Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Олександрійська районна державна адміністрація як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої дитини - [PERSON], звернулась із позовом до суду, де просила: - позбавити [PERSON], [INFO], уродженку с. Червоний Яр, Кіровоградського району, Кіровоградської області батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON], [INFO], уродженку с. Червоний Яр, Кіровоградського району, Кіровоградської області аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на користь фізичної особи опікуна або дитячого закладу в якому буде перебувати дитина. Позов мотивує тим, що з повідомлення, які надходили до служби у справах дітей Олександрійської РДА від адміністрації Олександрійської ЦРЛ від 14.04.2016р. №643, та від 31.08.2016р. №1391 повідомлення Кіровоградської обласної служби у справах дітей на підставі повідомлення Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 23.08.2016р. №1650, було встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] протягом 2014-2016 року періодично госпіталізується до Олександрійської ЦРЛ та Кіровоградської обласної дитячої лікарні в зв'язку з погіршенням стану здоров'я дитини. Так, малолітня [PERSON] має захворювання цукровий діабет тип I, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ризиком; діабетична дистальна периферична моторна полінейропатія; ангіопатія сітківки. В зв'язку з порушення прийому інсуліну у дитини прогресує діабетична катаракта обох очей, що в свою чергу може на думку лікарів бути пов'язане з невідповідальним ставленням матері до своїх батьківських обов'язків стосовно дитини. Відомості про батька малолітньої дитини [PERSON], [INFO], внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Службою у справах дітей РДА, Олександрійською ЦРЛ неодноразово проводилась робота з матір'ю дитини [PERSON] щодо неналежного нею виконання нею батьківських обов'язків, це питання також виносилось 10.06.2016 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини РДА, але позитивних змін не відбулось, матір належних висновків для себе не зробила, дитина знову потрапляла до лікарні, чим створила загрозу для життя та здоров'я дитини. 09 вересня 2016 року на підставі розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 07.09.2016р. №395-р із родини [PERSON] в зв'язку з загрозою для життя та здоров'я було вилучено малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що було складено акт про вилучення дитини. На час прийняття рішення комісії з питань захисту прав дитини про вилучення дитини з сім'ї від 31.08.2016 року №10 дитина перебувала вдома за адресою: [ADDRESS], а на час вилучення дитини перебувала в дитячому відділені Олександрійської центральної районної лікарні. На виконання розпорядження голови РДА від 07.09.2016 року за № 395-р, комісією прийнято рішення про не доцільність повернення дитини [PERSON] в сім'ю її матері [PERSON] Питання щодо неналежного стану виконання батьківських обов'язків [PERSON] було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської РДА 31 серпня 2016 року, де Олександрійська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування своїм висновком, з метою попередження дитячої смертності та враховуючи вік дитини, злісне ігнорування відповідачем норм Сімейного кодексу України, створення нею умов, які загрожують життю та здоров'ю дитини визнала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на виховання та утримання дитини на користь фізичної особи опікуна або дитячого закладу в якому буде перебувати дитина. Посилаючись на п.2, 4 ч.1 ст.164, 165 СК України просить позовні вимоги задовольнити. 15 лютого 2017 року представник позивача, до розгляду справи по суті, подав заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначив, що 07.02.2017 року на підставі витягу з протоколу рішення Кіровоградської ПМПК №52/15 від 31.08.2016 року малолітню [PERSON], [INFO] влаштовано до Хмельницької загальноосвітньої санаторної школи інтернату I-III ступенів №2 в якій дитина перебуває на даний час, а тому просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Хмельницьку загальноосвітню санаторну школу-інтернат I-III ступенів №2 м. Хмельницький, вул. В.Чорновола,180, як заклад в якому перебуває дитина; а також стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки с. Червоний Яр, Кіровоградського району, Кіровоградської області аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на користь Хмельницької загальноосвітньої санаторної школи інтернату I-III ступенів №2. Ухвалою суду від 10.03.2017 року залучено Хмельницьку загальноосвітню санаторну школу - інтернату I-III ступенів №2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги, з підстав зазначених в уточненій позовній заяві, пояснивши, що на даний час малолітню дитину [PERSON], [INFO] на підставі витягу з протоколу рішення Кіровоградської ПМПК №52/15 від 31.08.2016 року влаштовано до Хмельницької загальноосвітньої санаторної школи інтернату I-III ступенів №2 , де дитина перебуває і на даний час. Відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Щодо стягнення аліментів, то вирішення даного питання залишають на розсуд суду. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що позов визнає в частині позбавлення батьківських прав повністю, так як вважає, що [PERSON] буде краще в спеціалізованому закладі, оскільки вона не може постійно її контролювати, та створити належні умови догляду за нею, та належне харчування. Уколи дочка робила собі сама. Дитину вона в лікарні провідувала рідко та з продуктів харчування їй нічого не привозила, так як не мала коштів. На теперішній час вона дитині не дзвонить, але дочка їй дзвонить. Вимоги в частині стягнення аліментів не визнає, так як не має можливості сплачувати їх, оскільки не працює та її дохід складається лише з допомоги по народженню, яку вона отримує на другу дитину. Їй були роз'ясненні правові наслідки позбавлення її батьківських прав, а також вона знає, що може бути поновлена в батьківських правах. Представник Новопразької сільської ради Сівова І.А. також підтримала уточнений позов, пояснивши, що до квітня 2016 року ця сім'я не перебувала у них на обліку. До селищної ради за допомогою матір дитини ніколи не зверталась. Свідок [PERSON] пояснила, що являється завідуючою дитячого відділення Олександрійської ЦРЛ. Малолітня [PERSON] поступила до них в липні 2015 року у зв'язку з високим вмістом цукру в крові. На наступний день була відправлена до Кіровоградської обласної дитячої лікарні. З 2016 року дитина по декілька раз поступала до них з високим вмістом глюкози. Дитина в 2015 році лежала в Кіровоградській обласній дитячій лікарні 4 рази; в 2016 році 6 або 7 раз у них в лікарні та 1 раз в Кіровоградській обласній дитячій лікарні. Під час обстежень та лікування було встановлено, що дитина сама робить собі уколи, харчується неналежним чином, навіть казала, що готує собі їжу сама. Поки дитина знаходилась на лікуванні мати відвідувала її 1 раз в 10 днів, пояснюючи це відсутністю коштів на проїзд та відсутністю можливості залишити другу малолітню дитину. Під час відвідувань проявляла повну байдужість до дитини та навіть деколи забувала передавати їй ін'єкції. Дитина до матері відносилась дуже добре, любить її. Вислухавши сторони, свідка, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України ). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч.2 ст.166 СК України) Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що відомості про батька малолітньої [PERSON], [INFO], внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері, що не заперечується сторонами. З довідки та довідки-характеристики Новопразької селищної ради на [PERSON] вбачається, що остання виховує доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час проживання на території Новопразької селищної ради до виконавчого комітету на [PERSON] заяв і скарг від жителів не надходило. (а.с. 5-6). З повідомлення, які надходили до служби у справах дітей Олександрійської РДА від адміністрації Олександрійської ЦРЛ від 14.04.2016р. №643, та від 31.08.2016р. №1391 з Кіровоградської обласної служби у справах дітей на підставі повідомлення Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 23.08.2016р. №1650, встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] протягом 2014-2016 року періодично госпіталізувалась до Олександрійської ЦРЛ та Кіровоградської обласної дитячої лікарні в зв'язку з погіршенням стану здоров'я. [PERSON] має ряд захворювань: цукровий діабет тип I, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ризиком; діабетична дистальна периферична моторна полінейропатія; ангіопатія сітківки. В зв'язку з порушення прийому інсуліну у дитини прогресує діабетична катаракта обох очей, що в свою чергу може на думку лікарів бути пов'язане з невідповідальним ставленням матері до своїх батьківських обов'язків стосовно дитини (а.с. 7-10, 12)., що також підтвердила свідок [PERSON]. 09 вересня 2016 року на підставі розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 07.09.2016р. №395-р із родини [PERSON] в зв'язку з загрозою для життя та здоров'я було вилучено малолітню [PERSON], [INFO], про що було складено акт про вилучення дитини (а.с. 14-15). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 08.09.2016 року, комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти з неї на утримання дитини на користь фізичної особи опікуна або дитячого закладу в якому буде перебувати дитина. (а.с. 13) Згідно з п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень статті 214 СК України, ч. 1 ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008року № 866, органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Згідно п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Також вона не вчинила жодних дій, які б свідчили про зміну її ставлення щодо покрашення здоров'я дитини та догляду за дитиною, в судовому засіданні заявила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, а тому всі ці обставини можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по виховання дитини та свідоме нехтування нею своїми обов'язками. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з врахуванням того, що відповідач запевнила суд, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, є всі підстави передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO], що сприятиме захисту життя, здоров'я та інтересів дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, то слід зазначити наступне. Беручи до уваги те, що у позовних вимогах про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини [PERSON] позивач просить стягнути аліменти на користь - Хмельницької загальноосвітньої санаторної школи інтернату I-III ступенів №2, яка в справі являється третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, тому дана вимога не може бути задоволена, так як третя особа не є особою із самостійними вимогами на предмет спору. В той же час вказане не позбавляє Хмельницьку загальноосвітню санаторну школу інтернат I-III ступенів №2, права на звернення до суду із самостійним позовом до відповідача щодо стягнення аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору, відповідно до задоволення вимог, а саме вимоги немайнового характеру, так як в задоволенні другої вимоги майнового характеру відмовлено.

Outcome: partial