Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Національного університету харчових технологій звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за навчання з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач був зарахований на навчання, студентом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням, до Національного університету харчових технологій, для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за скороченим терміном навчання з 01.09.2011 року. 03.07.2014 року [PERSON] відраховано за академічну неуспішність, однак з 01.09.2015 року він був поновлений до складу студентів заочної форми навчання на вакантне місце четвертого курсу для навчання за кошти фізичних та юридичних осіб. Між позивачем та відповідачем 01.09.2015 року укладено договір про навчання і підготовку фахівці освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр в Національному університеті харчових технологій. Згідно умов вказаного договору позивач зобов`язався надати студенту освітню послугу на основі новітніх досягнень науки, техніки та технологій, згідно з навчальним планом і навчальними програмами, які відповідають міжнародним освітнім стандартам та затвердженні Вченою радою НУХТ. [PERSON] згідно умов договору, зобов`язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. У зв`язку з невиконанням умов договору, а саме несплати коштів за навчання [PERSON] відраховано з університету. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 2\~345,00 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.05.2019 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. 01.09.2015 року між Національним університетом харчових технологій (НУХТ) (виконавець) та [PERSON] (замовник, студент) укладено договір №15-ЗМА-079 про навчання і підготовку фахівці освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр в Національному університеті харчових технологій, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надати студенту освітню послугу на основі новітніх досягнень науки, техніки та технологій, згідно з навчальним планом і навчальними програмами, які відповідають міжнародним освітнім стандартам та затвердженні Вченою радою НУХТ (п.2.1.). Відповідно до п.3.1. договору про навчання і підготовку фахівці освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр в Національному університеті харчових технологій, замовник зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Пунктом 5.3. договору встановлено, що замовник перераховує кошти на розрахунковий рахунок виконавця у вигляді попередньої оплати у розмірі 2\~350,00 грн. за семестр до початку відповідного осіннього та весняного семестрів відповідно до 01 вересня та 01 лютого поточного року. Відповідно до наказу №802-кс по Національному університету харчових технологій від 13.07.2016 року «По особовому складу студентів факультету інженерної механіки та пакувальної техніки заочної форми», [PERSON] , студента 4-го курсу заочної форми навчання факультету інженерної механіки та пакувальної техніки, напрям підготовки 6.050503 «Машинобудування», який навчається за кошти фізичної особи, відраховано з університету за порушення умов договору (несплата за навчання) 08.07.2016 року. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно довідки-розрахунку заборгованості, за договором №15-ЗМА-079 від 01.09.2015 року, за надання послуг по навчанню [PERSON] , існує заборгованість за навчання у розмірі 2\~345,00 грн. Зважаючи на те, що свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати понесені позивачем. На підставі викладено

Outcome: approved