Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 11 липня поточного року йому [PERSON] , виповнилося 18 років і він є повнолітньою особою, навчається на денній формі Київського національного торговельно-економічного університету на факультеті торгівлі та маркетингу, є студентом 2 курсу з присвоєнням після закінчення навчання ступеню « бакалавр», та потребує в зв`язку з навчанням матеріальної допомоги з боку батька, і при даних обставинах претендує на стягнення з відповідача по справі відповідних аліментів на свою користь. В позовній заяві позивач зазначає, що в зв`язку зі здобуттям вищої освіти він має витрати, пов' язані із оплатою вартості безпосередньо самого навчанням за контрактом ( сума за навчання при цьому підвищується з кожним наступним роком навчання), та відповідною сплатою грошових коштів, пов`язаних із життєдіяльністю позивача, в тому числі і придбання предметів одягу, та сум за його проживання під час навчання. В даний час позивач не має самостійного доходу чи прибутку, та відповідно, можливості самостійно, з власних джерел, приватно, особисто фінансувати своє навчання. В період тотального скорочення робочих місць при карантинному режимі йому важко знайти не лише високооплачувану, а і будь-яку роботу. Сплачувати за гуртожиток, а також оплачувати щорічно безпосередньо саму суму контракту за навчання йому допомагають родичі, а саме мати - [PERSON] , а також баба - [PERSON] та дід - [PERSON] . Без їх фінансової допомоги позивач взагалі не зміг би оплачувати витрати, пов`язані із навчанням. При цьому, батько зі своєї сторони, не надає йому підтримки матеріального характеру. На думу позивача, що відповідач спроможний матеріально допомогти йому в зв`язку з навчанням. Батько виплачував аліменти на його утримання, як неповнолітнього сина, до 11 липня 2020 року. Так як він продовжив навчання у вищому учбовому закладі, то відповідач по справі, відповідно, міг би продовжити надавати йому матеріальну підтримку вже в добровільному порядку, але батько припинив надсилати грошові кошти. Крім того, позивач в позовній заяві вказує, що [PERSON] за відомою йому інформацією, працює водієм в Державній службі України з надзвичайних ситуацій в м. Ананьєві Одеської області, має відповідно заробіток, має змогу надавати йому підтримку матеріального характеру до закінчення мною навчання. В зв`язку з наведеними обставинами позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить в прохальній частині суд: - винести рішення, котрим стягнути з [PERSON] , на його користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, по день закінчення ним навчання, тобто по червень місяць 2023 року, починаючи з дня пред`явлення позову; - стягнути з відповідача по справі витрати, пов`язані зі зверненням до суду з даною позовною заявою, а саме на правничу допомогу, згідно представлених документів. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року у справі було відкрито провадження у справі та прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу, у вказаній ухвалі, було роз`яснено право та надано час для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. Як вбачається з матеріалів справи, що відповідач отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами не скористався своїми процесуальними правами та не подав до суду відзив на позовну заяву та не пред`явив зустрічний позов. У судове засідання 02 грудня 2020 року сторони по справі не з`явилися. При цьому, суд бере до уваги заяву позивача від 20 серпня 2020 року (а.с.20), в якій він просить розглядати справу у його відсутність по причині того, що не він не в змозі з`явитися у судове засідання в зв`язку з тим, що навчається у Київському національному торговельно-економічному університеті. На позовних вимогах наполягає. Також, суд бере до уваги письмову заяву відповідача, яка була подана ним 02 грудня 2020 року через канцелярію суду в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.40). Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи та беручи до уваги заяву позивача та відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так, при вивченні матеріалів справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України у вигляді ID-картки № [NUMBER] виданий 14 червня 2017 року, органом №5123 Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.4), та копією довідки Ананьївської міської ради про реєстрацію місця проживання особи від 03 липня 2019 року за №194 (а.с.6). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданий 10 грудня 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.41). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7). Як вбачається з позовної заяви, що в зв`язку зі здобуттям вищої освіти позивач має витрати, пов' язані із оплатою вартості безпосередньо самого навчанням за контрактом ( сума за навчання при цьому підвищується з кожним наступним роком навчання), та відповідною сплатою грошових коштів, пов`язаних із життєдіяльністю позивача, в тому числі і придбання предметів одягу, та сум за його проживання під час навчання. З урахуванням викладеного, позивач звернувся до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини 8 статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В даному випадку до суду звернувся повнолітній [PERSON] , [INFO] , який є сином відповідача по справі [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. В підтвердження того, що позивач навчається у вищому навчальному закладі до позовної заяви додано завірену копію довідки Київського національного торговельно-економічного університету від 20 липня 2020 року за №335, з якої вбачається, що позивач [PERSON] є студентом 2 курсу, що здобуває навчання факультет торгівлі та маркетингу Київського національного торговельно-економічного університету. Закінчує навчання за навчальними планами здобувача ступеня вищої освіти «бакалавр» в червні 2023 року (а.с.8). Крім того, позивачем додано до позовної заяви в підтвердження того, що він навчається на контрактній основі в вищевказаному навчальному копію попереднього договору №1135здб-2019 від 23 липня 2019 року (а.с.9-10), та копію договору №2499 д/6к- від 21 серпня 2019 року (а.с.11). Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, по день закінчення ним навчання, тобто по червень місяць 2023 року, починаючи з дня пред`явлення позову. При цьому, в позовній заяві позивач зазначає, що на його думку відповідач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки за наявною в позивача інформацією відповідач працює водієм в державній службі України з надзвичайних ситуацій в м.Ананьєві Одеської області та має відповідно заробіток. Також суд бере до уваги заяву відповідача написану ним власноруч, яка була подана ним 02 грудня 2020 року через канцелярію суду, в якій він зокрема зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.40). Згідно з частиною 1 та 5 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 20 серпня 2020 року. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 10 грудня 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України у вигляді ID-картки № [NUMBER] виданий 14 червня 2017 року, органом №5123 Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на його утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 20 серпня 2020 року по день закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані зі зверненням до суду з даною позовною заявою, а саме на правничу допомогу, згідно представлених документів. В підтвердження того, що позивачеві було надано правничу допомогу за складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання до позовної заяви додано такі документи як: - витяг з договору про надання правової допомоги від 18 серпня 2020 року; - виписку із договору про надання правової допомоги від 18 серпня 2020 року; - копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №204 виданого 22 травня 2003 року адвокату [PERSON] ; - розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу; - квитанцію до прибуткового касового ордера №76 від 18 серпня 2020 року в сумі 800 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи заяву відповідачу подану ним 02 грудня 2020 року через канцелярію суду, в якій він зокрема зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених ним за надання професійної правничої допомоги в розмірі 800 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. З урахуванням того, що позивач в даній категорії справи звільняється від сплати судового збору та враховуючи приписи п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в прибуток держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved