Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

ПАТ «Дніпрогаз» звернулось до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті послуг з розподілу та постачання природнього газу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є споживачем послуг розподілу та постачання природнього газу, що надаються за адресою: [ADDRESS]. Представниками ПАТ «Дніпрогаз» за зазначеною адресою було виявлено зміни щодо кількості зареєстрованих осіб, про які відповідачами не було своєчасно повідомлено ПАТ «Дніпрогаз», про що було складено відповідний акт про порушення №114-С від 12.07.2018р. Просять стягнути з відповідачів вартість донарохованого обсягу природного газу за період з 27.11.2015 року по 30.06.2018 р. в розмірі 5195 грн. 19 коп. та понесені судові витрати у вигляді судового збору. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву, однак відзиву надано не було. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суддя, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за яким остання є споживачем послуг розподілу та постачання природнього газу, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Згідно Кодексу газорозподільних мереж, споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомити Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. Як вбачається з довідки № 9623 від 04.07.2018 року про склад сім`ї та місце реєстрації та відповіді відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, за адресою: [ADDRESS] , з 31.05.2013 року зареєстровано 2 особи, в той час, коли за даними ПАТ «Дніпрогаз» у базі даних підприємства, з моменту настання відповідних змін та до моменту отримання довідки, значилася 1 зареєстрована особа та нарахування проводилося за нормами споживання на одну особу. Про відповідні зміни щодо кількості зареєстрованих осіб відповідачем не було своєчасно повідомлено ПАТ «Дніпрогаз». Пункт 7 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ відносить до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалювальної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті побутового споживача, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулися такі зміни, а у разі неможливості встановлення цієї дати - за останні 6 місяців. За фактом виявленого порушення, 12.07.2018 року відповідно до п. 2 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ було складено акт про порушення № 114-С. Відповідачами, зауважень до акту про порушення не внесено. 16.07.2018 року, відбулось засідання комісії з розгляду акту, на засіданні якої, відповідно до абз. З п. 10 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, з урахуванням усіх обставин виявленого порушення, за Протоколом акт було визнано обґрунтованим та задоволено в повному обсязі. Таким чином, вартість донарахованого обсягу природного газу за період з 27.11.2015 року по 30.06.2018 р. складає в розмірі 5 195 грн. 19 коп., що підтверджується актом-розрахунком від 16.07.2018 р., здійсненого за цінами закупівлі газу у вищевказаному періоді для потреб виробничо-технологічних витрат. Позивачем на адресу відповідачів, рекомендованим листом із повідомленням, було відправлене рахунок на оплату донарахованого обсягу природного газу у розмірі 5 195 грн. 19 коп., однак до теперішнього часу відповідачамі зазначену суму боргу не сплачено. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» щодо стягнення з відповідачів грошових коштів в сумі 5 195 грн. 19 коп. Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved