Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

ПАТ АБ „Укргазбанк (далі Банк) у серпні 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави, вказавши, що 04.12.2013 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №003/12/2013/356 на підставі якого [PERSON] отримав кредит в сумі 66600 гривень строком по 03.12.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом, та зобовязався погашати кредит згідно графіка рівними частинами по 1442 гривні щомісячно. Крім того 04.12.2013 року між Банком та відповідачем укладено договір застави, за яким [PERSON] зобовязався щорічно страхувати свій автомобіль. Однак відповідач свої зобовязання за договорами не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту і процентах не вносить, та не надав Банку підтверджень укладення договору страхування автомобіля, внаслідок чого станом на 07.04.2015 року має заборгованість за договорами у сумі 79717,46 гривень, з яких заборгованість за кредитом 64576,01 гривень, заборгованість за процентами 11181,45 гривень, штраф за невиконання умов договору застави 3960 гривень. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON]. У судове засідання представник позивача [PERSON], діючи в межах повноважень наданих довіреністю від 02.10.2013 року надала письмову заяву у якій підтримала у повному обсязі позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Додатково зазначила, що станом на 26.11.2015 року розмір заборгованості [PERSON] перед Банком не зменшився. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого про час та місце судового засідання у передбаченому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] 04.12.2013 року укладено Кредитний договір №003/12/2013/356, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 66600 гривень на придбання автомобіля [NUMBER] на строк з 04.12.2013 року по 03.12.2019 року. За користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 15,5% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни передбачені цим Договором процентна ставка встановлюється у розмірі 20,5% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватися у відповідності із графіком, шляхом сплати рівних платежів у розмірі 1442 гривні щомісячно (а.с. 6-15). В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 04.12.2013 року між сторонами укладено договір застави транспортного засобу, - автомобіля [NUMBER] (а.с. 16-21). Пунктом 3.3.4 Договору застави передбачено обовязок [PERSON] страхувати предмет застави на його повну вартість у весь період виконання зобовязань за кредитним договором. При цьому п. 4.2. Договору застави за невиконання зобовязань встановлених п.3.3.4 передбачено штраф в розмірі 1,5% від вартості предмета застави, який збільшується на 0,75% щомісячно. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 23-24), станом на 07.04.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 04.12.2013 року у сумі 75757,46 гривень, з яких заборгованість за кредитом 64576,01 гривень, заборгованість за процентами 11181,45 гривень. Останній платіж на погашення заборгованості [PERSON] здійснено у березні 2014 року (а.с. 33). Крім того за порушення умов договору застави [PERSON] нарахований штраф в сумі 3960 гривень. При розрахунку суми штрафу позивач виходив з того, що дія попереднього договору страхування автомобіля сплила 03.12.2014 року, а тому розмір штрафу визначений, як 4,5% заставної вартості автомобіля (1,5% + (0,75%х4). Суд розглядає справу в межах позовних вимог. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між сторонами 04.12.2013 року укладено кредитний договір та договір застави, умови яких щодо погашення заборгованості та страхування предмета застави [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість в межах позовних вимог у сумі 79717,46 гривень підлягає стягненню із [PERSON] на користь Банку. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 526,1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved