Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою в сумі 25710,25 грн., внаслідок невиконання зобов'язань по поверненню кредиту, та судового збору у сумі 257,10 грн. В позовній заяві позивач зазначив, що між банком і відповідачем 06.04.2013 року укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-20122-060413. Відповідно до вказаного договору банк відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитною угодою в повному обсязі, відкривши картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 року не виконує належним зобов'язання за договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість у сумі 25710,25 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проводити розгляд справи у його відсутності. Від відповідача надійшла заява, згідно якої вона позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між банком на відповідачем 06.04.2013 року укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-20122-060413. Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини першої вказаного договору, позивач відриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 Договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень. Згідно п. 1 частини 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. На підставі п. 2.1 частини 3 договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та Правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитною угодою в повному обсязі, відкривши картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України укладеного договору, вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за його користування. Згідно довідки-розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 22.07.2014 року складає 25710,25 грн., з яких: - 9155,25 грн. - тіло кредиту; - 5732,50 грн. - прострочене тіло кредиту; - 10822,50 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 257,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved