Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Наприкінці лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] Крім того, 1/4 частину даного житлового будинку вона успадкувала після смерті [PERSON] Також їй на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,0375 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012 року. Власником іншої 1/4 частини будинку є [PERSON] Наприкінці 2018 року [PERSON] почала збирати документи, необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її цивільного чоловіка [PERSON] [INFO] року державний нотаріус повідомила позивачу, що не зможе видати їй свідоцтво про право на спадщину з підстав, що на домоволодіння накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна. Згідно інформації з ДРРПНМ від [INFO] року, обтяження зареєстровано 30.09.2013 року державним реєстратором на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у ВП №34623476 від 18.09.2013 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Бориспільського МУЮ Київської області Нечитайло Д.В. щодо майна боржника [PERSON] Але при цьому, щодо об'єкту нерухомого майна вказано «невизначене майно». Незважаючи на це, арешт накладено на домоволодіння вцілому. Однак, [PERSON] ніколи не була і не є власником належного зазначеного нерухомого майна або його частини. Вона певний період часу була лише зареєстрована за даною адресою, але не проживала в будинку, зокрема на час накладення арешту. Таким чином, на даний час [PERSON] позбавлена можливості реалізувати не лише своє право на оформлення спадщини, а й на реалізацію свого права власності щодо належної їй 1/2 частини домоволодіння. З метою зняття арешту з майна, яке належить їй, а не [PERSON], вона звернулась до Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області. 14.01.2019 року за вих. №625 начальником відділу їй було надано відповідь, з якої вбачається, що за рішенням Бориспільського міськрайонного суду з [PERSON] було стягнуто борг за банківським кредитом в сумі 60776,93 грн. В зв'язку з цим, судом 05.05.2011 року було видано виконавчий лист №2-1036 стягувачу, який звернуто до виконання. 08.10.2012 року відділом ДВС було відкрито виконавче провадження №34623476 та з метою виконання рішення суду постановою державного виконавця від 18.09.2013 року у даному виконавчому провадження накладено арешт на все майно боржника. Під час примусового виконання державним виконавцем було встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає, майна належного їй, як боржнику на праві власності не виявлено. На даний час виконавчий лист №2-1036 від 05.05.2011 року, виданий Бориспільським міськрайонним судом, разом із постановою про закінчення виконавчого провадження повернуто стягувачу. Питання про зняття арешту при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження не вирішувалось. Станом на 11.01.2019 року згідно журналів вхідної кореспонденції, даний виконавчий лист повторно на виконання не пред'являвся. Позивач вважає, що арешт на її майно фактично було накладено помилково, чим порушено її право власності на житловий будинок та земельну ділянку, у зв'язку з чим просилазняти арешт житлового будинку з надвірним будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник відповідача Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Малишева Д.В. надала клопотання, в якому, у зв'язку із великим навантаженням, просила розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги також визнав та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з поданими сторонами заявами, суд прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2010 року (а.с.6). Згідно цього ж свідоцтва власником іншої половини житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] Київської області, був [PERSON], з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах. 16.09.2010 року [PERSON] відчужив 1/4 житлового будинку по [ADDRESS] Київської області [PERSON] Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50737318 від 31.01.2018 року [PERSON] помер [INFO] року (а.с.11). Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] успадкувала 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] Київської області, яка належала [PERSON] Наприкінці 2018 року позивач звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [INFO] року державний нотаріус повідомила їй, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину з підстав, що на домоволодіння накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті нерухомого майна від [INFO] року, державним реєстратором 30.09.2013 року зареєстровано обтяження нерухомого майна по [ADDRESS] Київської області на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у ВП №34623476 від 18.09.2013 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області Нечитайло Д.В. щодо майна боржника [PERSON] (а.с.8-10). При зверненні [PERSON] до Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, позивач отримала відповідь від 14.01.2019 року №625, з якої вбачається, що за рішенням Бориспільського міськрайонного суду з [PERSON] було стягнуто борг за банківським кредитом в сумі 60776,93 грн. В зв'язку з цим, судом 05.05.2011 року було видано виконавчий лист №2-1036 стягувачу, який звернуто до виконання. 08.10.2012 року відділом ДВС було відкрито виконавче провадження №34623476 та з метою виконання рішення суду постановою державного виконавця від 18.09.2013 року у даному виконавчому провадженні накладено арешт на все майно боржника. Під час примусового виконання державним виконавцем було встановлено, що боржник [PERSON] за вказаною адресою не проживає, майна належного їй, як боржнику на праві власності не виявлено (а.с.12). Позивачем зазначено, що [PERSON] ніколи не була і не є власником нерухомого майна або його частини по [ADDRESS] Вона певний період часу була лише зареєстрована за даною адресою, але не проживала в будинку, зокрема на час накладення арешту. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.317 та ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, ту обставину, що судом встановлено, що арешт накладено на майно особи, якій воно не належить, позовні вимоги про зняття арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Тому арешт, накладений на житловий будинок з надвірним будівлями та спорудами по [ADDRESS], належить зняти. На підставі викладеного та

Outcome: approved