Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 21 січня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №21.01.2017-000000277, згідно з яким 03 травня 2017 року відповідачеві надано транш у розмірі 6 000 грн. на 14 календарних днів. Повернення траншу мало відбутися до 16 травня 2017 року. За користування траншем встановлена плата в розмірі 1680 грн. Користуючись правом, передбаченим кредитним договором та підтвердженням заявки до договору, позивач дозволив перенесення строків повернення траншу до 17 червня 2017 року, за що відповідач сплатила додаткову плату за користування траншем у розмірі 3360 грн., чим підтвердив свою згоду на перенесення таких строків. В порушення зобов`язань за договором відповідач допустила несплату за кредитом, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. У зв`язку з порушенням умов договору позивач розрахував пеню у розмірі 2 відсотка за кожний день прострочення виконання платежу. Загальна сума заборгованості склала 23040 грн., з яких 6000 грн. розмір траншу, 1680 грн. розмір додаткової плати за користування траншем, 15360 грн. пеня. Вказаний розмір\~боргута судові витрати в розмірі 1600 грн. просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 09 листопада 2017 року відкрито провадження у справі. Відзив на позовну заяву У відзиві представник відповідача вказує, що позовні вимоги визнає частково та вважає несправедливою вимогу позивача в частині стягнення пені в розмірі 15\~360 грн. Зазначає, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, а тому внесення вказаної умови до кредитного договору є порушенням принципу добросовісності. Також зазначив, що відповідачем були внесені грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом в розмірі 614 грн. 40 коп., однак позивачем вказані кошти зараховані в рахунок погашення пені. Згідно практики Верховного Суду України, якщо виконання зобовязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть слугувати визнанням інших (невизнаних платежів). Пославшись на\~правила п.\~5\~ч.\~3\~ст.\~18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~положень постанови\~Верховного Суду\~України у\~справі №6-80цс12\~від 12\~вересня 2012\~року та\~ постанови\~Верховного Суду\~України у\~справі №6-2891цс16\~від 08\~листопада 2017\~року,\~просивприйняти\~заяву про\~застосування ч.\~3\~ст.\~551\~ЦК України\~та відмовити\~у задоволенні\~позову в\~частині стягнення\~пені,\~про стягнення\~якої заявляються\~позовні вимоги. Відповідь на відзив Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що обставин, які мають істотне значення для зменшення розміру неустойки, відсутні. Зменшення розміру неустойки за рішенням суду може мати місце за наявності двох одночасних умов: 1) розмір неустойки значно перевищує розмір збитків; 2) за наявність інших обставин, які мають значення. Договір, за яким виникла заборгованість у відповідача, не є договором про надання споживчого кредиту, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-1341цс15, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин лише тоді, коли підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Крім того, відповідно до додатку №1 до позовної заяви розмір пені за весь період прострочення, зменшеної на суму сплаченої пені становить 18739 грн. 20 коп., але позивач у позовній заяві просить стягнути пеню в розмірі 15360 грн.

Outcome: partial