Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк»(далі Банк) просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] 19554,33 гривні заборгованості по кредиту та судові витрати по справі. Вимоги обґрунтовано тим, що 08.09.2007 року Банк та [PERSON] уклали кредитний договір, який складають заява відповідача, Умови та Правила надання банківських послуг, а також [PERSON]. Відповідач отримала кредит в сумі 3200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов Договору відповідач свої зобовязання не виконала, через що станом на 10.04.2018 року у неї виникла заборгованість на загальну суму 19554,33 гривень, з них: по кредиту 1365,73 гривень, по відсотках 12831,72 гривень, по пені та комісії 3949,53 гривень, по фіксованому штрафу 500 гривень, по процентному штрафу 907,35 гривень. В судове засідання сторони не зявились. Представник позивача до позовної заяви додала клопотання про підтримання за-явлених вимог в повному обсязі і розгляд справи за її відсутності та висловила згоду на заочний розгляд справи. Відповідач за зареєстрованим місцем проживання (вулиця Центральна 27, село Зачернеччя Любомльського району Волинської області) не проживає, про розгляд справи по суті двічі повідомлялась шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення, однак в судове засідання не зявилась, відзиву чи заперечень не подала, про причини неможливості розгляду справи за її відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляду позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Із заяви відповідача в якості позичальника від 08.09.2007 року вбачається, що Кредитний договір складають Заява відповідача і Умови та правила надання банківських послуг. На імя відповідача за його вибором оформлено платіжну картку кредитку «ТОВАРИ У РОЗСТРОЧКУ». [PERSON] надає позичальнику кредит у сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовами сплати за користування кредитом 2% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір передбачає такі умови. Відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг Банк вправі змінювати [PERSON], а також інші умови обслуговування рахунків. При Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміта), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.4.9 даного договору. Якщо упродовж 7 днів Банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміта) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням [PERSON] і без поперед-нього повідомлення клієнта. Згідно із п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник зобовязаний на вимогу [PERSON] виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди [PERSON]. Згідно з п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг власник карти зобовязаний слідкувати за витратами в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгуєть-ся(продовжується) на той самий термін. Згідно з п.5.7 Правил користування платіжною карткою Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої [PERSON] долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Таким чином, зазначеними умовами чітко визначено, що проценти нараховують-ся лише за користування кредитом. В позовній заяві заборгованість відповідача за договором визначена в таких су-мах: по кредиту 1365,73 гривень, по відсотках 12831,72 гривень, по пені та комісії 3949,53 гривень, по фіксованому штрафу 500 гривень, по процентному штрафу 907,35 гривень. З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що заборгованість за кредитом виникла з 02.05.2010 року, відсотки до 31.12.2012 року нараховувалися за ставкою 22,80% річних, а з 01.01.2013 року по 10.04.2018 року за ставкою 30% річних. За умовами укладеного договору за користування кредитом банк нараховує про-центи за встановленою ставкою із розрахунку 360 календарних днів у році за формулою: сума боргу * дні прострочки * проценти за місяць * 12/360/100. Отже, заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 1365,73 гривень за період з 02.05.2010 року по 31.12.2012 року за ставкою 22,8% за 974 дні становить 842,47 гривень, а за період з 01.01.2013 року по 10.04.2018 року за ставкою 30% за 1925 днів - 2190,86 гривень. Загальний розмір заборгованості за процентами за період з 02.05.2010 по 10.04.2018 року становить 3033,33 гривень. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів(фіксованої частини та процентної складової) суд встановив таке. Із заяви відповідача від 08.09.2097 року вбачається, що розмір щомісячної комісії становить 1%. У розрахунку заборгованості зазначено сумарний розмір комісії та пені. Отже, визначення позивачем у такий спосіб розміру заборгованості по комісії суперечить умовах кредитування. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених да-ним договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 500 гривень плюс 5% від суми позову. Із наведеного слід дійти висновку, що позивачем у розрахунку заборгованості здійснено нарахування по пені та штрафу за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України в справі №6-1374цс17 цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним до-говором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме по-рушення. Отже, заявлені в даній справі вимоги [PERSON] про стягнення і пені, і штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання не відповідають закону. Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що і пеня, і штраф обчислюються виключно у відсотковому вираженні. Цивільним кодексом України не передбачена можливість стягнення пені і штрафу у фіксованій грошовій сумі. Згідно п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність. Зважаючи на наведені положення законодавства, правові позиції Верховного Суду України і встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що на засадах принципу розумності та справедливості і з огляду на підстави позову в межах заявлених вимог щодо пені, штрафу та комісії стягненню підлягає виключно штраф у відсотковому виражені з врахуванням визначеної суми заборгованості. Отже, до стягнення підлягає заборгованість за кредитом і відсотками в загальній сумі 4399,06 гривень(1365,73+3033,33), а штраф становитиме 219,95 грив-ня(4399,06х5%). Таким чином, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 23,62% таких вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial