Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

орган опіки і піклування Зборівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. В обгрунтування позову зазначає, що на обліку в службі у справах дітей Зборівської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як діти, що опинились у складних життєвих обставинах з 10 травня 2017 року. Батьком даних дітей являється [PERSON] , який з дітьми не проживає. На засіданні комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 03 жовтня 2019 року № 7 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] відповідач надав згоду на позбавлення його батьківських прав, оскільки не вважає себе біологічним батьком. З 11 травня 2019 року дітей влаштовано в центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації. Відповідач до дітей не навідується, не телефонує до них, не виявляє бажання повернути дітей на виховання, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, із органу опіки та піклування Зборівської районної державної адміністрації надійшла заява, у якій просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 березня 2015 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 березня 2015 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 03 жовтня 2019 року № 7, затвердженого розпорядженням Золочівської РДА Львівської області №310 від 10.10.2019, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. В свою чергу, відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано, судом встановлено, що відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей без поважних на те причин протягом тривалого часу, не підтримує зв`язків з ними, і не вчиняє жодних спроб повернути дітей на виховання, такі його дії суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, у зв`язку з чим приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення батьківських прав є підставною та підлягає до задоволення. Зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та відповідно до ст. 142 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню 50 відсотків від суми судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved