Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

ПАТ «А-Банк» (надалі також позивач) звернулось до суду із позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № A31YRG61630142 від 28.10.2012 р. відповідач отримав кредит у розмірі 3801,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку боргу за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, в нього станом на 30.10.2015 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 11300,07 грн., з яких: 3801,68 грн. заборгованість по кредиту; 2,49 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 682,02 заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 5799,59 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина); 514,29 грн. штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив. Подав клопотання про розгляд справи без участі свого представника (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, зазначаючи про те, що він згоден з тим, що брав кредит на придбання телевізору в сумі 3801,68 грн. Однак кредит не платив з тієї підстави, що захворів на тяжку хворобу та був змушений всі кошти витрачати на лікування. Платити за кредитом готовий, проте просив суд, щоб банк склав йому новий графік та врахував його хворобу. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали та заслухавши відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Як було встановлено\~під час\~розгляду справи, відповідно заяви позичальника № A31YRG61630142 від 28.10.2012 р. відповідачу було видано кредит у розмірі 3801,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку боргу за кредитом. Відповідач своїм підписом у цій заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір (а.с.5). У судовому засіданні відповідач не оспорював тієї обставини, що він підписував зазначену вище заяву. Однак, відповідачем умови договору не виконуються та станом на 30.10.2015 р. утворилась заборгованість в сумі 11300,07 грн., з яких: 3801,68 грн. заборгованість по кредиту; 2,49 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 682,02 заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 5799,59 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина); 514,29 грн. штраф (процентна складова), що\~підтверджується\~наданим\~суду\~розрахунком (а.с.4).\~\~\~\~ \~\~\~\~ Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.\~\~ \~\~\~\~ Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~ \~\~\~\~ Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Оскільки позивачем надано кредит, а відповідач не виконує умов договору і кредит не повернув, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Водночас частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, зазначена норма з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 03.09.2014 р. № 6-100цс14, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. Враховуючи те, що позивачем пеню, яка є неустойкою, визначено у досить високому розмірі порівняно з борговими кредитними зобовязаннями відповідача, і дана пеня не може бути джерелом невиправданого збагачення, а також приймаючи до уваги ситуацію, у якій опинився відповідач, який не працює і хворіє на тяжку хворобу, що потребує постійного лікування у вигляді тривалої терапії і витрачання коштів, суд вирішує зменшити розмір пені, і

Outcome: partial