Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Означені вище сторони звернулися в суд з позовами один до одного. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, зустрічний позов не визнав та пояснив, що громадянку [PERSON] знає як подругу дружини, яка не працювала за трудовим договором у магазині дружини. 21 травня 2016 року уклав з нею на її прохання договір позики, згідно якого вона отримала 7000 гривень. Договір позики було оформлено розпискою, яку власноруч написала [PERSON]/дошлюбне прізвище [PERSON]/. Відповідно до укладеного договору відповідач повинна була повернути кошти до 09 жовтня 2016 року. Однак не повернула, чим порушили грошове зобов»язання, тому повинна сплатити збитки, які становлять 491 гривню 3% річних, 10015,53 грн. компенсацію інфляції. Просив позовні вимоги задовольнити, відшкодувати судові витрати. З зазначених підстав не визнав зустрічний позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що у період з 09 червня 2016 року по 02 липня 2018 року вона працювала за трудовим договором продавцем у дружини [PERSON]. Під цей час мала нагальну потребу заплатити за навчання, тому звернулася до неї про видачу авансу, однак вона відповіла, що грошовими коштами розпоряджається чоловік, тому вона її прохання передала чоловікові. 21 травня 2016 року при зустрічі [PERSON] пообіцяв, що позичить гроші через два дні, коли буде виручка та, не передаючи грошей, наказав написати розписку, що вона віддасть кошти до 09.10.2016 року, що вона виконала. Через два дні, коли вона прийшла за коштами, він відмовив їй, повідомивши, що розписка знищена. Як з»ясувалося наразі [PERSON] розписку не знищив, фактично обманув її, скориставшись тим,що вона була дуже молода та недосвідчена, перебувала в скрутному матеріальному становищі. За навчання вона сплатила з коштів бабусі, яка взяла кредит. Через два роки, коли виник конфлікт з його дружиною щодо захисту її трудових прав, звернувся до суду з позовом про неповернення боргу. Просила визнати договір недійсним, оспорює його як такий, що грошові кошти не були одержані. Просила в задовленні позову [PERSON] відмовити, а її - задоволити. Аналогічні вимоги та пояснення надав представник [PERSON] адвокат Зайцев М.П. Вислухавши пояснення сторін, представника, дослідивши письмові докази слід прийти до наступних висновків. Виниклі право відносини є цивільними та регулюються нормами цивільного права Відповідно до вимог ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона/позикодавець/ передає у власність другій стороні/позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів/ суму позики/ або таку ж кількість речей того роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей. Згідно з ч.1.2 ст.1047 договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред»явлена розписка позичальника або інший документ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або кількості речей. Частиина 1 ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві борг у строк та в порядку, що визначені договором. Згідно вимог ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст.625 ЦК, тобто компенсувати знецінення від інфляції та 3% річних. Разом з тим, відповідно до вимог ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані та якщо договір позики був укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків, за виключенням, коли договір був укладений під впливом обману та інше. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна з сторін повинна довести суду,ті обставини, на які вона посилається. [PERSON] в обґрунтування своїх вимог, що був укладений договір позики та передані кошти ,надав суду розписку [PERSON]від 21 травня 2016 зі слідуючим змістом: «Я, [PERSON] зобов»язуюсь повернути гроші у сумі 7000 гривень/280 доларів США / .[PERSON] до 09.10.2016 року. Аналізуючи даний доказ суд приходить до висновку, що виходячи з системного аналізу законодавства, що наведене вище, позивач [PERSON] не довів суду, що він передавав [PERSON] 7000 гривень. Даний документ свідчить про те, що в разі якщо гроші будуть передані ним [PERSON] , вона їх поверне в означений строк. Розписка не містить відомостей, що відповідач отримала 7000 гривень. За своєю правовою природою розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей. За таких обставин суд приходить до висновку, що означена розписка безгрошівна та може свідчити лише про намір сторін обговорити умови можливого укладення договору позики на певних умовах про повернення коштів до 09.10.2016 року. Доказів того, що договір позики в подальшому був укладений [PERSON] не надав. Вирішуючи питання про доведеність позовних вимог по зустрічному позову, слід виходити з такого. Хоча відповідач [PERSON] просить визнати договір позики недійсним в своєму зустрічному позові, однак зі змісту опису предмету спору вбачається,що договір позики не укладався, а мало місце врегулювання питань умов укладення договору, розміру позики, строків повернення боргу і таке інше. За таких встановлених обставин не має підстав визнавати недійсним договір, що не був укладений. Встановивши, що між сторонами не існувало договірних відносин, слід прийти до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення збитків. Враховуючи те, що в задоволенні позовів слід відмовити - судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed