Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Наприкінці листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] . За час свого життя, а саме: 20 липня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №587, яким заповіла все своє майно у власність [PERSON] та [PERSON] Маючи намір прийняти спадщину [INFO] листопада 2016 [INFO] [PERSON] звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори. Проте, йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. [PERSON] стверджує, що строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин та лише нещодавно він випадково отримав копію заповіту. Тому [PERSON] просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов та наполягали на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с.12). Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] рок померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я, серії [NUMBER] (а.с.6). За час свого життя, а саме: 20 липня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старівської сільської ради Бориспільського району Крисько О.М., зареєстрований в реєстрі за №587. Згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270\~цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в межах встановленого законом шестимісячного строку (а.с.29). Таким чином, вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] лише 27 лютого 2014 року звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.36 зворот) У зв`язку з цим, нотаріусом роз`яснено [PERSON] , що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори лише за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Тому, у випадку згоди [PERSON] на прийняття спадщини необхідно подати її нотаріально завірену заяву про це. Вказані обставини підтверджуються листом №500/02-14 від 05 березня 2014 року (а.с.37). Таким чином, [PERSON] пропустив визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1272\~ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Зі змісту заяви [PERSON] від 27 лютого 2014 року, адресованої нотаріусу, вбачається, що інший спадкоємець за заповітом, його сестра [PERSON] , не заперечує проти нотаріального оформлення спадщини в рівних долях (а.с.36 зворот). Разом з цим, з дослідженої у судовому засіданні належним чином завіреної копії спадкової справи №413/2013, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що відповідної заяви [PERSON] до нотаріуса або сільської ради не подала. Вказана обставина свідчить про відсутність її письмової згоди для прийняття спадщини [PERSON] . У відповідності до ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як пояснив позивач після смерті матері він перебував у шоковому стані у зв`язку з чим виїхав з с. Старе Бориспільського район до м. Бориспіль, а згодом до Чернігівської області для терміново перевезення зерна. Тому в період з 14 грудня по 25 грудня 2013 року [PERSON] був відсутнім у Бориспільському районі. Крім цього, у листопаді 2013 року [PERSON] переконала позивача, що ще за час свого життя матір подарувала все належне їй майно [PERSON] , у такий спосіб позивач був позбавлений права на спадкування. Аналізуючи вказані пояснення позивача суд вважає, що перебування поза межами місця постійного проживання напротязі двох тижнів у 2013 році років не може бути поважною причиною, яка об`єктивно перешкодила позивачу своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що твердження позивача стосовно його перебування поза межами Київської області в період з 14 по 25 грудня 2013 року, а також, що [PERSON] переконала його у відсутності спадкового майна, є виключно припущеннями позивача. У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснив\~Вищий спеціалізований\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~в п.2\~листа №24-753/0/4-13\~від 16\~травня 2013\~року «Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивних та непереборних труднощів, які стали йому перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини. Зокрема, позивачем не доведено також наявність причин, з яких він не мав можливості направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою. Зазначене в повній мірі узгоджується з правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду України, від 26 вересня 2012 року справа №6-85цс12, від 14 вересня 2016 року справа №6-1215цс16. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при пред`явленні позову не сплатив судовий збір, оскільки на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Разом з цим, у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed