Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області звернувся в суд в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрані у матері [PERSON] за умов, які загрожували їх життю та здоров`ю, тимчасово перебувають в КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини». Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , не виконує батьківські обов`язки відносно новонароджених дітей, не створила належні умови для утримання та проживання, не піклується про їх здоров`я, моральний та фізичний розвиток. Ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов`язків прямо суперечить вимогам Сімейного кодексу України, в ст.150 якого зазначається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування в особі Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області просить позбавити батьківських прав відповідача, передати малолітніх дітей до КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини», та стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від 27.01.2021 року залучено до участі в справі в якості правонаступника позивача орган опіки та піклування в особі Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Ухвалою Ізяславського районного суду від 16.03.2021 року підготовче провадження у справі було закрите, а справа призначена до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача щодо виклику в судове засідання свідків. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просив суд їх задовольнити, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлена про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не подала. Представник Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини» в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просили розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Також зазначили, що діти поступили у заклад 29.09.2020 року на повне державне забезпечення. За весь час виховання у закладі ні мати, ні родичі не відвідували та не цікавилися розвитком та станом здоров`я дітей. Матеріальної допомоги не надавали. Листівок та посилок на адресу не надходило. В телефонному режимі дітьми не цікавилися. Враховуючи, що відповідачка в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про місце, дату і час судового засідання, причини неявки суд не повідомила, не подала відзиву на позовну заяву, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд протокольною ухвалою постановив провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 23.09.2020 року, вбачається, що відповідач у справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за заявою матері, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України №00027896552 від 23.09.2020 року, №00027896600 від 23.09.2020 року відповідно. Довідкою виконавчого комітету Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 21.09.2020 року №504 підтверджено факт проживання на території сільської ради [PERSON] , 1992 року народження, до складу сім`ї якої також входять: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . 23.09.2020 року виконавчий комітет Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області прийняв рішення №25 року про негайне відібрання двох новонароджених дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] у зв`язку з тим, що умови проживання загрожують життю та здоров`ю дітей, та влаштування двох новонароджених дітей в пологове відділення Ізяславської ЦРЛ з подальшим влаштуванням до КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини». В подальшому, органом опіки та піклування в особі Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області прийнято рішення №505 від 23.09.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які влаштовані до дитячого відділення Ізяславської ЦРЛ, з подальшим влаштуванням до КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини» та стягнення аліментів на їх утримання. Підставою для прийняття таких рішень було проведення комісійного обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт від 19.09.2020 року. За результатами обстежень встановлено, що умови проживання не відповідають санітарним нормам для проживання двох новонароджених дітей. В кімнатах брудно та неохайно, ліжок для немовлят немає, продукти харчування та одяг відсутні. Для виховання та розвитку дітей умов не створено. Зазначено, що за вказаною адресою проживає, крім [PERSON] , її співмешканець [PERSON] . Сім`я зловживає алкоголем, ведуть аморальний спосіб життя, постійної роботи не мають. Крім того, у відповідності до довідки - характеристики виконавчого комітету Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 23.09.2020 року №503, [PERSON] проживає на території Кунівської сільської ради в с.Антонівка Ізяславського району Хмельницької області з 2015 року. За місцем проживання характеризується негативно, правопорушень не мала, підсудною не була. Протягом двох років постійно зловживала алкоголем, що негативно відзначилось на стосунках в сім`ї. Співмешканець [PERSON] офіційно не працевлаштований, має тимчасові неофіційні заробітки. Зловживає алкоголем, неодноразово застосовував фізичну силу до співмешканки [PERSON] . Такий спосіб життя не давав [PERSON] повноцінно виконувати материнські обов`язки, виховувати дітей, вести домогосподарство. В період зловживанням алкоголем неодноразово залишала старших дітей вдома без догляду. Також зазначено, що рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно чотирьох дітей, а саме: [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, [PERSON] , 2019 року народження, так як діти знаходились в небезпечних для життя умовах. Зазначені вище обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] , яка на сьогоднішній день працює на посаді діловода Плужненської сільської ради Ізяславського району, а станом на вересень 2020 року працювала секретарем Кунівської сільської ради Ізяславського району, підтвердила факт позбавлення батьківських прав відповідача відносно її чотирьох малолітніх дітей. Також зазначила, що в будинку, де проживає [PERSON] , безлад, не створено жодних умов для проживання дітей. За період проживання старших дітей з відповідачем, остання не виконувала належним чином батьківських обов`язків, гроші, які отримувала на дітей, використовувала для власних потреб, дітьми не цікавилась, уникала спілкування з працівниками сільської ради. До новонароджених [PERSON] та [PERSON] , яких народила дома, не проявляла жодних материнських почуттів, навіть не поцікавилась станом дітей після народження. Інший свідок [PERSON] , яка проживає в с.Антонівка та працює соціальним працівником Плужненської сільської ради Ізяславського району, вказала, що [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, територія господарства відповідача занедбана, на подвір`ї сміття. В будинку [PERSON] не створено жодних умов для проживання. Відповідач приховала свою вагітність, та після народження дітей жодним чином не проявляла до них материнських почуттів та не виконувала будь - яких обов`язків щодо їх виховання та розвитку. Свідок [PERSON] , яка проживає в с.Антонівка Ізяславського району та працює фельдшером в с.Кам`янка Ізяславського району, підтвердила, що [PERSON] , народивши дітей дома, відмовлялась від госпіталізації. Після приїзду, за викликом [PERSON] , швидкої та госпіталізації [PERSON] з новонародженими дітьми до лікарні, навіть не глянула на них, не поцікавилась їх станом здоров`я. Лікарню [PERSON] покинула сама, без дозволу лікарів, залишивши дітей. Зазначила, що в будинку відповідача антисанітарія, не створено жодних умов для проживання дітей, відсутній одяг, взуття, продукти харчування. [PERSON] та [PERSON] влаштовані до КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини», що підтверджується розпорядження Ізяславської РДА Хмельницької області від 29.09.2020 року №296/2020-р. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У ст.12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідно в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Досліджені судом письмові докази та покази свідків вказують на існування такої поведінки відповідача [PERSON] , яка свідчить про її ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, зокрема, на час народження дітей не створила умов для їх перебування за місцем свого проживання, не придбала для них одяг, засоби гігієни, необхідні меблі, свідомо залишила новонароджених дітей в лікарні, з часу народження жодного разу не проявляла ініціативи з приводу побачення з ними, не цікавилася їх станом здоров`я, фізичним розвитком, не забезпечувала їх матеріально. Так, під час перебування дітей в КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини», [PERSON] не проявляла бажання побачитись з дітьми, не цікавилась їх станом, не дбала про забезпечення її необхідними ліками, додатковим харчуванням, не приклала зусиль щодо зближення з дітьми, залишивши їх фактично повністю під опікою комунального закладу. Таким чином, відповідачка повністю самоусунулась від виховання дітей, протягом тривалого часу не проявляє до них материнської любові та турботи, не цікавиться їх потребами і, як наслідок, не має жодного зв`язку з ними. Материнство [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] має формальний характер, який жодним чином не відповідає меті інституту батьківства, не сприяє забезпеченню прав та інтересів дітей. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дітей, нести за них відповідальність. Таким чином, враховуючи необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. Слід зазначити, що позбавлення батьківських прав тісно пов`язане з питанням про матеріальне утримання батьками своєї дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину не має виключень. Тому, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України). Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, підлягають стягненню аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , для їх утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з 01.10.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Водночас, положеннями ч.5 ст.167 СК України, якою регулюється питання щодо влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, передбачено, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. В даному випадку звернення від родичів дітей щодо їх передачі їм відсутні, а тому, саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок щодо подальшого влаштування дітей, яке має вирішуватись після набрання судовим рішенням законної сили, а тому позовна вимога щодо передачі дитини до КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини» не може бути задоволена. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1681,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial