Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою, про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12 червня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9021, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 45\~000,00 гривень, які останній зобовязався повернути 10 червня 2016 та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 11% річних. В якості забезпечення виконання зобовязань\~[PERSON] за кредитним договором № 9021 були укладені договори поруки № 8579 та № 8578 від 12 червня 2013 року, згідно яких поручителями є [PERSON] та [PERSON] Пункт 2.1 зазначених договорів визначає, що поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобовязання. Банком всі зобов'язання та кредитним договором були виконані належним чином, але з боку [PERSON] наявні численні порушення кредитного договору, зокрема п.п. 3.3.3, 4.3.3 якими передбачено наступне: за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти); Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та нарахованих процентів щомісячно. Крім того своїми діями Позичальник порушує вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства». У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором не виконав, у звязку з чим станом на 12 серпня 2016 року має заборгованість у розмірі 31\~611,94 гривень, яка складається з наступного: -23\~750,00 гривень заборгованість за основним боргом; -3697,61 гривень заборгованість за нарахованими відсотками. Разом з тим стаття 625 ЦК України стверджує: «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Таким чином, з дня виникнення заборгованості до поточної дати, розмір інфляційного збільшення заборгованості від збитків позивача складає 3441,20 гривень. Відповідно до розрахунку за вказаний час 3% річних від простроченої суми складає 723,13 гривень. Тому просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які є солідарними боржниками [PERSON] суму заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 31\~611,94 гривень, із них заборгованості за основним боргом 23\~750,00 гривень, заборгованості за нарахованими відсотками 3697,61 гривень, інфляційне збільшення заборгованості 3441,20 гривень, 3% річних від простроченої суми 723,13 гривень, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: 12 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9021. Відповідно до умов договору, [PERSON] було надано кредит у сумі 45\~000,00 гривень на споживчі цілі з процентною ставкою у розмірі 11 % річних та датою остаточного повернення кредиту 10 червня 2016 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 45\~000,00 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки. В якості забезпечення виконання зобовязань\~[PERSON] за кредитним договором № 9021 були укладені договори поруки № 8579 та № 8578 від 12 червня 2013 року, згідно яких поручителями є [PERSON] та [PERSON], які відповідно до умов п. 2.1. вказаного договору поруки несуть перед Банком солідарну відповідальність за виконання зобовязань за вказаним кредитним договором. У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором не виконав, у звязку з чим станом на 12 серпня 2016 року має заборгованість у розмірі 31\~611,94 гривень, яка складається з наступного: -23\~750,00 гривень заборгованість за основним боргом; -3697,61 гривень заборгованість за нарахованими відсотками. Разом з тим стаття 625 ЦК України стверджує: «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Таким чином, з дня виникнення заборгованості до поточної дати, розмір інфляційного збільшення заборгованості від збитків позивача складає 3441,20 гривень. Відповідно до розрахунку за вказаний час 3% річних від простроченої суми складає 723,13 гривень. Згідно вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України слідує, що: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». Згідно вимог ч.1 ст. 554 ЦК України слідує, що: «Уразі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя». У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved