Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Жашківської райдержадміністрації (далі - позивач) в особі голови районної державної адміністрації Бойка С.Ф. звернувся до суду із позовною заявою, поданою в інтересах малолітнього [PERSON], до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення матері батьківських прав. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Із народження [PERSON] проживала разом із своїм батьком [PERSON] в селі Литвинівка Жашківського району Черкаської області, а після народження малолітнього [PERSON], вона разом із дитиною переїхала проживати до родичів у Київську область. 07.05.2018 року в.о. старости села Литвинівка [PERSON] у телефонному режимі сусіди [PERSON] повідомили, що його дочка [PERSON] залишила свого малолітнього сина на незнайому жінку і поїхала в невідомому напрямку. Цього ж дня працівниками служби у справах дітей Жашківської районної державної адміністрації спільно з в.о. старости с. Литвинівка здійснено виїзд до домоволодіння гр. [PERSON]. У ході обстеження було виявлено, що [PERSON] разом з дитиною знаходилися у будинку, в якому проживає її батько [PERSON] та його співмешканка [PERSON]. У будинку антисанітарія, безлад, відсутні відповідні меблі та речі для особистої гігієни, немає відповідних умов для виховання та зростання дитини. Малолітній [PERSON] мав неохайний зовнішній вигляд (не купаний, одяг брудний, голодний, хворий). У дитини не було змінного одягу, відсутні продукти харчування. З матір'ю дитини проведено бесіду профілактичного характеру стосовно виконання нею батьківських обов'язків щодо належного виховання, навчання та утримання дитини, на що вона зобов'язувалась разом з сином повернутися проживати до родичів. Проте 08.05.2018 року [PERSON] залишила сина у своєї тітки, а сама поїхала нібито по памперси, але так і не повернулася. Питання щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] розглядалося на виконавчому комітеті Жашківської міської ради Черкаської області та прийнято рішення від 19.07.2018 № 147 щодо доцільності позбавлення батьківських прав даної особи. Тому позивач звернувся з даною позовною заявою до суду та просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітнього сина, передати [PERSON] для подальшого влаштування органу опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 08.10.2017 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання та роз'яснено відповідачу про право подати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 05.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача Михайлюк А.П., що діє на підставі довіреності від 04.01.2018 року, підтримала подану позовну заяву, просила її задовольнити та надала пояснення аналагочні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позов не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав та пояснила, що на даний час вона проживає у свого хрещеного батька в с. Баштечки Жашківського району Черкаської області, який буде допомагати їй виховувати сина, на даний час спиртними напоями вона не зловживає. У судовому засіданні в якості свідка була допитана в.о. старости с. Литвинівка Жашківського району Черкаської області [PERSON], яка пояснила суду, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя та разом із своїм батьком зловживає спиртними напоями. Вказала, що [PERSON] не виконує своїх материнських обов'язків, не піклується про здоров'я дитини, а також про її розвиток, не одноразово залишала малолітнього сина на чужих людей, на зауваження та бесіди не реагує. Відповідач не має свого власного житла, а зареєстрована у будинку своєї бабусі, де проживає її батько [PERSON] та його співмешканка [PERSON], які зловживають спиртними напоями; умови для виховання, зростання та проживання дитини в даному будинку відсутні. Наразі [PERSON] проживає в с. Баштечки Жашківського району Черкаської області, але на шлях виправлення не стала. Суд, заслухавши учасників справи, пояснення свідка та безпосередньо дослідивши надані докази, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.07.2017 р., виданого Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] від 19.07.2017 р., батьком дитини є [PERSON], відомості про якого зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини за її вказівкою. Відповідно до довідки-характеристики № 37 від 10.05.2018 р., виданої виконавчим комітетом Жашківської міської ради, [PERSON], 1999 року народження, за час проживання в селі Литвинівка Жашківського району Черкаської області зарекомендувала себе з негативної сторони. [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню своєї дитини, часто залишає її на чужих людей. На критику та зауваження з боку органів місцевого самоврядування та соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не зважає, не робить відповідних висновків. Із акту обстеження умов проживання від 07.05.2018 р. з метою перевірки умов проживання дитини в сім'ї матері [PERSON], вбачається, що умови проживання незадовільні. У будинку брудно, накурено, постільна білизна брудна, продукти харчування в обмеженій кількості. Для виховання та розвитку дитини не створені належні умови, малолітній мав неохайний вигляд, дитячі речі брудні. Рішенням виконавчого комітету Жащківської міської ради Черкаської області № 147 від 19.07.2018 року позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], 2017 р.н., визнано доцільним. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації № 398/01-24 від 23.07.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], орган опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, а тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування та вважає за доцільне позбавити відповідча батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Таким чином, враховуючи вищевказані обставини та перш за все інтереси дитини, суд вважає, що позовна вимога про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина та визначає розмір стягуваних аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, що передбачено ч. 5 ст. 183 СК України. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Оскільки органом опіки та піклування заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дитини, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: approved