Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини сукупного доходу щомісячно, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на користь органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, починаючи з дня подання заяви до суду; - малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], передати органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради для подальшого влаштування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не працює, ухиляється від виконання батьківських обов'язків у відношенні дітей, зловживає алкогольними напоями; батько дитини - [PERSON] помер [INFO]. Позивачем зазначено, що службою у справах дітей спільно з іншими зацікавленими службами міста проводилась профілактична робота із відповідачем, спеціалістами служби ініціювалось питання притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП, але [PERSON] позитивних висновків не зробила. З травня 2017 року малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач самоусунулась від утримання та виховання сина. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря кардіолога, за ним здійснює догляд його бабуся [PERSON] З 01.11.2017 малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Великоновосілківської райдержадміністрації. За час перебування дитини в центрі відповідач жодного разу не відвідувала доньку, здоров'ям та потребами дитини не цікавилася, ніякого виду допомоги не надавала, в телефонному режимі зв'язок не підтримувала. Обстеження матеріально-побутових умов проживання показало, що за адресою проживання [PERSON] не створено умов для проживання малолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, навела доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві, послалась на висновок Органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, на Акт обстеження умов проживання від 25.04.2018, яким підтверджується, що умови проживання позивача не змінились, а також на лист Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, за яким 24.10.2017 відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 ЦПК України. [PERSON] (далі - відповідач) в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно своїх дітей, доводи та обставини, викладені позивачем, визнала, підтвердила, що вона жодного разу не їздила до центру, де знаходиться донька [PERSON], не відвідувала сина, який проживає зі своєю бабусею [PERSON], матеріальної допомоги дітям не надавала та не надає, їх вихованням не займається, проживає разом зі своїм цивільним чоловіком та його батьками. Представник третьої особи, яка бере участь на стороні позивача, - Служби у справах дітей Покровської міської ради Донецької області, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зазначивши, що особисто неодноразово виїжджала за місцем проживання відповідача та бачила умови проживання, які є антисоціальними, посуд брудний, одна кімната після пожежі не влаштована для проживання й на теперішній час. Вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Третя особа [PERSON], яка є матір'ю батька [PERSON] і [PERSON] та відповідно бабусею цих дітей, просила задовольнити позовні вимоги, вважаючи за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей, оскільки вона ніякого допомоги їм не надає, вихованням не займається, здоров'ям не цікавиться, [PERSON] вже більше року проживає з бабусею, жодного разу відповідач не поцікавилась його життям. [PERSON] також зазначила, що вона сподівалась, що відповідач передумає, але цього не відбулось, поведінка та байдуже ставлення відповідача до дітей не змінилось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] (а.с.2-3, 5). З травня 2017 року малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати самоусунулась від утримання та виховання сина. [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря кардіолога з діагнозом: вроджений порок серця, мати не приймає участі у вихованні та догляду за хлопчиком, догляд за ним здійснює бабуся [PERSON] (а.с.7). Відповідно до характеристики, наданої директором НВК №2 [PERSON] є учнем 7-А класу навчально-виховного комплексу №2, виховується бабусею та дядьком, мати у вихованні та житті хлопчика участі не приймає, до школи не приходить навіть за викликом (а.с.10, 11). [PERSON], [INFO], мешкала з відповідачем за адресою: [ADDRESS] з травня 2017 року, в даний час знаходиться в Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, мати належний догляд за дитиною не виконувала, дитину не відвідує, ніякої допомоги не надає, здоров'ям та потребами дитини не цікавиться (а.с.8, 12). Відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності 24.10.2017 за ч.1 ст.184 КУпАП, а саме, за невиконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей (лист Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 13.04.2018 №12186/401) (а.с.40). Відповідно до актів обстеження умов проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], від 23.10.2017 та від 25.04.2018 для виховання та розвитку дітей умови не створені, всі речі в брудному стані, холодильник та пральна машинка відсутні (а.с.6, 41). За змістом висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 10.04.2018 №05/23-423, позивач, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, дійшов висновку, що [PERSON], [INFO], не виконує батьківські обов'язки з утримання та виховання своїх малолітніх дітей, тому є підстави позбавити її батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.15). Відповідач в суді визнала, що вона не працює, вихованням дітей не займається, їх здоров'ям та життям не цікавиться. Вказані обставини, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Суд зазначає, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За приписами ч.1 ст.164 ЦПК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2). Суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені в постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, зокрема в п.15 та п.16, за якими - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей; - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які є належними та допустимими, підтверджується, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання своїх дітей. Більш того, відповідач сама в судовому засіданні визнала факт свого ухилення від виконання обов'язків щодо своїх дітей, підтвердила, що свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. В силу ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, в тому числі, орган опіки та піклування. Враховуючи викладене, застосовуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позивачем - органом опіки та піклування позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини сукупного доходу щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, починаючи з дня подання заяви до суду, суд зазначає таке. За приписами ч.1 ст.186 СК України на органи опіки та піклування, покладаються обов'язки за заявою платника аліментів або за власною ініціативою перевіряти цільове витрачання аліментів. Згідно з ч.2 ст.243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом. В силу ч.2 ст.244 СК України саме орган опіки та піклування вирішує питання про призначення дитині опікуна або піклувальника, згідно зі ст.246 СК України, на орган опіки та піклування покладається контроль за умовами утримання, навчання та виховання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. Відповідно до ст.245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладах охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функцію опікуна або піклування щодо неї покладається на адміністрацію цього закладу. Беручи до уваги наведені норми права, суд доходить висновку, що аліменти можуть стягуватися, зокрема, з батьків на користь іншої особи або закладу, яка (який) відповідно до ст.245 СК України має права опікуна або піклувальника відносно неповнолітньої особи. Приписи ч.1 ст.186, ч.2 ст.243, ч.2 ст.244 СК України не дозволяють дійти висновку, що на орган опіки та піклування покладаються обов'язки опікуна або піклувальника, на вказаний орган покладається обов'язок щодо контролю за цільовим використанням коштів, за умовами виховання, проживання дитини тощо. Отже, орган опіки та піклування не має права звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на свою користь, таке право з'являється у осіб або відповідного закладу після встановлення опіки або піклування над дитиною відповідно до норм СК України. Отже, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Позовні вимоги про передання дітей органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради для подальшого влаштування також не підлягають задоволенню з огляду на таке. За приписами ч.4 та ч.5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; я кщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діти не можуть бути передані їхній бабусі або іншим їхнім родичам. Враховуючи приписи ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, а також визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з останньої має бути стягнуто до державного бюджету судовий збір в розмірі 50% від 704,80 грн.

Outcome: partial