Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» (далі - НТУУ «КПІ», або позивач) звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно 1 540,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2013 року між сторонами було укладено договір про навчання № 13066спд (далі - Договір), згідно умов якого позивач зобов'язався за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу по здійсненню навчання за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Правознавство», денної форми навчання, на платній основі, [PERSON] (далі - студент). В свою чергу, згідно п. 4.3, відповідачі зобов'язалися своєчасно оплачувати кошти за навчання. Проте, стверджує позивач, 01.10.2014 року наказом проректора НТУУ «КПІ» № 2401-с студента ([PERSON].) було відраховано з Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.10.2014 року за заявою останнього. Позивач наполягає, що згідно п. 4.2. договору про навчання № 13066спд від 13.08.2013 року вартість навчання за один навчальний рік (10 місяців) становить 15 400,00 грн. (відповідно вартість навчання за один місяць складає 1 540,00 грн.) Пунктом 4.3. договору встановлено, що замовник (студент) вносить плату безготівково, кожного семестру не пізніше 5 днів після початку чергового обумовленого терміну оплати , крім першого внеску, який вноситься не пізніше 31 серпня року вступу на 1 курс Університету і до 31 січня за другий семестр. Пунктом 4.4. договору встановлено, що кожний навчальний рік складається з двох семестрів. Для фінансових розрахунків осінній семестр (5 місяців) починається 1 вересня і закінчується 31 січня, весняний семестр (5 місяців) починається 1 лютого і закінчується 30 червня (одинадцятий семестр триває 6 місяців і закінчується 28 лютого) (а.с.7). Позивач зазначає, що відповідачі ще за період навчання студента ([PERSON].) свої обов'язки відповідно до договору про навчання № 13066спд від 13.08.2013 року виконали не в повному обсязі (не здійснено оплати у повному обсязі вартості освітніх послуг, наданих у осінній семестр 2 курсу) у зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 540,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідачів (а.с.2-6) Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України (а.с.36, 37, 39, 40-42, 45, 47, 50, 51). Так, оскільки відповідачі зареєстровані на території АР Криму, а згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», відділеннями зв'язку з 27.03.2014 року тимчасово призупинено приймання до пересилання поштових відправлень, адресованих одержувачам населених пунктів АР Крим та м. Севастополь, то інформацію щодо розгляду даної цивільної справи про стягнення заборгованості було розміщено на офіційному сайті Солом'янського районного суду міста Києва. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.38-41, 48, 49-51) 10.03.2015 року винесена ухвала про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 627 ЦК України передбачено свободу договору та визначено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, судовим розглядом встановлено, що 13.08.2013 року між сторонами було укладено договір про навчання № 13066спд, згідно умов якого позивач зобов'язався за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу по здійсненню навчання за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Правознавство», денної форми навчання, на платній основі, [PERSON]. В свою чергу, згідно п. 4.3, відповідачі зобов'язалися своєчасно оплачувати кошти за навчання (а.с.7) 01.10.2014 року наказом проректора НТУУ «КПІ» № 2401-с [PERSON] було відраховано з Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.10.2014 року за заявою студента [PERSON] (а.с.11) Згідно п. 4.2. договору про навчання № 13066спд від 13.08.2013 року вартість навчання за один навчальний рік (10 місяців) становить 15 400,00 грн. (відповідно вартість навчання за один місяць складає 1 540,00 грн.). Позивач зазначає, що відповідачі ще за період навчання студента ([PERSON].) свої обов'язки відповідно до договору про навчання № 13066спд від 13.08.2013 року виконали не в повному обсязі (не здійснено оплати у повному обсязі вартості освітніх послуг, наданих у осінній семестр 2 курсу) у зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 540,00 грн. (а.с.8), однак станом на 01.10.2014 року заборгованість не погашена. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Згідно ст. 903 ЦК України у випадках коли договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи приведені вище норми права та співставлення їх з фактично встановленими в судовому засіданні обставинами справи, приходжу до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved