Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Направленим позовом заявник ставить питання про збільшення розміру аліментів, стягуваних за рішенням Житомирського районного суду від 4.12.2015 року. В обґрунтування заявленого зазначено наступне. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 4.12.2015 року визначено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] по 500 гривень, щомісячно, на кожну дитину до їх повноліття. Стягуваний розмір аліментів не може забезпечити нормального функціонування організму дітей, збереження їх здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб дітей, не може забезпечити гідний рівень життя дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач подала до суду заяву, якою просила розглядати справу без її участі, заяву підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 18.01.2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого народились діти:[PERSON], 26.06.2003 року та [PERSON], [INFO]. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18.09.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 4.12.2015 року визначено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] по 500 гривень, щомісячно, на кожну дитину, до їх повноліття. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм законодавства України. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 Сімейного Кодексу України). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Законом визначено та розширеному тлумаченню не підлягає, що розмір аліментів згодом може бути змінено у разі зміни якоїсь з перелічених обставин. Позивачем доведено не було таку зміну з часу стягнення аліментів, а отже позов задоволеним бути не може. Посилання позивача на те, що стягуваний розмір аліментів не може забезпечити нормального функціонування організму дітей, збереження їх здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб дітей, не може забезпечити гідний рівень життя дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, судом до уваги не приймаються, як обставини, не визначені законом для збільшення розміру аліментів. Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, такі витрати по даній справі у розмірі 704,80 гривень слід компенсувати за рахунок держави на підставі положень ч. 7 ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed