Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

ПАТ Всеукраїнський банк розвитку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду з вищевказаним позовом. Посилаючись на ст..ст.212, 526, 527, 530, 611, 625, 651, 1049, 1050, 1052 ЦК України та умови кредитного договору № ICKGMCUI.90814.003 від 01.02.2013 р., за позовом ПАТ «ВБР» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 7\~190,10 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ Всеукраїнський банк розвитку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01.02.2013 р. між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.90814.003. Відповідно до п.п.2.2-2.9, 3.1, 3.4 кредитного договору, банк зобов»язується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. на рахунок № 26259000079001. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік триста шістдесят днів, місяць рівний кількості календарних днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. У рамках кредитного договору, банк встановлює поновлювальний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 360 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, проценти за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п.2.3 та 2.4 кредитного договору. Кредит надавався з лімітом, зазначеним у п.2.2 на споживчі цілі. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3-х років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов»язань за кредитним договором. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору (п.3.4). Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору. Відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов»язання не виконує, у зв»язку з чим виникла заборгованість, що станом на 03.06.2015 р. складає 7190,10 грн., з яких: поточна заборгованість за тілом кредиту 467,58 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 1382,13 грн.; поточна заборгованість по процентам 18,88 грн.; прострочена заборгованість по процентам 1986,89 грн.; пеня 3334,62 грн. Вищевикладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст.530 ЦК України визначено, що зобов»язання мають виконуватись в строки, що передбачені умовами договору. Згідно ст..610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених договором. Згідно із ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст..625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач, на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст.ст.88, 89 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved