Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про захист прав споживачів, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною винесений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 10653, про стягнення з позивача на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 32 495 гривень 44 копійки, З них: 16 375, 19 гривень прострочена заборгованість по кредиту; 12537,94 гривень - прострочена заборгованість та комісією; 3582,31 гривень - прострочена заборгованість по процентах. Із заробітної плати та пенсії позивача розпочато стягнення на підставі постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяни Леонідівни. Але, дані зазначені у виконавчому написі по перше не вірні, бо позивач зазначає, що він в загалі не укладав будь-який договір з стягувачем, та у зв`язку з цим не може надати будь-які відомості що до кредитного договору, оскільки такий договір не підписував. Позивач не був проінформований про передачу боргу з AT «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» до ПАТ «Першого Українського міжнародного банку» і про нового кредитора. Також, виконавчий напис не містить ім`я та по батькові нотаріуса що його видав. Позивач зазначив, що був позбавлений такої можливості захисту, як застосування строку позовної давності, і не підписував не з ким кредитні договори. По-друге, комісія обчислена без урахування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у тому числі в попередніх редакція, заборонено нарахування штрафу та пені, за кредитними зобов`язаннями. Також позивачу не направляли та позивач не отримував документи на отримання письмової вимоги щодо усунення порушень. Крім того, документи надані нотаріусу, не відповідають вимогам Закону України «Пpo бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже вимоги у виконавчому написі не є безспірними. Також відповідно ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не допускаються звернення стягнення на майно, (заставу), в місцях проведення антитерористичної операції. Отже, фактично м. Лисичанськ Луганської тривалий час було фактично окуповане, та внесено до переліку населених пунктів де проводиться антитерористична операція, розпорядження, KMУ № 1053 від 30.10.2014 року та КМУ № 1275-р.. від 02.12.2015 року. З позивача стягнуто 12537,94 гривень, як прострочену заборгованість за комісією, але з змісту ст. 6 Закону України «Про споживче кредитування», комісія є винагородою кредитному посереднику, а кредитного посередника не має, отже не має і підстав для стягнення з позивача комісії. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», а саме ч. 2 ст. 8 для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом, включаються платежі за додаткові та сукупні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), тобто комісія повинна в ходити в реальну відсоткову ставку кредиту, а не нараховуватися окремо. В даному випадку комісія в чотири рази перевищує, відсотки за кредитом, що суперечить вимогам закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє нотаріальні дії, якщо такі вимоги є безспірними. Згідно з п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, виданий 15 листопада 2018 року, реєстровий №10653 про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», таким що не піддягає виконанню. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 20.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9172/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 01.04.2020 року позивачем надано письмове клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги кредитора-відповідача безпідставні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі. Відповідач - представник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи або відзив на позов не надав. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з виконавчого напису, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., за реєстром №10653 від 15.11.2018 р. з [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження м.Лисичанськ, місце роботи: Лисичанський гірничий технікум, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області 15.07.2005 року, який є Боржником та кредитним договором №GP-6076752 від 18.02.2014 року, укладеним ним із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» ідентифікаційний код 14282829, місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, буд. 4, п/р [NUMBER] , МФО 334851, далі іменований - Стягувач, заборгованість за кредитним договором № GP-6076752 від 18.02.2014 року. Строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості проводиться за період з 09.11.2017 по 09.11.2018 року, складає 32495,44 грн., у тому числі: Прострочена заборгованість за сумою кредиту - 16375,19 грн. Прострочена заборгованість за комісією - 12537,94 грн. Прострочена заборгованість за процентами - 3582,31 грн. Строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн. Строкова заборгованість за комісією - 0 грн. Строкова заборгованість за процентами - 0 грн. Згідно з довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №162814 від 20.07.2015 р. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи, причина - інвалідність з дитинства, встановлена на строк - довічно. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2018 р. ВП №57880967, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого напису №10653 від 15.11.2018 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 32495,44 грн. Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.12.2018 року, надану приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує у Комунальній установі «Лисичанський інклюзивно-ресурсний центр Лисичанської міської ради Луганської області». Здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% від заробітної плати, в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» в сумі 32495,44 грн. Згідно з повідомлення від 13.09.2019 р., наданого приватним виконавцем Вольф Т.Л. Відділу освіти Лисичанської міської ради щодо зміни Правил формування міжнародного номера банківського рахунку (IBANK) із зазначенням нових номерів рахунків для сплати суми боргу боржника [PERSON] . Мотивувальна частина Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С. на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за № 1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10653. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд приймає до уваги доводи боржника щодо нарахування суми заборгованості за комісією в розмірі 12537,94 гривень, яка у відповідності до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не допускається до нарахування у цей період. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved