Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Начальник [PERSON] територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути, в порядку регресу, з [PERSON] на користь [PERSON] територіального управління юстиції у Рівненській області 5\~107 грн. 20 коп. вартості путівки на санаторно-курортне лікування та понесені позивачем судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи представник позивача [PERSON] територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить суд, крім вище зазначеної суми, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] територіального управління юстиції у Рівненській області, в порядку регресу, пеню за повернення не в повному обсязі страхових коштів Рівненському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 1332 грн. 98 коп. та 510 грн. 72 коп. штрафу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим, що з вини [PERSON], який працював у позивача і який не повідомив позивача про зміну періоду санаторно-курортного лікування, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.07.2016 року, за порушення нарахування та використання коштів Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, стягнуто з [PERSON] територіального управління юстиції у Рівненській області, /далі ГТУЮ у Рівненській області/, на користь Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, /далі Фонд/, 5\~107 грн. 20 коп. вартості путівки на санаторно-курортне лікування, та відповідно до рішення № 1 Фонду стягнуто з ГТУЮ у Рівненській області на користь Фонду пеню за повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду в розмірі 1332 грн. 98 коп., та штраф в розмірі 510 грн. 72 коп. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представники позивача ГТУЮ у Рівненській області [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог, просили суд стягнути з [PERSON] на користь ГТУЮ у Рівненській області, /в порядку регресу/, сплачені ГТУЮ у Рівненській області на користь Фонду, 5\~107 грн. 20 коп. вартості путівки на санаторно- курортне лікування, пеню в розмірі 1332 грн. 98 коп., штраф в розмірі 510 грн. 72 коп., та понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги позивача не визнала з підстав викладених у запереченнях на письмові пояснення представника позивача [PERSON], вважає, що в діях відповідача [PERSON] немає вини, вина наявна лише в діях позивача ГТУЮ у Рівненській області, як роботодавця-страхувальника, який не виконав належним чином обовязки, передбачені ст. 15 ЗУ «Про загальнообовязкове соціальне страхування» щодо порядку нарахування та використання коштів Фонду, що встановлено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Рівненській області [PERSON] пояснила суду, що ГТУЮ у Рівненській області було порушено порядок надання путівки на санаторно-курортне лікування [PERSON], путівка була видана на строк більший ніж строк відпустки, і в той-же час [PERSON], в період знаходження [PERSON] на санаторно-курортному лікуванні, ГТУЮ у Рівненській області, на підставі листка непрацездатності, нарахувало та виплатило за рахунок Фонду кошти з тимчасової втрати працездатності. ГТУЮ у Рівненській області повернуло Фонду кошти в повному обсязі, вважає, що Фонд неповноважний втручатися у правовідносини між позивачем та відповідачем по справі. 17 березня 2017 року за клопотанням представника позивача [PERSON], ухвалою суду, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача-Рівненське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. 13 квітня 2017 року, ухвалою суду, за клопотанням відповідача [PERSON] призначено судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. 23 жовтня 2017 року, протокольною ухвалою суду, поновлено провадження у справі та відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи. 19 липня 2018 року, протокольною ухвалою суду, за клопотанням представника третьої особи [PERSON], залучено до участі у справі правонаступника третьої особи Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності-Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області. Суд, заслухавши представників позивача [PERSON], [PERSON], представника відповідача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: Судом встановлено, що 15 липня 2014 року із довіреністю ГТУЮ у Рівненській області №000657 від 11 липня 2014 року та листом від 15 липня 2014 року № 07-10/1208 до Фонду, про виділення двох путівок на санаторно-курортне лікування, звернулася [PERSON], яка по накладній № 1285 від 15 липня 2014 року отримала дві путівки на санаторно-курортне лікування в санаторій «Лісова пісня», одна з путівок під №002741 строком на 21 календарний день. Згідно протоколу № 29 від 21 липня 2014 року засідання комісії із соціального страхування [PERSON] управління юстиції у Рівненській області [PERSON] виділено вище зазначену путівку на санаторно-курортне лікування № 002741, в санаторій «Лісова пісня», за рахунок Фонду, вартістю 6\~384,00 грн. з частковою оплатою [PERSON] в розмірі 1\~276 грн. 80 коп., з датою заїзду 18 серпня 2014 року по 09 вересня 2014 року, строком 21 календарний день. Наказом ГТУЮ у Рівненській області від 24 липня 2014 року № 171/05 надано [PERSON], головному спеціалісту відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГТУЮ у Рівненській області відпустку, строком на 18 календарних днів з 18 серпня по 05 вересня 2014 року включно. За листами Фонду до головного лікаря санаторію «Лісова пісня» від 22.07.2014 року та 29.07.2014 року, термін дії путівки №002741 було перенесено з 05.06.2014 року на 18.08.2014 року після чого з 05.06.2014 року на 09.08.2014 року. Відповідно до зворотного талону до путівки 002741, [PERSON] знаходився у Волинському обласному санаторію «Лісова пісня» з 09 серпня 2014 року по 29 серпня 2014 року, що також було підтверджено листом санаторію «Лісова пісня» від 30.12.2015 року №13/968. Згідно листка непрацездатності поліклініки № 1 м. Рівне серії АГА № 186759, [PERSON] з 28.07.2014 року по 15.08.2014 року знаходився на лікуванні в поліклініці, по якому ГТУЮ у Рівненській області нарахувало та виплатило [PERSON] за рахунок Фонду допомогу по тимчасовій непрацездатності. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» роботодавець як страхувальник зобовязаний вести облік коштів соціального страхування і своєчасно надавати Фонду встановлену звітність щодо цих коштів. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду. Пунктом 4.2. Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 25.02.2009 року №12 передбачено, що установа у якої працює за трудовим договором найманий працівник, яка є основним місцем роботи застрахованої особи, відповідно до рішення комісії із соціального страхування, видає путівку в період відпустки застрахованої особи, а ГТУЮ у Рівненській області надало путівку [PERSON] строком на 21 календарний день, а відпустку на 18 календарних днів. Крім того було нараховано позивачем та оплачено за рахунок Фонду [PERSON] кошти, на підставі листка непрацездатності, в той час як [PERSON] знаходився на санаторно-курортному лікуванні, а відповідно до п. 6.2. зазначеного Порядку сума витрат Фонду за путівки, що видані або використані з порушенням цього порядку, у тому числі, що залишилися невикористаними, відшкодовується за рахунок страхувальника, яким в даному випадку є ГТУЮ у Рівненській області. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016 року, що набрала законної сили, за порушення порядку використання коштів Фонду в тому числі витрат на санаторно-курортне лікування [PERSON] в розмірі 5107,20 грн., стягнуто з ГТУЮ у Рівненській області на користь Фонду 5107,20 грн. вартості путівки та за рішенням № 1 Фонду стягнуто 1332,98 грн. пені за повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду, та 510,72 грн. штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 78 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вище викладеного слідує, що порядок нарахування та використання коштів Фонду порушено з вини позивача ГТУЮ у Рівненській області. Посилання позивача на те, що з вини [PERSON], який не повідомив позивача про зміну періоду санаторно-курортного лікування, з позивача стягнуто кошти за путівку на санаторно-курортне лікування [PERSON] та накладено штрафні санкції не заслуговують на увагу, тому-що позивачем, а не [PERSON] було порушено порядок видачі путівки, яка йому була видана безпідставно строком на 21 день при строку відпустки 18 календарних днів. При поверненні з санаторно-курортного лікування [PERSON] надав позивачу зворотній талон до путівки і листок непрацездатності, а тому позивачу було відомо про час перебування відповідача на санаторно-курортному лікуванні та на лікуванні під час перебування на санаторно-курортному лікуванні. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а з вище викладеного слідує, що в діях відповідача [PERSON] в даному випадку вина відсутня. Крім того відповідно до ст. 1215 ЦПК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. За вище викладених обставин в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed