Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №2012-02-01 від 13 січня 2012 року [PERSON] отримала кредит в сумі 66 000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 23,00 % річних в порядку та на умовах визначених договором. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.01.2022 року на споживчі потреби. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань, в зв'язку із чим станом на 16 грудня 2016 року має заборгованість в розмірі 89 934,84 грн., яка складається із наступного: 50 917,36 грн. - заборгованість за основним боргом; 27 083,21 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 10 411,13 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 1523,14 грн. - 3 % річних від простроченої суми, і яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з публікацією в газеті оголошення в розмірі 420 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до укладеного із АТ «Ощадбанк» договору №2012-02-01 від 13 січня 2012 року [PERSON] отримала кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 66 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % річних, які нараховуються банком за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору відповідач зобов'язаний щомісячно до останнього банківського дня місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 550,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.01.2022 року на споживчі потреби. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 66 000,00 грн. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, виписками по рахункам відповідача. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов'язання за кредитним договором, і він станом на 16 грудня 2016 року має заборгованість в розмірі 89 934,84 грн., яка складається із наступного: - 50 917,36 грн. - заборгованість за основним боргом; - 27 083,21 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, - 10 411,13 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, - 1532,14 грн. - 3% річних від простроченої суми, Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що зобов'язання відповідачкою [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 89 934,84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн. (платіжне доручення від 26.01.2017 року), а також у відповідності до ч. 6 ст. 79 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача витрати пов'язані з публікацією оголошення про його виклик.

Outcome: approved