Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] 18 червня 2008 року укладено кредитний договір № 490077643, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 18163,40 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,25% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.06.2014 року. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з кредитного договору, 18.06.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №490077643-П. Станом на 18 жовтня 2013 року утворилася заборгованість за кредитним договором становить - 145198,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 66198,43 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 17949,00 грн., пеня - 61051,32 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 145 198,75 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника банку та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18 червня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 490077643, за яким останньому надано кредит в розмірі 18163,40 доларів США (а.с. 6-9). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,25 річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с. 6). Згідно договору про внесення змін і доповнень до кредитного договору від 20.02.2009 року строк повернення кредиту 18.06.2018 року (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором. Із матеріалів справи вбачається, що 28.10.2010 року рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадянській Організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволенні про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості (а.с. 55-56). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 18 жовтня 2013 року утворилася заборгованість за кредитним договором становить - 145198,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 66198,43 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 17949,00 грн., пеня - 61051,32 грн. (а.с. 20-21). З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, 18.06.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №490077643-П (а.с. 12-13). Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник , включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 3.1 умов договору поруки, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, як солідарні божники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Альфа-Банк» 20.11.2013 року направлена вимога відповідачу із зазначенням невиконаних зобов'язань за кредитним договором (а.с. 25). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved