Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.08.2012 року [PERSON] від позивача отримала кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач в свою чергу повинна була слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору, а уразі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. В порушення умов договору позичальник своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим, станом на 13.11.2018 року, виникла заборгованість в сумі 12 971,76 грн., яка складається з наступного: нарахування відсотків за користування кредитом - 763,90 грн.; заборгованість за пенею - 11 113,97 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 593,89 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 07.05.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту та відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 16.01.2019 року за № 85 (а.с.26, 37). 28.08.2012 року [PERSON] було підписано анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого вона оформила на своє ім`я платіжну картку «Універсальна 30 днів пільгового періоду», що підтверджується її підписом (а.с. 9). Згідно Умов кредитування базова відсоткова ставка в місяць становить 3, 0%, тобто 36% на рік. Розмір щомісячних платежів, з урахуванням плати за користування кредитними коштами становить 7% від заборгованості, але не менш 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості. Також, згідно тарифів банку передбачено сплату комісії (а.с.10). Відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами надання платіжної картки та прикладами розрахунку суми плати за користування кредитних коштів, що підтверджується її підписом на анкеті - заяві від 28.08.2012 року (а.с. 9). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом та Овердрафтом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п.2.1.1.12.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору ( в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії). Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови Договором № б/н від 28.08.2012 року, внаслідок чого сума боргу відповідача, станом на 13.11.2018 року, склала 12 971,76 грн., яка складається з наступного: нарахування відсотків за користування кредитом - 763,90 грн.; заборгованість за пенею - 11 113,97 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 593,89 грн. (а. с. 7-8). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, зареєстроване місце проживання відповідача є: [ADDRESS] (а.с. 26, 37). Згідно Розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 р. № 1275-р м. Рубіжне Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже, відповідач є суб`єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого, відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено заборону щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Згідно наведеного у позові та доданого до нього розрахунку, штрафні санкції позивачем нараховані станом на 14.11.2018 року, фактично після 14.04.2014 року дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по сплаті пені у розмірі 11 113,97 грн., а також штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 593, 89 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь банку підлягає заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.08.2012 року у сумі 763,90 грн., яка є заборгованістю за процентами за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1 762,00 грн., а враховуючи те, що задоволено 5,8 % позовних вимог (763, 90 грн. від 12 971, 76 грн. складає 5,8 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 102,20 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1 762, 00 грн. х 5, 8% / 100).

Outcome: partial