Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 21.01.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав останній грошові кошти в сумі 1200 грн. 00 коп. у вигляд встановленого кредитного ліміту зі сплатою 36 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобов'язання по поверненню коштів не виконує, а тому станом на 31.07.2015 року заборгованість по кредиту становить 4028 грн. 02 коп. Змінивши позовні вимоги, представник позивач просить в зв'язку з тим, що [PERSON] визнана недієздатною, стягнути з її опікуна - [PERSON] 1102 грн. 86 коп. неповернутого кредиту. В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2016 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON], який в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Представник органу опіки і піклування Хмельницької міської ради у вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міського суду від 06 серпня 1998 року [PERSON], 1966 року народження, визнано недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 475від 27.08.1998 року призначено [PERSON] опікуном над психічно хворою [PERSON]. 21.01.2011 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦКУ). Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно ч. 1 ст. 226 ЦК України опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. За змістом ч. 3 ст. 226 ЦК України дієздатна сторона зобов'язана повернути опікунові недієздатної фізичної особи все одержане нею за цим правочином, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість майна за цінами, які існують на момент відшкодування. Опікун зобов'язаний повернути дієздатній стороні все одержане недієздатною фізичною особою за нікчемним правочином. Якщо майно не збереглося, опікун зобов'язаний відшкодувати його вартість, якщо вчиненню правочину або втраті майна, яке було предметом правочину, сприяла винна поведінка опікуна. Судом установлено, що на момент укладення кредитного договору від 21.01.2011 року [PERSON] була недієздатною, відтак укладений нею правочин відноситься до категорії нікчемних правочинів і тягне за собою наслідком повернення отриманих кредитних коштів. З розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-6) вбачається, що позичальником [PERSON] повернуто 574 грн. 18 коп. отриманих кредитних коштів, а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 625 грн. 82 коп. (1200 грн. - 574 грн. 18 коп.) Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позов. Позов заявлено з ціною 1102 грн. 86 коп. та задоволено на суму 625 грн. 82 коп., тобто на 56,75 % (625,82х100:1102,86). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 691 грн. 22 коп. (1218х56,75:100). На підставі наведеного,

Outcome: approved