Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у квітні 2018 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], та про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [PERSON] народилась [INFO] року та в свідоцтві про народження, виданому11.01.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 08, батьками дівчинки зазначені [PERSON] та [PERSON], який згідно відповіді Дніпровського районного у місті Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області у свідоцтві про народження дівчинки був зазначений на підставі ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). [PERSON], [INFO], офіційно не працює, схильна до бродяжництва, постійного місця проживання не має, мігрує по території Дніпровського району м. Запоріжжя, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. З грудня 2014 року малолітня [PERSON], [INFO], навчалась у КЗ «Запорізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат № 7 І-ІІ ступенів» ЗОР та протягом першого семестру 1 класу дитина разом з матір'ю перебувала в Російській Федерації, а тому дані про відвідування дівчинкою навчального закладу в цей період відсутні. Протягом 1 класу та першої четверті 2 класу, а саме до листопада 2015 року відповідачка виконувала свої батьківські обов'язки. Після смерті біологічного батька дитини, цивільного чоловіка [PERSON] - [PERSON], ставлення матері до виконання своїх батьківських обов'язків змінилося: пропуски навчальних занять дитиною без поважних причин, невиконання рекомендацій лікаря, залишення дитини без попередження в навчальному закладі, траплялися випадки, коли мати приходила до школи на підпитку. 05.05.2016 до відділу служби звернулась [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та була сусідкою відповідачки, яка повідомила, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки відносно доньки [PERSON], а саме: дитина залишається на декілька днів голодна, мати зловживає алкоголем, в квартирі збираються сторонні чоловіки та вживають алкоголь, у зв'язку з чим спеціалістами відділу по Дніпровському районну служби (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради проводилась робота з родиною [PERSON], - матір попереджали про відповідальність згідно з чинним законодавством, але позитивних результатів це не приносило. Спеціалісти відділу служби неодноразово намагалися зв'язатись з [PERSON], направляли запрошення, телефонували, але трубку ніхто не брав чи була поза зоною досяжності. З вересня 2017 року [PERSON] почала навчатись у Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 104 Запорізької міської ради Запорізької області, оскільки мати й дитина не пройшли медичне обстеження, у зв'язку з чим не було надано належних медичних документів для подальшого навчання в санаторній школі-інтернаті. Відділом служби направлялись матеріали до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, у зв'язку з чим 11.09.2017 року з нею у відділі служби проведено профілактичну роботу, попереджено про відповідальність згідно з чинним законодавством. [PERSON] у своїй заяві погодилася на влаштування дитини до КЗ «Запорізькій обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради до вирішення складних життєвих обставин в родині. 13.09.2017 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №З34/3176/16-ц [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS].Також в судовому засіданні допитано свідка [PERSON], голову ОСББ, який пояснив, що [PERSON] комунальні послуги не сплачує, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали. 27.09.2017 року згідно акту Управління Національної поліції України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітня [PERSON], [INFO], була доставлена до КЗ «ЗОЦСПРД» ЗОР де по теперішній час перебуває на повному державному забезпеченні.Спеціалісти відділу повідомили матір про направлення доньки до КЗ «ЗОЦСПРД» ЗОР, але жінка та її знайомі перебуваючи у нетверезому стані інформацію не взяли до відома та залишили без реагування. До теперішнього [PERSON]. до спеціалістів служби з питання повернення дитини в родину не зверталась та з Запорізьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не співпрацює, за допомогою у вирішенні соціально-побутових питань не звертається, хоча перебуває на обліку. У зв'язку з викладеним, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачки на користьустанови, на утриманні якої буде знаходитись малолітня дитина, аліменти у розмірі 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх видів доходів відповідачки щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову, а також внести зміни до актового запису про народження дитини у відповідності до рішення суду. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про день і час слухання справи була неодноразово повідомлена в порядку, встановленому ЦПК України. Заперечень щодо позову та відзив на нього не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують, просять винести рішення з врахуванням законних інтересів дитини. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного i гармонійного розвитку її особистості потребує любові i розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою i відповідальністю своїх батьків, i в усякому випадку в атмосфері любові i моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зi своєю матір'ю. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного i соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. У відповідності ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання у сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини і на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язань виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про [NUMBER] виданого 11.01.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 08, [INFO] року народилась [PERSON], батьками дівчинки зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно відповіді Дніпровського районного у місті Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області № 3363/17.4-04-37 від 11.10.2016 року, державна реєстрація народження [PERSON],[INFO] народження, була проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а тому батько дівчинки був зазначений за вказівкою матері. Відповідачка, починаючи з 12.12.2008 року разом зі своїми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2017 року по справі №334/3176/16-ц (провадження №2/334/377/17) відповідачка [PERSON] разом з дочками та онуком - [PERSON], [INFO], були визнані таким, що втратили право користування вищевказаною квартирою, а [PERSON] виселена з вказаної квартири. Згідно листа директора КУ «Запорізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької обласної Ради № 257 від 30.03.2016 року, малолітня [PERSON], [INFO], з грудня 2014 року навчалась вказаному закладі. Протягом першого семестру 1 класу дитина разом з матір'ю перебувала в Російській Федерації. Протягом 1 класу та першої чверті 2 класу, а саме до листопада 2015 року, відповідачка виконувала свої батьківські обов'язки. В подальшому ставлення матері до виконання своїх батьківських обов'язків змінилося: почали спостерігатись пропуски навчальних занять дитиною без поважних причин, невиконання рекомендацій лікаря, залишення дитини без попередження в навчальному закладі, траплялися випадки, коли мати приходила до школи у нетверезому стані. У зв'язку з вищевказаним, адміністрація школи-інтернату звернулась до Відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з проханням поставлення на облік малолітню [PERSON], [INFO] як дитину, що опинилась у складних життєвих обставинах та провести профілактично - роз'яснювальну роботу з [PERSON] стосовно виконання нею батьківських обов'язків. Згідно листа директора КУ «Запорізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької обласної Ради № 541 від 05.09.2016 року, адресованого відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, байдужість [PERSON] по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON], проявлялась постійно. Вказане проявлялося у тому, що після смерті біологічного батька дитини, класний керівник дівчинки починаючи з 09.08.2016 року багаторазово телефонувала [PERSON], задля того, щоб нагадати їй про початок нового навчального року та необхідність надати направлення лікаря-фтізіатра для подальшого навчання дівчинки у вказаному закладі у 2016-2017 навчальному році, але відповідачка на всі дзвінки не відповідала. Крім того, станом на 05.09.2016 року [PERSON] до навчальних занять не приступила, що додатково викликало занепокоєння у адміністрації школи, у зв'язку з чим, дирекція інтернату просила вжити додаткових заходів задля вирішення виниклої ситуації на користь дитини. 15.09.2016 Відділом по Дніпровському району служби (управлінням) у справах дітей ЗМР було заведено праву №01-07/П-64 з приводу невиконання [PERSON] батьківських обов'язків. Згідно листа директора КУ «Запорізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької обласної Ради № 762 від 09.12.2016 року, адресованого відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, малолітня [PERSON] станом до 09.12.2016 року жодного разу не відвідувала навчальний заклад та не приступила до занять. Мати дівчинки - [PERSON] у телефонних розмовах з класним керівником кожного разу вказує на те, що приведе дитину до школи, а її відсутність виправдовує різноманітними захворюваннями доньки. Згідно листа директора КУ «Запорізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької обласної Ради № 251 від 11.05.2017 року, адресованого відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, [PERSON] починаючи з 24.04.2017 року не відвідувала школу, про причини відсутності мати дівчинки керівництво школи не повідомляє, а на телефонні дзвінки класного керівника - не відповідає. Згідно листа директора КУ «Запорізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької обласної Ради № 439 від 18.08.2017 року, адресованого відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, у зв'язку з тим, що до 15 серпня кожного року, батьки або особи, які їх замінюють, для продовження навчання дитини у школі-інтернаті повинні надати медичні документи, а мати [PERSON] таких документів не надала, тому дитина більше не зможе навчатись у вказаному закладів санаторного типу. На вказані звернення директора КУ «Запорізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької обласної Ради, відділ по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР 26.09.2017 року надав відповідь № 01-03/1318, згідно якої відділом була проведена профілактична робота з матір'ю [PERSON], [INFO], - [PERSON], якій було роз'яснено наслідки недбалого ставлення до дитини та відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків по вихованню, утриманню та навчанню дівчинки. Було направлено подання до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для притягнення матері до адміністративної відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП. Вказане звернення підтверджується долученою до матеріалів справи копією Листа № 01-03/1288 від 18.09.2017 року. Згідно довідки ЗОШ №104 Запорізької міської ради № 373/01-20 від 22.09.2017 року, [PERSON], [INFO], приступила до навчання у вказаному навчальному закладі. Згідно письмових пояснень спеціаліста відділу служби у справах дітей [PERSON], вона 27.09.2017 року як співробітник служби здійснила вихід за адресою мешкання [PERSON] з метою обстеження умов проживання малолітньої [PERSON], де було встановлено, що відповідачка разом з дітьми по рішенню суду знята з реєстрації та виписана з квартири [ADDRESS]. [PERSON] перебуваючи в нетверезому стані, не змогла пояснити де знаходяться її та її дітей документи, що вона збирається робити для вирішення подальшої долі дівчинки, чи існує якесь інше помешкання де б вона змогла мешкати разом з донькою. Знайомий [PERSON], перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння, агресивно поводився по відношенню до спеціалістів служби. Згідно письмового пояснення вчителя ЗЗОШ №104 м. Запоріжжя [PERSON] від 27.09.2017 року, ним на звернення директора школи був здійснений вихід за місцем мешкання учениці [PERSON]: [ADDRESS] де було встановлено, що мати дівчинки - [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння, поводила себе доволі агресивно. Весь цей час дитина після відвідування уроків перебувала у школі. Актом управління НП України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 27.09.2017 року було встановлено, що [PERSON], [INFO], о 13.20 год. 27.09.2017 року була виявлена у ЗОШ № 104 за адресою: [ADDRESS], в результаті проведених дій дівчинка була доставлена до КЗ «Запорізькій обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради. Згідно повідомлення Дніпровського відділу національної поліції ГУНП в Запорізькій області № 2372/40/03/08-2017 від 06.06.2017 року, [PERSON] стала учасницею події крадіжки у крамниці «Траш» по вул. С.Синенка,73, а крім того, згідно бази даних встановлено, що у відношенні відповідачки було складено декілька адміністративних протоколів, а саме: 26.10.2004 року - за ст. 197 КУпАП, 07.02.2008 року - за ст. 197 КУпАП, 19.11.2012 року - за ч.1 ст. 160 КУпАП, 28.06.2013 року - за ч.1 ст. 160 КУпАП, 12.04.2016 року - за ч.1 ст.178 КУпАП, 12.04.2016 року - за ч.1 ст. 175 КУпАП. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що зазначені факти, як кожен окремо, так i в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON]. від виховання дитини внаслідок винної поведінки матері, свідомого нехтування своїми обов'язками. Також, судом встановлено, що згідно долученого до позову висновку про позбавлення батьківських прав районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 05/01-27/0340 від 26.04.2018 року, відповідачка, будучи обізнаною, що її дочка - [PERSON] перебуває у КЗ «Запорізькій обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради на час розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав до спеціалістів служби з питанням повернення дитини у родину не зверталась. [PERSON] з КЗ «ЗОЦСПРД» ЗОР не співпрацює, за допомогою у вирішенні соціально-побутових питань не звертається, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дочки, а тому для захисту прав та інтересів дитинидоцільно позбавити [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], батьківських прав. Згідно долученого до позову Листа КЗ «Запорізькій обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради № 01-14/316 від 23.11.2018 року, [PERSON], [INFO], з 27.09.2017 року перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідачка - [PERSON], мати дівчинки з питанням повернення дитини в сім'ю не зверталась. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення, поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи той факт, що вихованням та утриманням [PERSON] займаються фахівціКЗ «ЗОЦСПРД» ЗОР, а [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться фізичним та духовним розвитком доньки, не утримує її, що суперечить моральним засадам суспільства та вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає задоволенню. З огляду на вищевказане, суд вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Частиною 5 ст. 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з тим, що дитина - [PERSON], [INFO], з 27.09.2017 року перебуває на повному державному забезпеченні та мешкає у КЗ «ЗОЦСПРД» ЗОР, що встановлено матеріалами справи, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved