Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 23 листопада 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~002-07529-231110, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000\~грн., ліміт якої на день укладення договору складав 5000\~грн. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобовязалась щомісяця у строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, за овердрафтом за попередній звітний місяць, сплачувати відсотки за користування кредитною лінією, овердрафтом та пеню у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач належним чином не виконала зобовязання за вказаним договором, тому станом на 17 квітня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 12209,84\~грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, Банк просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у сумі 12209,84\~грн. Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 23 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» і [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 002-07529-231110. Відповідно до умов вказаного договору Банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000\~грн., ліміт якої на день укладення договору складав 5000\~грн. для розрахунків за товари чи послуги, які придбані у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання боржником зобовязань перед банком за договором, вчинення інших операцій, а [PERSON] зобовязалась щомісяця у строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом за попередній звітний місяць, сплачувати відсотки за користування кредитною лінією та /або овердрафтом та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією, овердрафтом на умовах тарифного пакету «Новий партнерський» на обслуговування платіжних карток Visa International. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами ст.\~204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав належним чином. Позичальник [PERSON] отримала вказану в договорі суму грошових коштів, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт якої на день укладення договору складав 5000 грн. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальник з червня 2012 року почала нерегулярно вносити обовязкові щомісячні платежі згідно умов кредитного договору щодо погашення суми заборгованості за кредитною лінією, а з жовтня 2013 року взагалі припинила їх здійснення. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у звязку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов. У розрахунку публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зазначено, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 23 листопада 2010 року становить 12209,84\~грн. Зазначена сума складається з: 5058,67 грн. - тіло кредиту, 2441,33 грн. - прострочене тіло кредиту, 4709,84 грн. - заборгованість за відсотками. Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок вказаної суми заборгованості за кредитом, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60\~грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved