Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.06.2011 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видав відповідачу кредит у розмірі 2800 грн. Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 31 березня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 12188 грн. 46 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. В доданих письмових поясненнях зазначив, що позивачем було дотримано строк позовної давності при зверненні з даним позовом до суду. Так, останнє погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем було здійснено 27.07.2013 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача 09.06.2016 року. Крім того, зазначив, що відповідачу був відкритий картковий рахунок, строк дії якого визначається відповідно до строку дії картки, а з урахуванням, що відповідач отримав перевипущену картку строк дії, якої встановлений до останнього дня 03.2015 року, тому строк позовної давності не сплив. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно наданих письмових заперечень, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, у звязку з пропуском позивачем строків позовної давності посилаючись на норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів». Також в своїх запереченнях він зазначив, що між ним та позивачем було укладено угоду, згідно якої банк надав йому строковий кредит на платіжну картку в розмірі 2000 грн. Він виконував умови договору, але у серпні 2013 року був звільнений з роботи і не міг в подальшому здійснювати платежі по кредиту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 16 червня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6). Відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 7). Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 31 березня 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 12188 грн. 46 коп., з яких: 714 грн. 99 коп. - заборгованість за кредитом; 7616 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де 500 грн. - штраф (фіксована частина), та 556 грн. 59 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 4-5). Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). \~ Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Зважаючи на те, що останній платіж відповідачем [PERSON] було здійснено 24.07.2013 року, та враховуючи, що з даним позовом позивач звернувся до суду 15.06.2016 року, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права без пропуску строку позовної давності. Щодо спеціальної позовної давності суд зазначає, що як вбачається з частини 2 пункту 1\~статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності. Тому, суд вважає необхідним стягнути нараховану суму неустойки в межах строку спеціальної позовної давності, а саме в межах одного року до звернення із позовом до суду, що рахується з 01.06.2015 року і складає суму 1000 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, відповідач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що повязані з грошовими зобовязаннями. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором тому позов підлягає частковому задоволенню. Суд, вважає необхідним застосувати спеціальний строк позовної давності встановлений до вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом - 714,99 грн., заборгованість по процентам - 7616,88 грн., заборгованість за пенею та комісією 1000 грн. (2800 грн. - 1800 грн. (поза межами спеціального строку позовної давності) = 1000 грн.), штраф (фіксована) складова - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 556,59 грн., а усього заборгованість в сумі 10388,46 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача у відповідності до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1174 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial