Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Наприкінці травня 2015 року Національний авіаційний університет звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 31 серпня 2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір про навчання №12-5/3Ф/05020202-1205. За цим договором позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів [PERSON] надати йому освітню послугу за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за напрямом «Компютерно-інтегровані технологічні процеси і виробництва», заочної форми навчання. В свою чергу, [PERSON] зобовязався виконувати робочий навчальний план та своєчасно сплачувати кошти за навчання. Вартість навчання за один навчальний семестр встановлено договором у розмірі 3325 гривень, що відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 665 гривень на місяць. [PERSON] був зарахований на навчання на договірній основі студентом 5-го курсу Інституту заочного та дистанційного навчання НАУ з 01 вересня 2012 року. 01 лютого 2013 року [PERSON] був відрахований з 5-го курсу НАУ за порушення умов договору та навчальної дисципліни. Під час навчання відповідач неналежним чином виконував зобовязання за договором, а саме: за період навчання на 5 курсі 9-10 семестри не вніс у вказаний договором строк плату за навчання. Тому у нього виник борг по платі за отримані освітні послуги у розмірі 1330 гривень. Крім цього, умовами договору передбачено, що у разі несвоєчасної внесення оплати за освітні послуги [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Таким чином, розмір пені становить 413 гривень 68 копійок. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу по платі за отримані освітні послуги. Тому НАУ просить стягнути з [PERSON] борг по платі за отримані освітні послуги у розмірі 1743 гривень 68 копійок. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився. Направив заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи він повідомлений належним чином. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 31 серпня 2012 року сторони по справі уклали договір №12-5/ЗФ/05020202-1205 (а.с.5). За цим договором позивач зобовязався надати [PERSON] освітню послугу по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за напрямом «Компютерно-інтегровані технологічні процеси і виробництва», заочної форми навчання, а [PERSON] зобовязався виконувати робочий навчальний план та своєчасно сплачувати кошти за навчання. Вартість навчання за один навчальний семестр становить 3325 гривень. Відповідно до довідки НАУ №55 від 15 травня 2015 року [PERSON] дійсно був зарахований студентом 5-го курсу Інституту заочного та дистанційного навчання НАУ з заочною формою навчання на договірній основі з 01 вересня 2012 року. Наказом ректора від 15 травня 2013 року [PERSON] відраховано з 5-го курсу за порушення умов договору та навчальної дисципліни (а.с.6). У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з довідки щодо заборгованості за надані освітні послуги (а.с.7) розмір боргу [PERSON] становить 1330 гривень. Крім цього, п.4. договору №12-5/ЗФ/05020202-1205 від 31 серпня 2012 року передбачено, що у разі несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до розрахунку, зазначеного в позовній заяві, заборгованість [PERSON] за отримані освітні послуги виникла з 12 січня 2014 року, тому з нього належить стягнути на користь позивача пеню у розмірі 413 гривень 68 копійок. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за договором про навчання. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за договором у загальному розмірі 1743 гривень 68 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №634 від 03 березня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Предявлений позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved