Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

ПАТ «Держаний ощадний банк України» в особі філії-головного управління по Києву та Київській області ТВБВ до [PERSON] про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 23.07.2008 року між ВАТ «Держаний ощадний банк України» в особі філії - Подільського відділення № 5393 та [PERSON] було укладено кредитний договір № 74, відповідно до якого позивач надав кредит у розмірі 11 281 дол.США, зі сплатою 14,5 % річних, строком до 22.07.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 23.07.2008 року укладено договір застави рухомого майна № 130, згідно з п.1.2. якого, [PERSON] надав в заставу автомобіль Daeoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Однак відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно заяви про уточнення позовної заяви станом на 07 травня 2015 року становить 1841,69 дол. США, що включає: - основний борг - 481 доларів США; - прострочена платежі - 870,93 дол. США; - прострочени відсотки - 81,18 доларів США; - пеня за простроченя платежів 408,58 дол. США. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в рахунок погашення зазначеної заборгованості звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «Daeoo Nexia», рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачеві [PERSON]. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 23.07.2008 року між ВАТ «Держаний ощадний банк України» в особі філії - Подільського відділення № 5393 та [PERSON] було укладено кредитний договір № 74, відповідно до якого позивач надав кредит у розмірі 11 281 дол.США, зі сплатою 14,5 % річних, строком до 22.07.2015 року.. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання між сторонами 23.07.2008 року було укладено договір застави рухомого майна № 130, згідно з п.1.2. якого, [PERSON] надав в заставу автомобіль Daeoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 9-11). Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, в результаті чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах у розмірі 1841,69 доларів США. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, проценти та пеню в розмірі 38712 гривень 32 копійки. Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині звернення стягнення на заставлене майно, оскільки відповідно дост. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити сої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбаченого договором застави. При цьому, ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, одним з яких є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. З ст. 7 договору застави № 130 від 23.07.2008 року слідує, що звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п. 1.4 договору застави № 130 від 23.07.2008 року, за домовленістю сторін оціночна вартість предмету застави складає 63300 грн. 00 коп. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії-головного управління по Києву та Київській області ТВБВ до [PERSON] про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження підлягає задоволенню. В свою чергу, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 387 гривень 12 копійок.

Outcome: partial