Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2007 року ним укладено з відповідачем кредитний договір № 26253901376970, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,90 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач своєчасно платежі не вносив, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року утворився борг в сумі 26853 грн. 87 коп. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій вказав, що протии позову не заперечує та просить справу розглянути у його відсутність. Представник позивача в судове засідання не зявився, але в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного. 19 жовтня 2007 року ним укладено з відповідачем кредитний договір № 26253901376970 (а.с.3-4), відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,90 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач своєчасно платежі не вносив, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року утворився борг в сумі 26853 грн. 87 коп. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню). Як вбачається з ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. У порушення умовам кредитного договору відповідач не сплачуючи своєчасно кредит та відсотки за користування ним. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] не повернув кредит та відсотки за користування ним. Тому станом на 31 липня 2015 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 26853 грн. 87 коп. ( 12247 грн. 69 коп. тіло кредиту, 5393 грн. 92 коп. прострочене тіло кредиту, 9212 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками). З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 26853 грн. 87 коп. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved