Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до договору № 500933724 від 05.04.2014 року укладеним з публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк». Згідно даного кредитного договору банк надав відповідачці [PERSON] кредит у сумі 28071,86 грн.. В звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 23 грудня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 26813,17 грн., за відсотками 5886,83 грн. та по комісії 8488,96 грн., штраф 2400,00 грн.. Враховуючи, що на теперішній час відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань перед позивачем, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, чим погіршує матеріальний стан кредитора, тому позивач змушений звертатися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. В матеріалах справи (а.с. 22) мається заява про розгляд справи без участі представника Банку, де вказано, що позовні вимоги банк підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що позов позивача не підлягає задоволенню, оскільки, позивачем не надано доказів, що підтверджують факт видачі кредитних коштів позичальнику. У відповідності до п. 1 Анкети-заяви на отримання кредиту, кредит надається банком виключно на цілі передбачені кредитним договором. У відповідності до п. 2.4 Розділу 1 Кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором № 500370159 від 12.05.2013р. на рахунок № 29092500370159, що відкритий позичальнику. Пунктом 8 Розділу № 2 кредитного договору передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання кредитних коштів з позичкового рахунку Банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки, реквізити яких визначені Розділом №1 цього договору, тобто на рахунок № 29092500370159. Як вбачається із виписки по особовим рахункам відповідача, кредитні кошти були перераховані кредитором з рахунку № 29091500933724 на рахунок № 22032500933724, тобто кредитні кошти на рахунок № 29092500370159 позивачем так і не були перераховані. Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Жодних дій щодо видачі кредитних коштів по кредитному договору № 500933724 від 05.04.2014 року позивач не вчинив, що свідчить про те, що має місце прострочення виконання зобовязання саме кредитором, а не боржником. Так як має місце прострочення виконання зобовязання кредитором, то у відповідності ч. 4 ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Просив відмовити в задоволенні позову у звязку із недоведеністю обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника відповідача, судом встановлено, що 05.04.2014 року між ПАТ «Альфа - [PERSON]» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 500933724, що підтверджується копією зазначеного кредитного договору (а.с. 3). Згідно п. 2.4 вказаного кредитного договору, даний кредит надавався позичальнику [PERSON], шляхом безготівкового перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором № 500370159 від 12.05.2013 року, на рахунок № 290925003701, що відкритий позичальнику у ПАТ «Альфа-Банк», суми грошових коштів в розмірі 28071, 86 гривень. Відповідно п. 2.5 кредитного договору № 500933724 від 05.04.2014 року, рахунок для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за даним договором № 29091500933724 у ПАТ «Альфа-Банк». Згідно вищезазначеного кредитного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 28071,86 гривень на строк до 07.04.2019 року зі сплатою 15,99 % річних. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п.п. 2.4 кредитного договору шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника, який відкрито згідно п. 2.5 даного кредитного договору (а.с. 3). Перерахування кредитором коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується випискою по рахунку позичальника [PERSON] (а.с. 11). В звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23 грудня 2015 року має заборгованість 43588,96 гривень з них: 26813,17 грн. заборгованість за кредитом; 5886,83 грн. заборгованість по відсоткам; 8488,96 грн. заборгованість по комісії; 2400,00 грн. штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 10). Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved