Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок А-1; літню кухню, сарай Б-1; вбиральню Г-1; забор Н1-3; замощення ІІ, як розташовані в [ADDRESS] , і які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про прав на спадщину за законом від 23 жовтня 1990 року, який помер [INFO] . Позовні вимоги\~обґрунтовані наступним.\~У 1990 році [PERSON] залишила у спадок [PERSON] , який є чоловіком позивача [PERSON] , житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] помер. Після його смерті залишилась спадщина -житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . У 1999 році позивач [PERSON] у строк звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. У зв`язку з матеріальними складнощами, спадщину автомобіль оформила, а на житловий будинок свідоцтво про право власності не отримала. У 2021 року, позивач вирішила оформити заповіт на житловий будинок на свою доньку [PERSON] та звернулась до державного нотаріуса, яка повідомила, що для того, щоб скласти заповіт, необхідно оформити повністю спадщину від чоловіка. Однак, оформити спадщину не можливо, оскільки, відкрита спадкова справа № 309, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, передана до Донецького обласного державного нотаріального архіву на зберігання, доступ до яких відсутній. У зв`язку з зазначеним, позивач звернулась до суду за захистом майнових прав. Ухвалою суду від 08.07.2021 року порушено справу за позовною заявою [PERSON] , між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 14). Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] , в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідачем Покровською міською радою Донецької області, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України, не подано, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду у відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано, просять ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Димитров Донецької області, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (відомості підтверджено копією паспорта та картки платника податків а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про одруження, позивач по справі, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 22.03.1999 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 4). Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.1990 року, зареєстроване в реєстрі за № 5820, посвідчене державним нотаріусом Кононенко В.Н. та реєстраційного посвідчення, [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа складає 58,8 кв.м., житлова 33,4 кв.м. (а.с. 7-9). Згідно Звіту про оцінку майна від 24.06.2021 року, виконаного на замовлення [PERSON] , на житловий будинок загальною площею 58,80 кв.м. і господарчі споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість складає 119480 гривень (а.с. 11). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.06.2021 року державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Спадкову справу № 309 немає змоги отримати, так як нотаріальні документи прийняті на зберігання в архів та залишились в архівосховищах м. Донецьк, доступ до яких відсутній (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] не скористався, наданим статтею 1234 ЦК України, правом на залишення заповіту. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є дружина [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Відповідно до листа державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.07.2021 року № 65644792 (наданих на запит суду) була відкрита спадкова справа за № 309 від 17.07.2001 року та видане Свідоцтво про право на спадщину від 17.07.2001 року реєстр за № 2-534. Так як перша покровська державна нотаріальна контора на підставі п. 10 Положення про Державний нотаріальний архів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 травня 2009 року № 870/5, п. 15 Правил ведення нотаріального діловодства у зв`язку із закінченням строку зберігання документів нотаріальна контора передала до Донецького обласного державного нотаріального архіву на зберігання документи за 1977 2001 роки включно, то немає можливості з'ясувати коло спадкоємців осіб які прийняли спадщину або відмовились від спадщини. Згідно Інформаційної Довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 20-22). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , входить житловий будинок загальною площею 58,80 кв.м. і господарчі споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивача [PERSON] про визнання права\~власності в\~порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 58,80 кв.м. і господарчі споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат не заявлено. На підставі ст. ст. 16, 328, 355, 357, 379, 392, 1216, 1217, 1218, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст.\~13,\~19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved