Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Нижньосірогозький міжрайонний прокурор Херсонської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі комунального закладу «Іванівська центральна районна лікарня» (далі - комунальний заклад), Херсонської обласної клінічної лікарні (далі - клінічна лікарня) до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2 358,55 грн., посилаючись на те, що [PERSON] 01 травня 2014 року, близько 15 год., знаходячись у веранді будинку [PERSON] по [ADDRESS], Іванівського району, Херсонської області, в стані алкогольного сп'яніння, в ході сварки, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно схопив руками за одяг та кинув [PERSON] в бік дверей до будинку, в результаті чого вона правою рукою вдарилась об двері та впала на підлогу, внаслідок чого їй були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді травматичного закритого осколкового перелому головки правої плечової кістки зі зміщенням, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я. За вказаним фактом Нижньосірогозьким РВ УМВС України в Херсонській області 01 травня 2014 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в об'єднаному відділенні хірургічного профілю комунального закладу в період з 01 по 02 травня 2014 року, витрати на її лікування згідно розрахунку складають 344,16 грн. Крім того, в період з 05 по 12 травня 2013 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні клінічної лікарні, витрати на її лікування в цьому медичному закладі складають 2 014,39 грн. Загальна сума витрат комунального закладу та клінічної лікарні на лікування потерпілої [PERSON] складають 2 385,55 грн., які [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував. 21 липня 2014 року Іванівським районним судом Херсонської області у кримінальному провадженні № 12014230210000432 від 01 травня 2014 року відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України винесена ухвала про закриття кримінального провадження в зв'язку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення. Просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 2 358,55 грн., в тому числі: на користь комунального закладу - 344,16 грн., на користь клінічної лікарні - 2 014,39 грн. Прокурор в судовому засіданні підтримала свої вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник комунального закладу Берлізова О.М. в судове засідання не з'явилася, просила суд розглядати справу в її відсутність, позов прокурора підтримала повністю та просила його задовольнити. Представник клінічної лікарні Клименко В.Л. в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу в його відсутність, позов прокурора підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на те, що шкода відповідачем не відшкодована. [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений до нього позов не визнав, пояснивши суду, що шкоду відшкодував потерпілій повністю. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014230210000432 від 01 травня 2014 року, [PERSON] 17 червня 2014 року був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в тому, що 01 травня 2014 року, близько 15 год., знаходячись у веранді будинку [PERSON] по [ADDRESS], Іванівського району, Херсонської області, в стані алкогольного сп'яніння, в ході сварки, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно схопив руками за одяг та кинув [PERSON] в бік дверей до будинку, в результаті чого вона правою рукою вдарилась об двері та впала на підлогу, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 211 від 18 червня 2014 року, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді травматичного закритого осколкового перелому головки правої плечової кістки зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я (а.с.11); згідно розрахунку комунального закладу витрати на стаціонарне лікування [PERSON] в об'єднаному відділенні хірургічного профілю в період з 01 по 02 травня 2014 року з діагнозом - перелом-вивих правої плечової кістки складають 344,16 грн. (а.с.5-6); відповідно до довідки клінічної лікарні від 23 червня 2014 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні в період з 05 по 12 травня 2014 року і витрати медичного закладу на її лікування складають 2 014,39 грн. (а.с.8); ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 21 липня 2014 року кримінальне провадження за № 12014230210000432 від 01 травня 2014 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв'язку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження відносно [PERSON], який обвинувачувався в умисному нанесенні потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень при обставинах, викладених прокурором в обвинувальному акті, закрито з нереабілітуючих підстав. В судовому засіданні по кримінальному провадженню були допитані обвинувачений [PERSON], потерпіла [PERSON], інші докази не досліджувалися в зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. В період судового розгляду обвинувачений добровільно відшкодував потерпілій, заподіяну їй матеріальну шкоду, зокрема, витрати на лікування. Позов прокурора в інтересах закладів охорони здоров'я до відповідача в рамках кримінального провадження про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, не заявлявся. В заперечення проти позовних вимог прокурора в інтересах закладів охорони здоров'я відповідач посилається на те, що відшкодував потерпілій заподіяну їй шкоду, в тому числі витрати на придбання ліків. Прокурор не погоджуючись із запереченнями відповідача, посилалась на те, що відповідач відшкодував потерпілій лише шкоду, заподіяну їй особисто, яка включає витрачені потерпілою кошти на придбання ліків під час лікування в комунальному закладі та клінічній лікарні, а шкода, заподіяна закладам охорони здоров'я, яка включає заробітну плату медичного персоналу, комунальні послуги, ліки тощо та становлять вартість одного койко ліжка, залишилась не відшкодованою. Суд вважає, що в судовому засіданні підтвердилось те, що відповідач заподіяв потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок яких, вона знаходилася на лікуванні в комунальному закладі та в клінічній лікарні, витрати закладів охорони здоров'я на лікування потерпілої [PERSON] від злочину складаються із вартості одного койко ліжка за весь період лікування в кожному лікарняному закладі та підлягають стягненню з відповідача в сумі 344,16 грн. на користь комунального закладу та в сумі 2014,39 грн. на користь клінічної лікарні. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування в судовому засіданні не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦППК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved