Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.07.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір №002-22059-180711, відповідно до умов якого банк відкриває держателю відновлювальну відкличну кредитну лінію та на день укладення договору ліміт кредитної лінії на рахунку становить 3 700 грн. Банк виконав зобов'язання перед відповідачем, однак [PERSON] порушила умови договору та її заборгованість перед банком складає 3 780,27 грн. Позивач просить стягнути означену суму з відповідача. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомила. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.07.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір №002-22059-180711, відповідно до умов якого банк відкриває держателю відновлювальну відкличну кредитну лінію та на день укладення договору ліміт кредитної лінії на рахунку становить 3 700 грн. Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору, банк відкриває відповідачеві картковий рахунок 26255904859511 у національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті, що міститься в додатку № 1 до договору та умовах викладених у Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 3 700 грн. Банк самостійно, не більше одного разу на місяць, має право змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до п. 2.3 договору, за користування кредитом, відповідач сплачує кредитору проценти за ставками, які зазначені в тарифах на обслуговування платіжних карток. Банк виконав зобов'язання перед відповідачем, однак [PERSON] порушила умови договору, з серпня 2012 року не повертає тіло кредиту та проценти, що підтверджується випискою з особового рахунку. Станом на 17.10.2014р. заборгованість відповідача перед банком становить 3 780, 27 грн., яку слід стягнути на користь банку. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, із [PERSON] належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved