Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Орган опіки та піклування - Горохівська районна державна адміністрація Волинської області звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнення аліментів на його утримання. Свій позов мотивує тим, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , ухиляється від неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свідченням неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків є те, що остання 28 січня 2020 року добровільно підписала акт про покинути дитину від 28 січня 2020 року, складений [PERSON] , завідуючою пологового відділення КНП «Горохівська центральна районна лікарня». [PERSON] не перебувала з приводу вагітності на відповідному обліку у лікаря гінеколога. 27 січня 2020 року відповідачка, [PERSON] повідомила соціальним працівникам про те, що немає змоги забрати новонароджену дитину з полового відділення, оскільки ця дитина не була бажаною, умов необхідних для проживання немовляти не створено. Реєстрацію народження малолітнього [PERSON] , [INFO] проведено, згідно ч.2 ст.135 Сімейного кодексу України, відповідно до рішення органу опіки та піклування, якщо батьки дитини невідомі. Малолітній [PERSON] з 04 лютого 2020 року перебуває на первинному обліку служби у справах дітей, як дитина позбавлена батьківського піклування, відповідно до розпорядження голови Горохівської РДА від 04 лютого 2020 року №32. На даний час малолітній [PERSON] знаходиться в КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради. Матері двічі надавалась можливість повернути сина у власну біологічну родину, створити безпечні умови для розвитку та виховання дитини. Позов просить задовольнити, позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з відповідачки в користь малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі 890 (вісімсот дев`яносто) гривень щомісячно, з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить передати малолітнього [PERSON] , [INFO] на опікування органу опіки та піклування - Горохівській районній державній адміністрації для вирішення питання її подальшого влаштування. Представник позивача, [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідачка, [PERSON] , в судовому засіданні позову не визнала. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 28 січня 2020 року вбачається, що в КНП «Горохівській ЦРЛ» пологовому відділені виявлено покинуту дитину чоловічої статі [PERSON] , хлопчик, [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповіддю до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 01 лютого 2020 року за №00025442988 стверджується, що реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , була здійснена в порядку ч.2 ст.135 СК України. Згідно з характеристикою, виданою Новосілківською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] зарекомендувала себе з посередньо, скарг від жителів села в сільську раду не надходили. Довідкою Новосілківською сільської ради Горохівського району Волинської області №176 від 15 червня 2020 року стверджується, що до складу сім`ї [PERSON] входять: баба [PERSON] та сестра [PERSON] . Протоколом бесіди від 28 січня 2020 року, стверджується, що [PERSON] , [INFO] народжену дитину вона не бажала і наміру залишити її вона не має. У неї не створені умови для проживання немовляти. 30 січня 2020 року було видано розпорядження голови Горохівської районної державної адміністрації Волинської області №26 про реєстрацію народження покинутої дитини. 04 лютого 2020 року було видано розпорядження голови Горохівської районної державної адміністрації Волинської області №32 про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. 13 лютого 2020 року було видано розпорядження голови Горохівської районної державної адміністрації Волинської області №49 про направлення дитини до комунального підприємства «Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради. Відповідно до повідомлення Горохівської районної державної адміністрації служби у справах дітей від 26 червня 2020 року за №404/01-22/2-20, вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Горохівської райдержадміністрації, як дитина, позбавлена батьківського піклування з 04 лютого 2020 року. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 30 січня 2020 року за №2/1, в зв`язку з наміром покинути новонароджену дитину, про що був складений відповідний акт, засвідчений медиками та працівниками поліції, а також не було проведено реєстрацію народження дитини було вирішено за доцільне надано малолітній дитині народженій [INFO] в пологовому відділені Горохівської центральної районної лікарні прізвище «[PERSON]», ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », місце народження Горохів. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 13 лютого 2020 року за №3/3, в зв`язку з вищевикладеного, а також враховуючи п.31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, Положенням про комісії з питань захисту прав дитини, та те, що даний акт не порушує інтересів дитини, комісія з питань захисту прав дитини, було вирішено помістити малолітнього [PERSON] , [INFO] до КП «Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 13 березня 2020 року за №5/2, вбачається, що [PERSON] повідомила, що планує тимчасово проживати із новонародженим синов в с.Будячів, Ківерцівського району Волинської області у родині тітки [PERSON] . Відповідно до інформації наданої КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради» від 12 березня 2020 року№50/2.10/20 встановлено, що 02 березня 2020 року малолітній [PERSON] поступив в заклад і знаходиться на повному державному утриманні. За час перебування в закладі матір дитини, [PERSON] відвідувала сина один раз - 11 березня 2020 року, враховуючи вищенаведене було вирішено продовжити термін перебування малолітнього [PERSON] у КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради» ще на 1 місяць, з подальшим переглядом питання про його можливе повернення у біологічну родину матері. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 03 червня 2020 року за №8/2, встановлено, що ставлення [PERSON] до свого сина [PERSON] свідчить про те що вона не бажає приймати участі в його житті, внаслідок чого було вирішено за доцільно позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рекомендовано голові райдержадміністрації надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку органу опіки та піклування - Горохівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] №1136/44/2-20 від 12 червня 2020 року, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до листа Горохівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 10 березня 2020 року №095/1.17/2-20, зазначено, що [INFO] [PERSON] 1992 року народження, жителька села Мислині Горохівського району, в пологовому відділенні Горохівської центральної районної лікарні народила хлопчика. Під час вагітності намагалась спровокувати викидень, оскільки ця дитина не була бажана. Немає змоги забрати новонароджену дитину з полового відділення, в будинку не створенні умови. Батько категорично не визнає батьківства, не бажає займатися її вихованням. Працівниками поліції та медиками був складений акт про покинуту новонароджену дитину. [PERSON] було запропоновано соціальну підтримку та соціальний супровід районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від якого вона відмовилась. У лютому 2020 року [PERSON] виявила бажання повернути дитину в сім`ю. 19 лютого 2020 року працівниками центру спільно з іншими суб`єктами соціальної роботи відвідано сім`ю за місцем реєстрації. До житлового приміщення членів комісії не допущено. На неодноразові телефонні дзвінки (06.02.2020, 10.02.2020, 29.02.2020, 02.03.2020) [PERSON] не відповідала. Наданою інформацією Комунальним підприємством «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради від 16 жовтня 2020 року за №301/2.10/20, вбачається, що 02 березня 2020 року у вищенаведений заклад поступив і на даний час знаходиться на повному державному утриманні [PERSON] , [INFO] . За час перебування в закладі матір дитини - [PERSON] , відвідувала свого сина - 11 березня, 16 березня та 18 березня 2020 року. Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Передбачене пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень пункту 15 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та з`ясовувати позицію й обґрунтування відповідача. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається «що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Вирішуючи спір, суд враховує, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько вважатиметься таким, що ухиляється від обов`язку по вихованню дочки, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. З аналізу вищезазначених норм слідує, що для позбавлення батьківських прав мало упевнитися в невиконанні обов`язків щодо виховання дітей, необхідно також установити, що батьки свідомо ухиляються від їх виконання, адже ухилення від виконання обов`язку по вихованню неповнолітньої дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, коли особа має реальну можливість виконати покладені на неї обов`язки, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити, а це значить, що батьки наполегливо, систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки; чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дітей. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. А згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом обставини справи вказують на те, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , дитину з полового будинку не забрала, не виявлено інтересу до дитини, ніде не працює. Листом від Комунальним підприємством «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради від 16 жовтня 2020 року за №301/2.10/20, стверджується, що 02 березня 2020 року у вищенаведений заклад поступив і на даний час знаходиться на повному державному утриманні [PERSON] , [INFO] . За час перебування в закладі матір дитини - [PERSON] , відвідувала свого сина - 11 березня, 16 березня та 18 березня 2020 року. Після того, протягом більше 6 місяців, [PERSON] ні разу не відвідала свого малолітнього сина. Суд вважає, що позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно її малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, то її слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини, так як для цього є законні підстави. Разом з тим, суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст.169 Сімейного Кодексу України в разі стійкої зміни поведінки відповідача та відношення до сина. Крім того, відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] слід стягувати в користь малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання в розмірі 890(вісімсот дев`яносто) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Суд також задовольняє вимогу позивача щодо передачі малолітнього [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування - Горохівській районній державній адміністрації для вирішення питання його подальшого влаштування. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень, так як позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Outcome: approved