Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернувся до суду із позовом до відповідача, яка являється матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки, в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Одночасно прохають передати малолітню дитину [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, стягнути з відповідача на користь державного закладу, прийомної сім'ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна/піклувальника, де буде перебувати малолітня дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частині всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме кімнати [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON],де малолітня дитина [PERSON], [INFO], зареєстрована та має право користування до 07.05.2027. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала. Просила суд їх задовольнити. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Правом надання відзиву на позов відповідач не скористалась, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. У судовому засіданні у присутності психолога була заслухана думка малолітньої [PERSON], [INFO], яка пояснила, що спочатку її перебування у центрі для дітей, мама її навідувала, а потім перестала приходити до неї, на телефонні дзвінки не відповідає та з власної ініціативи мама не телефонує. Також малолітня дитина повідомила, що мама її іноді ображала та вона не знає чи хотіла б жити разом із матір'ю, проте хоче жити разом зі своєю сестрою. Заслухавши пояснення представника позивача, думку малолітньої дитини, вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Відповідач по справі [PERSON] являється матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.15). З червня 2010 року по квітень 2011 року сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом міського Центру соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді. У ході супроводу з [PERSON] проведено мотиваційну роботу у рамках служби соціально-профілактичної роботи, корекційну роботу з формування стереотипів позитивної поведінки, надано рекомендації щодо налагодження внутрішньо сімейних стосунків. Під час завершення супроводу у сім'ї [PERSON] відбулися певні позитивні зміни, проте до служби у справах дітей надходила інформація з різних джерел щодо неблагополуччя у родині, що підтверджується письмовими доказами по справі (а.с.18-37). За результатами спостережень, спеціалістами центру було зроблено висновок, що [PERSON] не налаштована на зміну ціннісних орієнтацій, своєю поведінкою та вчинками не виявляла бажання підвищувати свій виховний потенціал і вживати заходів щодо покращення якості життя (а.с.41-52). [PERSON] [PERSON], [INFO], була взята на облік служби у справах дітей як дитина, яка проживає у сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Як убачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 31.05.2017 квартири [ADDRESS], з метою перевірки умов проживання дитини, дитина забезпечена місцем для навчання, має іграшки, окреме спальне місце, є речі відповідно до віку та сезону. У квартирі брудно, речі купою знаходились на підлозі, в кімнаті безлад, на кухні купа брудного посуду, у зв'язку із боргами у квартирі відсутнє електропостачання. У квартирі не належні санітарно-гігієнічні умови (а.с.38). Згідно інформації про виконання батьківських обов'язків від 12.06.2017 № 256/01-1 (а.с.39) малолітня [PERSON], [INFO], у 2-А класі загальноосвітньої школи ІІІ ступенів №2 з 01 вересня 2015 року. З 02.06.2017 малолітня [PERSON] перебувала у шкільному таборі. 06.06.2017 [PERSON] з'явилась до табору у стані сп'яніння. З 07.06.2017 малолітня дитина до шкільного табору не з'являлась, матір дитини не повідомила про причину відсутності дитини, на телефонні дзвінки класного керівника не відповідала. Директором Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Надія» надано інформацію стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], від 01.12.2017 №120, з якої убачається, що дівчина перебуває у центрі з 07.06.2017. Також зазначається, що за словами дитини, матір доглядає за нею, готує їжу, але дуже сильно випиває. Коли матір п'є, вона не встає з ліжка. Дівчина ображена на матір за пияцтво, мріє про те, що старша сестра її забере до себе. [PERSON] має знижений рівень загальних знань про навколишнє, неповне засвоєння шкільної програми, погано запам'ятовує матеріал. Для усунення прогалин у знаннях потребує додаткових занять. Сильно виражена тривожність, дівчина рідко посміхається, часто знаходиться у стані напруження. Осіб, наділених владою (батьків, вчителів, тощо), сприймає як небезпечних для себе, намагається збудувати систему захисту через мовчазність, покірливість чи обман, висвітлення подій так, як їй здається вигідним. Для подолання тривожності і напруженості потребує стабільних, безпечних, передбачуваних умов виховання, наявності позитивних рольових моделей спілкування та вирішення конфліктів. За повідомленням Управління охорони здоров'я Комсомольської міської ради від 27.01.2014 №01.11/94 (а.с.26) [PERSON] з 2011 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога. На прийоми вчасно не з'являється. Згідно листа Управління охорони здоров'я Комсомольської міської ради від 20.11.2017 №01-17/1450 (а.с.51) при медичному огляді [PERSON], 18.10.2017 у лікаря-нарколога, виявлено свіжі сліди ін'єкцій на лівій руці. За результатами експерт-тесту «Снайпер-10» на виявлення наркотичних речовин, у хворої в сечі виявлено 3 наркотичні речовини, внаслідок чого вона переведена в диспансерну групу по захворюванню. Нормами п.п.2, 4 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини або є хронічними алкоголіками або наркоманами. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 167 СК України передбачено якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Дослідивши письмовий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON],[INFO], № 03-26/2845 від 11.12.2017, суд вважає його достатньо обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача по справі [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON], що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно останньої. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача а утримання неповнолітньої дитини аліменти. Згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Відповідно до п.2 ч.1 ст.248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві приватної власності належить кімната [ADDRESS] Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Нормою ч.4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Враховуючи необхідність у забезпеченні дитини житлом, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу щодонакладення заборони на відчуження нерухомого майна - кімнати [ADDRESS] де зареєстрована матір малолітньої [PERSON], яка має право користування до повноліття, а саме до 07.05.2027. Відповідно до ч.1 ст.20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишитися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов належить до задоволення повністю.

Outcome: approved