Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

ПАТ АБ «Південний» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № В 343 від 10 липня 2007 року у розмірі 52617 доларів 59 центів США та 552876 грн. 33 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовної заяви, посилаючись на те, в матеріалах справи відсутні докази, як підтверджують факт неналежного виконання відповідачем кредитного договору. Треті особи: [PERSON], ТОВ «Ювелірно Гранувальна Компанія «Діамант» у судове засідання не зявились, до суду надали заяви, у яких заперечують проти задоволення позовної заяви та просять суд розглянути справу за їхньої відсутності. Будь-які посилання на причини невизнання позову треті особи не зазначили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 липня 2007 року між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] був укладений кредитний договір за № В 343, за яким кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 92000 доларів 00 центів США, зі сплатою 13 відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 09 липня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 28 вересня 2007 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено редакцію додатку № 1 та 2 до договору. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 09 липня 2009 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було забезпечено зобовязання [PERSON] заставою майнових прав на майбутню нерухомість з наступною іпотекою, порукою ТОВ «ЮГК Діамант», порукою фізичної особи [PERSON] Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 30 листопада 2009 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 28 травня 2010 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 28 травня 2010 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 30 червня 2010 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 30 червня 2010 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 30 липня 2010 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 30 липня 2010 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 31 серпня 2010 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 31 серпня 2010 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 29 грудня 2010 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 29 грудня 2010 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 28 грудня 2011 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 28 грудня 2011 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було викладено кредитний договір у новій редакції. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 29 березня 2012 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 28 вересня 2012 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 28 вересня 2012 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було викладено кредитний договір у новій редакції. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 01 лютого 2013 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 29 березня 2012 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 01 квітня 2013 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 30 вересня 2013 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 30 вересня 2013 року до кредитного договору за № В 343 від 10 липня 2007 року, за умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту 28 березня 2014 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України,\~ зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Банк виконав свої зобовязання щодо надання позичальникові кредитних коштів, однак [PERSON] свої зобовязання з повернення кредиту не виконує, внаслідок чого, станом на 18 травня 2015 року у неї виникла заборгованість у загальній сумі 52617 (пятдесят дві тисячі шістсот сімнадцять) доларів 59 цент США, яка складається з: 48520 (сорок вісім тисяч пятсот двадцять) доларів 30 центів США - прострочена заборгованість за кредитом; 4097 (чотири тисячі девяносто сім) доларів 29 центів США - прострочені відсотки за користування кредитом; та 552876 (пятсот пятдесят дві тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. 33 коп., яка складається з: 216719 (двісті шістнадцять тисяч сімсот девятнадцять) грн. 91 коп. штрафу за прострочення сплати відсотків; 336156 (триста тридцять шість тисяч сто пятдесят шість) грн. 42 коп. - пені за прострочення повернення кредиту. Посилання відповідача стосовно того, що позивач необгрунтовано нарахував неустойку, штраф є безпідставними. Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним\~\~ договором\~\~ застосовуються положення\~ параграфа 1 цієї глави,\~ якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046, 1047 ЦК України, за\~ договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти\~ або\~ інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на\~ одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~ або речі, визначені родовими ознаками,\~ у\~ такій\~ самій кількості,\~ такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув\~ суму позики,\~ він зобов'язаний\~ сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з\~\~ розстроченням),\~ то,\~ в\~ разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що частину боргу за наданим кредитом сплачувала не відповідач [PERSON], а, мабуть, хтось з працівників банку, оскільки це є припущенням представника відповідача, однак рішення не може грунтуватись на припущеннях. За клопотанням представника відповідача судом 17 листопада 2015 року була призначена судова-почеркознавча експертиза, експертний висновок наданий не був, цивільна справа повернута до суду. Надалі клопотання про призначення експертизи стороною не заявлялося. Суд не вбачає підстав для відмови у позовній заяві ПАТ АБ «Південний» до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON], ТОВ «Ювелірно Гранувальна Компанія «Діамант», про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки доводи сторони відповідача не підтверджуються жодним доказом. Відповідно до\~ ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved