Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 285,00 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17.02.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 005-16526-170212, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлюється ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 3 000,00 грн. Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 06.05.2014 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 5 285,00 грн., яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1 085,00 грн., заборгованості за прострочене тіло кредиту у розмірі 1 890,00 грн., заборгованості за комісіями за користування кредитом у розмірі 2 310,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.02.2012 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», було укладено договір № 005-16526-170212, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлюється ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 3 000,00 грн. (а.с.3-4). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, а позичальник, відповідно до вказаного договору зобов'язався повертати заборгованість щомісяця. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов зазначеного вище договору не виконав взяті на себе зобов'язання та не вносив на рахунок банку необхідні платежі, в результаті чого станом на 06.05.2014 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 5 285,00 грн., яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1 085,00 грн., заборгованості за прострочене тіло кредиту у розмірі 1 890,00 грн., заборгованості за комісіями за користування кредитом у розмірі 2 310,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума у розмірі 5 285,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved