Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Обґрунтовуючи поданий позов адвокат Бірюков І.Ю. вказав, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком позивачів, які, в свою чергу, є рідними братом та сестрою. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] , розташованої на території Великочернігівської (колишньої Верхньобогданівської) сільської ради Станично-Луганського району Луганської області кадастровий номер 4424881500:07:003:0015, площею 5,7153 га, вартість якої складає 203209,09 грн. Під час проведення антитерористичної операції в Станично-Луганському районі Луганської області державний акт на право власності на вказану земельну ділянку № [NUMBER] було втрачено. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги, 23.05.2019 позивач [PERSON] особисто від себе та на підставі довіреності від позивачки [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва на спадщину, але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 135853, виданого на ім`я померлого [PERSON] [INFO] . В позовній заяві представник позивачів Бірюков І.Ю. просив розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивачів. Від Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Верхньобогданівка Станично-Луганського (нині Щастинського) району Луганської області у віці 58 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 12 грудня 2018 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с. 14). Факт того, що померлий [PERSON] є батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, серії [NUMBER] , видане 17 травня 2012 року, та серії [NUMBER] , видане 12 липня 1984 року відповідно (а.с. 7, 12). Зміна дошлюбного прізвища позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане 07 вересня 2002 року (а.с. 13). Після смерті батька позивачів [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] , площею 5,7153 га з кадастровим номером 4424881500:07:003:0015, яка розташована на території Великочернігівської (колишньої Верхньобогданівської) сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, вартість якої складає 203209,09 грн. Як вбачається з копії інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.11.2019 та копії державного акту, власником земельної ділянки № [NUMBER] , площею 5,7153 га, кадастровий номер 4424881500:07:003:0015, яка розташована на території Верхньобогданівської (нині Великочернігівської) сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, є [PERSON] . Відповідно до статті 1261 ЦК України, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Також, відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Обставиною не прийняття спадщини позивачами після смерті [PERSON] є те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 5,7153 га, розташовану на території Верхньобогданівської (нині Великочернігівської) сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, кадастровий номер 4424881500:07:003:0015, оскільки позивачем [PERSON] , який діяв особисто від себе та на підставі довіреності від позивачки [PERSON] , не надав оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 135853, що був виданий 26 січня 2006 року Станично-Луганською районною державною адміністрацією. Згідно роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» та відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Із постанови приватного нотаріуса Станично-Луганського нотаріального округу Луганської області Галкіна С.А. від 23.05.2019 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» йдеться, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку № [NUMBER] після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку у позивачів. Як вбачається, причиною відмови в оформленні спадкових прав позивачів після смерті їх батька [PERSON] є незалежні від їх волі обставини, у зв`язку з чим вони позбавлені можливості їх оформити у позасудовому порядку. За таких обставин суд вважає позов [PERSON] та [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved