Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Національний університет «Києво-Могилянська академія» (НаУКМА)звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , 85 882,84 гривень витрат за період навчання як аспіранта, який навчався за державним замовленням з відривом від виробництва, та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з 28.11.2013 року було зараховано до аспірантури НАУКМА за спеціальністю 27.00.04 «теорія та історія журналістики» з відривом від виробництва за державним замовленням та призначено стипендію. Наказом НаУКМА від 23.08.2017 року її з 01.09.2017 року було відраховано з аспірантури як таку, що порушила термін переривання навчання і не поновилася на навчання. За період з листопада 2013 року по серпень 2017 року відповідачу з державного бюджету було виплачено 85 882,84гривень стипендії, яку вона, не закінчивши навчання та не виконавши свої зобов`язання як аспіранта, добровільно не відшкодувала. В судове засідання представник позивача Національного університету «Києво-Могилянська академія» не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить справу розглянути в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за наказом № 104-а від 28.11.2013 року з 01.12.2013 року було зараховано до аспірантури НАУКМА за спеціальністю 27.00.04 «теорія та історія журналістики» з відривом від виробництва за державним замовленням, що підтверджується витягом з наказу «Про зарахування до аспірантури вступників 2013 року» (а.с.20). Наказом № 106-а від 25.12.2013року «Про призначення стипендій аспірантам вступу 2013 року» їй призначено стипендію в сумі 2198 гривень (а.с.21). Наказом № 33-а від 31.08.2016 року «Про відрахування з аспірантури» [PERSON] за її заявою від 04.08.2016 року було відраховано з аспірантури НаУКМА з 01.09.2016 року з правом поновлення в зв`язку з складними сімейними обставинами (а.с. 30,31). Наказом № 26-а від 23.08.2017 року «Про відрахування з аспірантури» [PERSON] з 01.09.2017 року відраховано з аспірантури НаУКМА як аспіранта денної форми навчання з відривом від виробництва як таку, яка порушила наданий їй термін переривання навчання і не поновилася на навчання (а.с.33). Згідно довідки НаУКМА за період навчання [PERSON] з державного бюджету було виплачено 85 882,84 гривень стипендії, яка згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності НаУКМА, проведеної за період з 01.12.2013 року по 01.08.2016 року, залишилася не відшкодованою (а.с.34-36). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення зазначених норм закону відповідач свїх зобовязань у вигляді навчання за державним замовленням з відривом від виробництва не виконала, в зв`язку з чим була відрахована з аспірантури НаУКМА. У відповідності ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач, порушивши умови зобов`язання його невиконанням, заподіяла позивачу збитків, які в добровільному порядку не відшкодувала, а тому суд стягує їх в примусовому порядку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1921 гривню судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved