Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : Другий Приморський ВДВС ОМУЮ, Підрозділ примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області, про зняття арешту з однокімнатної ізольованої квартири № 8, що знаходиться у будинку № 22 по вул. Розумовській в м. Одесі, що належить [PERSON] який накладений 24.04.2013 р. Другим Приморським районним відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції згідно постанови № б/н від 22.04.2013 р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» (номер запису про обтяження : 769411 від 24.04.2013 р.), та накладений 27.11.2008 р. Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області згідно постанови № 383525 від 25.11.2008 р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» (номер запису про обтяження : 8238603 від 27.11.2008 р.). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що, по-перше, 23.07.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11121692000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 35000,00 дол. США на строк користування з 23.02.2007 р. по 23.02.2017 р. та, в забезпечення виконання позичальником своїх грошових зобовязань за цим кредитним договором, 23.07.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № У-43, відповідно до умов якого предметом іпотеки є однокімнатна ізольована квартира № 8, що знаходиться у будинку № 22 по вул. Розумовській в м. Одесі та належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON]; по-друге, 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі права вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами від 23.07.2007 р. до боржника [PERSON], та внаслідок передачі ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами; і, по-третє, у звязку з накладенням арешту на все майно [PERSON] та заборони на його відчуження, в тому числі на згадану квартиру, яка є предметом іпотеки, відповідно до вищевказаних постанов органів державної виконавчої служби, а саме : постанови № б/н від 22.04.2013 р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» та постанови № 383525 від 25.11.2008 р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження», - порушується право ПАТ «Дельта Банк» як іпотекодержателя на переважне перед іншими кредиторами право задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, передбачене ст.ст. 1, 36 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача [PERSON] просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання ними судових повісток. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.02.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладеного договір про надання споживчого кредиту № 11121692000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 35000,00 дол. США на строк користування з 23.02.2007 р. по 23.02.2017 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами, поверненням кредиту та внесенням плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. В забезпечення виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за цим кредитним договором, 23.07.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № У-43, відповідно до умов якого предметом іпотеки є однокімнатна ізольована квартира № 8, що знаходиться у будинку № 22 по вул. Розумовській в м. Одесі та належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 25.07.2006 р. за № 8-18867, зареєстрованого у КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» під р. № 502 на стор. 113 в книзі 538пр. 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі права вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами від 23.07.2007 р. до боржника [PERSON], та внаслідок передачі ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. 27.11.2008 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено інформацію про арешт нерухомого майна квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (номер запису : 8238603), на підставі постанови АН № 383525 від 25.11.2008 р. Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області 24.04.2013 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено інформацію про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (номер запису про обтяження : 769422) на підставі постанови б/н від 22.04.2013 р. Другого Приморського ВДВС ОМУЮ, та в графі «Відомості про обтяження» зазначено : «Особа, майно/права якої обтяжуються : [PERSON]», а в графі «Опис предмета обтяження» вказано : «все нерухоме майно». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами боржника у порядку, встановленому цим законом. Приписами частин 6 та 7 статті 3 згаданого Закону, ст. 572 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодерждателя лише у разі його /її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговість їх державної реєстрації. Як вбачається з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 48846542 від 02.12.2015 р. та № 68385156 від 19.09.2016 р., 23.02.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було внесено запис про заборону на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження : 4544916), що належить на праві власності [PERSON], - підстава обтяження іпотечний договір від 23.02.2007 р. за р. № У-43. Крім того, 10.11.2012 р. приватним нотаріусом [PERSON] було внесено до Державного реєстру іпотек відомості про обтяження предмета іпотеки - квартири № 8 будинку № 22 п о вул. Розумовській в м. Одесі, що належить на праві власності [PERSON] (реєстраційний номер обтяження : 4545074), підстава обтяження - договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСИббанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідчений 08.12.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]Г за р.р. №№ 2949, 2950. З огляду на наведене та беручи до уваги, що відповідно до іпотечного договору від 23.02.2007 р. за р. № У-43 заставна вартість предмета іпотеки квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], становить 277250,00 грн., а відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги заборгованості за кредитним договором № 11121692000 від 23.02.2007 р. до боржника [PERSON] у розмірі 35000,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату укладання цього договору купівлі-продажу становило 397351,55 грн., - тому суд доходить висновку, що позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставного (іпотечного) майна. Проте у звязку з накладенням арешту та оголошенням заборони на його відчуження відповідно до постанови АН № 383525 Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області від 25.11.2008 р. та постанови б/н Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 22.04.2013 р., станом на цей час не виявляється можливим задоволення позивачем своїх вимог за рахунок іпотечного майна за іпотечним договором від 23.02.2007 р. за р. № У-43. За приписами п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved