Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Органа опіки і піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради звернулась в суд із позовом, яким просить: - позбавити [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; - дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] передати на опікування органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради; - стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, для утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, до її повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що після звільнення з місць позбавлення волі відповідач на протязі тривалого часу не винила будь-яких дій направлених на побачення із дітьми. Відповідач в судове засідання не з'явилась,повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не сповістила, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Представник Комунального закладу «Дитячий будинок «Над дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області підтримала позов органу опіки щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В судовому засіданні прокурор зазначила, що вважає за доцільне задовольнити позовну заяву органу опіки і піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи Комунального закладу «Дитячий будинок «Над дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-6). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України , тобто відповідач є матір'ю одиначкою (а.с. 8-9). Згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 29.04.2014 р. № 207 [PERSON], [PERSON] мають статус дітей, позбавлених батьківських прав. Підставою для надання статусу є вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2014 р. про обрання відносно матері запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (а.с.12-13). Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Кіровоградської області від 16.06.2014 року вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2014 р. залишено без змін, проте відповідача було звільнено від відбування покарання в наслідок акту амністії (а.с.14-15). Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 29.04.2014 р. № 200 дітей влаштовано до комунального закладу дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області (а.с.16). Згідно з висновком від 10.10.2014 р. № 7007/49/05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] У висновку зазначено, що не зважаючи на проведенні спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради профілактично-роз'яснювальні роботи, мати [PERSON], звільнившись з-під варти, не вирішила питання щодо повернення дітей в свою сім'ю (а.с.26-27). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від обов'язків по вихованню дітей. Згідно п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов»язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров»я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей , поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Згідно статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не виконує батьківських обов'язків відносно дітей, не цікавиться їх шкільним життям, не приділяє достатнім уваги їх вихованню, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дітй, суд вважає за необхідне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей. Згідно статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, діючи в межах позовних вимог, суд вважає, що відповідач повинна сплачувати аліменти у розмірі 13 частини з усіх видів її заробітку /доходів/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 13.11.2014 року і продовжуючи до виповнення повноліття [PERSON], [INFO], тобто по [INFO] включно, а з 21.08.2026 року продовжити стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку / доходів/ але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до виповнення повноліття, тобто до [INFO]. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial