Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], ПАТ «АльфаБанк», третя особа: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 08.08.2005 року між позивачем та [PERSON]. укладено кредитний договір № MRC0GF11410001, згідно з яким позивач надав [PERSON]. кредит в розмірі 25414,03 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ПриватБанк і [PERSON]. уклали договір іпотеки № MRC0GF11410001 від 19.09.2005 року. Згідно п.6 договору іпотеки [PERSON]. надав в іпотеку нерухоме майно, а саме 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 45,60, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу. 31.01.2012 року державним виконавцем Циклаурі К.В. Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON]. накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Позивач вважає, що державна виконавча служба, відповідно до Закону України «Про іпотеку», не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Внаслідок чого просив суд звільнити з-під арешту накладеного державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, 31 січня 2012 року, нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON]., а саме 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 45,60 кв.м., за адресою:[ADDRESS] Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути позов без їх участі. Крім того відповідач ПАТ «АльфаБанк» надав суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано довідок та розрахунку заборгованості [PERSON]. перед ПриватБанком, а тому неможливо встановити, чи має [PERSON]. перед ПриватБанком заборгованість і чи дійсно, ця заборгованість перевищує або дорівнює вартості на сьогоднішній день предмету іпотеки. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача за наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2005 року між позивачем та [PERSON]. укладено кредитний договір № MRC0GF11410001, згідно з яким позивач надав [PERSON]. кредит в розмірі 25414,03 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ПриватБанк і [PERSON]. уклали договір іпотеки № MRC0GF11410001 від 19.09.2005 року. Згідно п.6 договору іпотеки [PERSON]. надав в іпотеку нерухоме майно, а саме 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 45,60, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу. 31.01.2012 року державним виконавцем Циклаурі К.В.Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON]. накладено арешт на вищевказану майно, що є предметом іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуг, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Як вбачається із довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON]. станом на 10 лютого 2014 року має заборгованість у розмірі 25834,14 доларів США. Відповідно до висновку оцінювача, оціночна вартість квартири, що є предметом вищевказаного договору іпотеки складає 175 000 гривень. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Враховуючи вищевказані норми права, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 31.01.2012 року про накладення арешту на квартиру за адресою:[ADDRESS], унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки та позбавляє позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» права на продаж заставленого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому квартира за адресою: [ADDRESS], підлягає звільненню з-під арешту, накладеного вищезазначеною постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції. Крім того суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк в частині заборонення органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» прав іпотеко держателя щодо квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], не підлягають задоволенню, оскільки не можуть розглядатися в порядку позовного провадження.

Outcome: partial