Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що починаючи з 19.07.2005 року позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г. Г. Капустіна» АТ «Лисичанськвугілля», у якості гірника з ремонту гірничих виробіток 4 розряду з повним робочим днем під землею. 15.01.2021 року, позивач звільнився з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні з підприємства, зі ним не був проведений відповідний розрахунок з заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці (лікарняні та пенсійна допомога), як то передбачено ст. 116 КзпП України. Відповідно до довідки наданої відповідачем по справі від 25.05.2021 року за №123, станом на день звільнення, загальна заборгованість із заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці складає 40137 грн. 29 коп. Добровільно відповідач відмовляється сплачувати позивачу, заборгованість із заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці посилаючись на відсутність коштів. На підставі викладеного просила суд стягнути з АТ «Лисичанськвугїлля», на користь позивача нараховану, але не сплачену заборгованість із заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці у розмірі 40137 грн. 29 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 08.06.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/3726/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 16.07.2021 року позивачем надане письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що у позивача наявна заборгованість по заробітній платі, а також із позивачем несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав письмове клопотання, в якому просив суд задовольнити позов у повному обсязі та розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або відзив на позов не надав. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] , заповненою 19.01.1998 року на імя [PERSON] , на підставі наказу № 17-к від 12.01.2021 року, [PERSON] [INFO] , звільнений за ст. 38 КЗпП України. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем та 15.01.2021 звільнений. Згідно з довідкою № 123 від 25.05.2021 року, яка видана Акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» заборгованість [PERSON] по виплаті заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці складає 40137,29 грн. (липень 2016 р. 968,29 грн., вересень 2020 р. 1339,00 грн., січень 2021 р. 37830,00 грн.). Мотивувальна частина Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою № 123 від 25.05.2021 року, яка видана Акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» заборгованість [PERSON] по виплаті заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці складає 40137,29 грн. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка не входить до фонду оплати праці підлягають у задоволенню в повному обсязі. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору в 908,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved