Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (далі - третя особа) укладено кредитний договір №490067487 від 06.05.2008 та договір про внесення змін і доповнень №1 від 11.02.2011 до даного кредитного договору, відповідно до умов яких, третій особі був наданий кредит в розмірі 25400,64 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 06.05.2018 для придбання транспортного засобу. Поручителем за зобов'язання [PERSON] перед кредитором відповідно до договору поруки №490067487-П від 06.05.2008 та договору про внесення змін і доповнень №1 від 11.02.2011 до даного договору є [PERSON]. Згідно умов кредитного договору третя особа зобов'язана здійснювати платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з рахуванням вартості всіх супутніх послуг. Проте [PERSON] порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 15464,41 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності. Також зазначив, що не має можливості виконати свої обов'язки як поручителя за кредитним договором, оскільки є інвалідом І групи та окрім пенсії ніяких доходів не має та вважає, що більш доцільним було б звернення стягнення на автомобіль, який є предмет застави та перебуває у користуванні [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 06.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №490067487 (далі - кредитний договір) та договір про внесення змін і доповнень №1 від 11.02.2011 до даного кредитного договору, відповідно до умов яких [PERSON] було надано кредит в розмірі 25400,64 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 06.05.2018 для придбання транспортного засобу. [PERSON] зобов'язалася здійснювати платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Згідно Свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила ім'я на [PERSON]. Поручителем згідно договору поруки №490067487-П від 06.05.2008 та договору про внесення змін і доповнень №1 до даного договору від 11.02.2011 виступив [PERSON], який зобов'язався при невиконанні [PERSON] умов кредитного договору відповідати перед кредитором як солідарний боржник. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 23.03.2015 р. становить 15464,41 доларів США, а саме: 13924,15 доларів США - заборгованість за кредитом; 1540,26 доларів США - заборгованість по відсотках. Отже, судом встановлено, що третя особа [PERSON] на підставі кредитного договору №490067487 від 06.05.2008 та договору про внесення змін і доповнень №1 від 11.02.2011 до даного кредитного договору отримала кредит в сумі 25400,64 доларів США з датою остаточного повернення кредиту 06.05.2018 для придбання транспортного засобу, але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору, а згідно договору поруки №490067487-П від 06.05.2008 та договору про внесення змін і доповнень №1 до даного договору від 11.02.2011 поручителем за її зобов'язаннями виступає відповідач [PERSON] Враховуючи те, що згідно пп. а, б п. 2.1 договору про внесення змін і доповнень №1 від 11.02.2011 до договору поруки №490067487-П від 06.05.2008 відповідач поручався за виконання третьою особою зобов'язання повертати банку кредит в порядку та у терміни визначення основним договором та додатком №1 до основного договору та щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни визначені основним договором, а також те, що відповідач не виконує взятті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в гривневому еквіваленті, як просить позивач, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на положення вказаної норми та на те, що в кредитному договорі зобов'язання визначено у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, а саме в доларах США, сума, що підлягає сплаті, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не станом на день розрахунку суми заборгованості. Оскільки банк надав кредит в іноземній валюті, то заборгованість за таким зобов'язанням підлягає стягненню у валюті зобов'язання. Щодо посилань відповідача на те, що він не має можливості виконати свої обов'язки як поручителя за кредитним договором, оскільки є інвалідом І групи та окрім пенсії ніяких доходів не має та вважає за доцільне звернути стягнення на автомобіль, який є предметом застави, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В свою чергу позивач вільний у виборі способу захисту своїх порушених прав при зверненні з позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved