Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скіф» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути вартість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 9694,56 грн., інфляційні втрати - 1994,58 грн., 3 % річних - 551,77 грн.,судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Пізніше позовні вимоги були зменшені, а саме позивач просив суд стягнути вартість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 7723,24 грн., інфляційні втрати - 1285,24 грн., 3 % річних - 402,90 грн.,судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , а отже співвласницею будинку і спільного майна. З 2009 року постійно проживає у квартирі [ADDRESS] , активно користується спільним майном і житлово-комунальними послугами. У житловому будинку по [ADDRESS] з 2006 року діє ОСББ «Скіф», яке згідно ст.ст.1,4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту зі змінами до нього, зареєстрованими Шевченківською районною у м.Києві державною адміністрацією 20.06.2017 р., створене для сприяння використанню власниками їхнього власного майна, для забезпечення захисту прав співвласників будинку та дотримання ними їхніх обов`язків, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, сприяння в отриманні житлово-комунальних та інших послуг. Натомість відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 29 травня 2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог і обґрунтовує це тим, що позовна заява не містить обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем, а також до неї не додані докази, на підставі яких є можливість встановити наявні обставини для задоволення позову. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву в уточненій редакції підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов, з урахуванням зменшення позовних вимог, визнав та просив його задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Відповідно до ст.ст.1,4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту зі змінами до нього, зареєстрованими Шевченківською районною у м.Києві держадміністрацією 20 червня 2019 року, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скіф» обслуговує будинок [ADDRESS]. Також установлено, що ОСББ «Скіф» є неприбудинковою організацією і суб`єктом господарського самозабезпечення, не є платником НДС, не має на меті отримання прибутку. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 17 квітня 2009 року, що укладений між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), а також Ѕ квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 липня 2013 року у будинку [ADDRESS] , а отже співвласницею будинку і спільного майна. З 2011 року ОСББ «Скіф» здійснює утримання багатоквартирного будинку, у якому знаходиться, та прибудинкової території через власні статутні органи правління шляхом самозабезпечення, без залучення управителя, за рахунок внесків всіх співвласників будинку. Згідно ст. 382 ЦК України власник квартири у багатоквартирному будинку є співвласником будинку та спільного майна будинку. Відтак, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Натомість відповідач [PERSON] з лютого 2012 року по листопад 2018 року включно не сплачує всі передбачені законом платежі, у зв`язку з чим за останньою нараховується заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 7723,24 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. За умовами п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, правомірною є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 1285,24 грн., а також 3 % річних у сумі 402,90 грн. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позовні вимоги відповідачем визнані, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн., оскільки мінімальний розмір судового збору, що підлягає сплаті юридичною особою при зверненні до суду із позовом майнового характеру, становить 1762,00 грн.

Outcome: approved