Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданий кредит в розмірі 1181 грн.13 коп. В обґрунтування позову позивач вказав, що 12 грудня 2009 року між ПАТ«Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці відкрито картковий рахунок та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. На день укладення кредитного договору банк встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1381 грн. 13 коп. Банк самостійно один раз в місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії. Відповідачка станом на 15 липня 2015 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1381 грн. 13 коп. Тому просить задоволити позов. Представник позивача належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про що свідчить відповідна розписка, однак в судове засідання не з»явився і в позовній заяві клопоче про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] позову не визнала і пояснила, що в червні 2010 року сплатила останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яким повністю погасила борг за кредитом. Вона не погоджується із заборгованістю по кредиту. Вважає, що на даний час закінчилися строки позовної давності. Тому просить їх застосувати до спірних правовідносин та відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Так, судом встановлено, що 12 грудня 2009 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці відкрито картковий рахунок та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. На день укладення кредитного договору банк встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1381 грн. 13 коп. Банк самостійно один раз в місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії. Згідно договору кредиту ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] погодили строки та розміри погашення кредиту. Відповідно до умов договору кредиту банк виконав свої зобов»язання по наданню кредитних коштів для відповідачки. Із розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на станом на 15 липня 2015 року відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1181 грн. 13 коп. Однак відповідачка заявила письмове клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та просила відмовити в задоволенні позову, про що подала письмову заяву. Відповідно до ст.256,257,267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором, пояснень [PERSON] встановлено, що погашення боргу останній раз проводилося 23 червня 2010 року в розмірі 100 грн. Таким чином перебіг позовної давності за вимогами кредитора почався з 23 червня 2010 року і до моменту звернення до суду з позовними вимогами такий строк сплив. У відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином суд вважає, що є передбачені законом підстави для відмови в задоволенні позову в зв»язку із спливом строку позовної давності. Судові витрати слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: dismissed