Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вербківської сільської ради звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить суд позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків а саме: вона не створила умови для проживання, виховання та розвитку своїх дітей, діти за рішенням суду відібрані у матері та тривалий час перебувають в державних закладах на державному забезпеченні, своєю поведінкою та способом життя мати негативно впливає на дітей. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила наступне. На сьогоднішній день ситуація в її сім`ї змінилася на краще. Вона навела порядок в будинку та прибудинковій території. Постійного місця роботи не має, підробляє по найму. Дітей любить, заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Представник Службі у справах дітей в судовому засіданні підтримав позов і просив суд його задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, що і представник позивача. В судовому засіданні, в присутності педагога, були заслухані пояснення малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які, кожен окремо, пояснили, що зараз не проживають разом з матір'ю. Але люблять її і бажають проживати разом з нею. Свідок [PERSON] пояснила, що працює інспектором із соціальної роботи села В`язівок Вербківської сільської ради Павлоградського району. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків. Будинок не готовий для проживання в ньому дітей. Нема продуктів харчування, дітей нічим годувати. Відповідач періодично вживає алкогольні напої. Свідок вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав. Свідок [PERSON] пояснила, що працює вихователем Павлоградського навчально-реабілітаційного центру. В Центрі більше року перебуває [PERSON]. Мама часто приїжджає до нього, відповідально ставиться до дитини. Свідок вважає, що підстав для позбавлення відповідача батьківських прав немає. Свідок [PERSON] пояснила, що працює у Межирицькому навчально-виховному комплексі. У закладі перебувають [PERSON] і [PERSON] з 2015 року. Мати неналежним чином не виконує свої батьківські обов'язки. Відвідує дітей рідко. У 2015 році приїжджала чотири рази, у 2016 році два рази, у 2017 році один раз, у 2018 році один раз. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює директором Межирицького навчально-виховного комплексу. У закладі перебувають [PERSON] і [PERSON] з 2015 року. Мати неналежним чином не виконує свої батьківські обов'язки. Відвідує дітей рідко. Приїжджала до дітей у стані алкогольного сп'яніння. Погрожувала вихователям. Вона не готова прийняти дітей в сім`ю. В будинку умови не придатні для проживання дітей. Свідок [PERSON] пояснила, що працює соціальним педагогом у Павлоградському ліцеї в якому навчається і проживає у гуртожитку [PERSON]. Мати відвідує дитину, реагує на всі звернення до неї. Вважає, що дитину слід повернути в сім`ю. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6 - 8). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2017 року [PERSON] була попереджена про необхідність змінити ставлення до своїх дітей. Крім того, діти за цим рішенням суду, були відібрані у відповідача і передані Органу опіки та піклування Павлоградської районної державної адміністрації (а.с.25-27). Відповідач не займається вихованням та утриманням дітей на протязі тривалого часу, фактично з 2015 року. З цього часу діти перебувають на утриманні держави. Не забезпечує їх одягом, продуктами харчування. Вона ніде не працює, будинок в якому вона проживає не придатний для проживання в ньому дітей. Вживає алкогольні напої. Згідно з висновком Органу опіки та піклування №1 від 16.01.2018 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей (а.с.23). Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути витрати на судовий збір на користь держави в сумі 704.80 гривень. Зважаючи на викладене та

Outcome: approved