Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд звільнити із-під арешту автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, накладеного постановами Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 22 березня 2011 року та 27 вересня 2012 року; заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права розпорядження відносно вищевказаного автомобіля, а також стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 червня 2007 року [PERSON] уклала з ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № OD30AK08700363, відповідно до якого [PERSON] отримала від банку кредитні кошти у розмірі 18.143 долара 40 центів США зі сплатою 25,08 відсотків річних строком з 14 червня 2007 року до 13 червня 2014 року включно. В якості забезпечення повернення кредитних коштів, 14 червня 2007 року [PERSON] уклала з ЗАТ КБ «ПриватБанк» договір застави рухомого майна № OD30AK08700363/А, відповідно до якого [PERSON] передала в заставу банка належний їй транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER]. Однак, постановами Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 22 березня 2011 року та 27 вересня 2012 року накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб. Наявність арешту на майні, яке перебуває у заставі банка, перешкоджає реалізації цього майна, з метою погашення заборгованості по кредитному договору. При цьому ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що на підставі судового рішення № 2-5056/11 від 25 червня 2012 року звернуто стягнення на автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі вищевикладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що арешт з вищевказаного автомобіля підлягає скасуванню, у зв'язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із відповідним позовом. Під час розгляду справи від відповідачів не надходило будь-яких письмових заперечень проти позову. З матеріалів справи вбачається, що у 2009 році Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». У судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надав суду заяву в якій позов підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № OD30AK08700363, на підставі якого [PERSON] отримала від банку кредитні кошти у розмірі 18.143 долара 40 центів США зі сплатою 25,08 відсотків річних строком з 14 червня 2007 року до 13 червня 2014 року включно. Положеннями ст. 1 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. За приписами ч. 1 ст. 16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. В якості забезпечення повернення кредитних коштів, 14 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № OD30AK08700363/А, відповідно до якого [PERSON] передала в заставу банка належний їй транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER]. Постановами Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 22 березня 2011 року та 27 вересня 2012 року було накладено арешт на автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER]. Частиною 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст. 19 Закону України «Про заставу»). Наявність арешту на автомобілі марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER], який перебуває у заставі ПАТ КБ «ПриватБанк», позбавляє права задовольнити свої вимоги в повному обсязі через реалізацію цього майна. Згідно із ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2012 року по справі № 2-5056/11 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № OD30AK08700363 від 14 червня 2007 року у розмірі 15.797 доларів 77 центів США, що в еквівалентів становить 125.908 гривень 23 копійки, звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER], який належить [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 06 липня 2012 року рішення набрало законної сили. Положеннями ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Оцінивши усі встановлені обставини по справі у їх сукупності, суд вважає, що наявність арешту на транспортному засобі, який перебуває у заставі ПАТ КБ «ПриватБанк», перешкоджає продажу вказаного автомобіля з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з метою погашення заборгованості по кредитному договору № OD30AK08700363 від 16 квітня 2007 року, що призводить до порушення прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. У зв'язку із розглядом справи ПАТ КБ «ПриватБанк» витратило власні кошти у розмірі 114 гривень 70 копійок, які підлягають стягненню з [PERSON] в разі задоволенню позову на підставі ст. 88 ЦПК України. Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом скасування арешту з автомобіля марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, накладеного постановами Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 22 березня 2011 року та 27 вересня 2012 року, встановлення органам Державної виконавчої служби заборонити вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права розпорядження відносно вищевказаного автомобіля, а також стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 114 гривень 70 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: approved