із меншою дитиною [PERSON], піклуватися про них, забезпечувати їх матеріально. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і що у виняткових випадках суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей з покладанням на органи опіки і піклування контролю за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи вищенаведене та прохання відповідачів аби не позбавляти їх батьківських прав та їх зобов'язання виконувати свої батьківські обов'язки належним чином, зважаючи на винятковість випадку даної справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з одночасним попередженням відповідачів [PERSON] та [PERSON] про необхідність змінити їх ставлення до виховання дитини з покладенням на органи опіки і піклування контролю за виконанням ними батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed