Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою, про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14 вересня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 985046 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 08 листопада 2013 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено додатковий договір № 1 до договору, відповідно до п. 1.1.4 якому відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 10000,00 гривень зі сплатою 24 % річних. Однак відповідач свої обовязки по вказаному кредитному договору не виконав і станом на 10 січня 2017 року заборгованість складає 15955,57 гривень, з яких заборгованість за основним боргом - 9796,46 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 6159,11 гривень. Разом з тим стаття 625 ЦК України стверджує: «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Таким чином, з дня виникнення заборгованості до поточної дати, розмір інфляційного збільшення заборгованості від збитків позивача складає 1869,50 гривень. Відповідно до розрахунку за вказаний час 3% річних від простроченої суми складає 300,18 гривень. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 18125,25 гривень, з яких заборгованість за основним боргом - 9796,46 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 6159,11 гривень, інфляційне збільшення заборгованості - 1869,50 гривень, 3% річних від простроченої суми 300,18 гривень, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив . Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: 14 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 985046 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 08 листопада 2013 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено додатковий договір № 1 до договору, відповідно до п. 1.1.4 [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 10000,00 гривень зі сплатою 24 % річних. Відповідач свої обовязки по вказаному кредитному договору не виконав і станом на 10 січня 2017 року заборгованість складає 15955,57 гривень, з яких заборгованість за основним боргом - 9796,46 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 6159,11 гривень. Разом з тим стаття 625 ЦК України стверджує: «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Таким чином, з дня виникнення заборгованості до поточної дати, розмір інфляційного збільшення заборгованості від збитків позивача складає 1869,50 гривень. Відповідно до розрахунку за вказаний час 3% річних від простроченої суми складає 300,18 гривень. Згідно вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України слідує, що: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved