Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Орган опіки і піклування Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою 13.10.2014 року, уточнивши позовні вимоги, просив суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина. Позов, на задоволенні якого в судовому засіданні наполягала представник позивача - Костирьова Л.М. обґрунтований тим, що по [ADDRESS] зареєстрована та з червня 2014 року періодично проживає відповідач [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. До червня 2014 року відповідач проживала у [ADDRESS] в сім'ї свого чоловіка, в січні 2014 року вона залишила дитину у бабусі [PERSON] без попередження та домовленості терміну перебування дитини, а сама вибула у невідомому напрямку. Батько дитини [PERSON] з 17.11.2013 року відбував покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2013 року у Бердянській виправній колонії в Запорізькій області (№77). Прибувши у 2014 році з місць позбавлення волі виїхав до АР Крим на заробітки. Відповідач веде асоціальний спосіб життя, ніде не працює, не навчається, участь у вихованні сина не приймає, не піклується про його фізичний і духовний стан, не утримує сина матеріально, не спілкується з ним, злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню. З 27.01.2014 року по теперішній час малолітній [PERSON] тимчасово перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради за направленням служби у справах дітей Тернівської районної у місті ради, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах, залишилася без батьківського піклування. За час перебування дитини в державному закладі мати [PERSON] жодного разу не відвідала сина, не цікавилася його життям та здоров'ям, відвідувала дитину тільки бабуся [PERSON] 30.09.2014 року органом опіки та піклування Орджонікідженської сільської ради під час засідання була заслухана [PERSON] та зроблений висновок про те, що остання не має наміру змінювати та покращувати своє життя, щоб забрати сина з державного закладу, не має наміру виховувати свою дитину, не піклується про неї, не цікавиться її життям і здоров'ям та взагалі не заперечує проти перебування його в державному закладі. 30.09.2014 року органом опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Тому представник позивача - ради опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області - Костирьова Л.М. в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання нею особисто судової повістки (а.с. 56), причини неявки суду не повідомила. Будучи присутньою в судовому засіданні 04.02.2015 року не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прокурор, в ході судового засідання, уточнені вимоги позивача підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представники третьої особи: Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 47). Представник третьої особи - КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради Осіння К.О. в ході судового засідання вимоги позивача підтримала та не заперечувала проти їх задоволення, вказуючи на те, що дійсно дитина з 27.01.2014 року знаходиться у їхньому закладі та мати жодного разу не відвідувала сина, декілька разів був батько, а так, відвідує дитину бабуся - третя сторона по справі. Представники третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 60). Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення, вказуючи на те, що [PERSON] її онук, відповідач є невісткою з якою розлучився її син., який відбував покарання в місцях позбавлення волі, а після звільнення в грудні 2014 року виїхав на заробітки в Крим. З моменту розлучення дитину в жовтні 2013 року відповідач залишила у неї під дверима, коли вона була на роботі, в зв'язку з чим вона змушена була звернутися до органів опіки та піклування та після цього відповідач на деякий час забрала онука. Але в січні 2014 року знову залишила його в колясці під її дверима, та вона знову через органи опіки влаштувала дитину до вказаного вище закладу. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 41). Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] - позивач по справі та [PERSON] - третя особа по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], актовим записом про народження № 13 від 29.06.2011 року з повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 24, 25-26). Батько дитини [PERSON] - третя особа по справі з 17.11.2013 року відбував покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2013 року у Бердянській виправній колонії в Запорізькій області (№77) (а.с. 8). Та прибувши у 2014 році з місць позбавлення волі у грудні 2014 року виїхав до АР Крим на заробітки, про що в судовому засіданні зазначила третя особа [PERSON]- його мати і ці доводи нічим не спростовані. Як вбачається з характеристики Орджонкідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована в с. Орджонікідзе понад 10 років. 23.05.2011 року одружилася з [PERSON] та [INFO] народила сина [PERSON]. Разом з чоловіком та сином проживала в будинку брата [PERSON], а з зсені 2011 року переїхала жити до м. Кривого Рогу до чоловікових батьків. В червні 2014 року повернулася для проживання в будинку брата, але без дитини (а.с.10). Як вбачається з довідки № 01/0773 від 17.12.2014 року КЗ соціально-психологічної реабілітації для дітей № 1 Криворізької міської ради малолітній [PERSON], [INFO], з 27.01.2014 року по теперішній час знаходиться в КЗ соціально-психологічної реабілітації для дітей № 1 Криворізької міської ради на повному державному забезпеченні (а.с. 32). З інформації наданої 17.03.2015 року Криворізьким районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, вбачається, що сім'я [PERSON] перебувала на обліку в Криворізькому районному нетрі СССДМ, як така що перебувала у складних життєвих обставинах з приводу збереження біологічної родини, у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків матері відносно сина [PERSON], [INFO], який перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Криворізької міської ради» 27.01.2014р. За час перебування у закладі манти сина не відвідувала, відвідувала лише бабуся [PERSON] Мати на контакт із спеціалістами Центру не йде, виклики до центру СССДМ ігнорує, спілкування з [PERSON] відбувалося лише по телефону. Їй пояснювалося неодноразово про необхідність належного виконання батьківських обов'язків, відвідування дитини в закладі за для повернення її в сім'ю. Спеціалістами міського Центру СССДМ було здійснено 30.12.2014 року соціальне інспектування сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS]., в ході якого було встановлено, що проживає вона разом з співмешканцем, [PERSON] та з новонародженою дитиною [PERSON], [INFO]. Наміру робити дії, які можуть допомогти змінити та покращити ситуацію в сім'ї за для повернення сина [PERSON] державного закладу мати не має (а.с. 62). Аналогічні відомості зазначені в інформації щодо проведеної роботи з сім'єю [PERSON] наданої Криворізьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с. 15). Також, факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, підтверджується актом жильців будинку [ADDRESS], з якого вбачається, що [PERSON] не має постійного місяця проживання. Свого малолітнього сина [PERSON], 2011 року народження часто надовго залишала у бабусі [PERSON] Дитина не доглянута, постійно брудна, мокра, голодна, хвора. Одяг який [PERSON] купує бабуся, мати продає та гроші витрачає на свої потреби, а дитина ходить у старому одязі. Також мати неодноразово залишала сина одного в під'їзді де живе бабуся і до повернення бабусі з роботи хлопчик знаходився сам. Кошти які [PERSON] надавала на лікування або харчування дитини, мати також втрачала на свої потреби. (а.с. 5). Згідно висновку ради опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради № 7 від 30.09.2014 року опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме вона не приділяє належної уваги для виховання та розумового розвитку дитини, не забезпечує необхідного медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з сином, що необхідно для його нормального самоусвідомлення, не виявляє ніякого інтересу до його життя та стану здоров'я, за час перебування сина у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради жодного разу не відвідувала його, що підтверджується вищезазначеними доказами, тому суд вважає за необхідне, в інтересах дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати свого малолітнього сина, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне, стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з моменту звернення до суду, тобто з 12.10.2014 року, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина.

Outcome: approved