Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно до якого права вимоги перейшли до ПАТ «Дельта Банк». 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого право вимоги, в тому числі за кредитним договором №0409/0708/55-014 від 01.07.2008 року, укладеним з [PERSON], перейшло до ПАТ «Альфа-Банк». Так, відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] був наданий кредит у розмірі 19000 доларів США на строк по 1 липня 2018 року. Відповідач [PERSON], в свою чергу, зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом (п.1.3 кредитного договору). 1 липня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №0409/0708/55-014-Р-1, відповідно до якого остання як поручитель поручається за виконання боржником [PERSON] обов'язків, яки виникли на підставі кредитного договору. 1 липня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №0409/0708/55-014-Р-2, відповідно до якого остання як поручитель поручається за виконання боржником [PERSON] обов'язків, яки виникли на підставі кредитного договору. Згідно вказаних договорів боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником обов'язків, встановлених договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, встановленому умовами договору. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але вона дотепер не виконана, в результаті чого станом на 02.10.2014 року згідно розрахунку заборгованості боржники мають прострочену заборгованість у розмірі 143906,42 грн., з яких: 140339,03 грн. - заборгованість за кредитом; 3293,32 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 293,45 грн. - пеня. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 142693,67 грн., з яких: 140339,03 грн. - заборгованість за кредитом; 2187,43 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 167,21 грн. - пеня, та понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1439,06 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання повідомлялися у встановленому законом порядку. Причина неявки невідома. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов визнала частково. Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно до якого права вимоги перейшли до ПАТ «Дельта Банк». 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого право вимоги, в тому числі за кредитним договором №0409/0708/55-014 від 01.07.2008 року, укладеним з [PERSON], перейшло до ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] був наданий кредит у розмірі 19000 доларів США на строк по 1 липня 2018 року. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом (п.1.3 кредитного договору). 1 липня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №0409/0708/55-014-Р-1, відповідно до якого остання як поручитель поручається за виконання боржником [PERSON] обов'язків, яки виникли на підставі кредитного договору. 1 липня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №0409/0708/55-014-Р-2, відповідно до якого остання як поручитель поручається за виконання боржником [PERSON] обов'язків, яки виникли на підставі кредитного договору. Боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до умов договору (п.9.1) у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником обов'язків, встановлених договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, встановленому умовами договору. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але вона дотепер не виконана, в результаті чого станом на 02.10.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 143906,42 грн., з яких: 140339,03 грн. - заборгованість за кредитом; 3293,32 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 293,45 грн. - пеня. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.553-554 ЦК УЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.ст.546,549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися поряд з іншим неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До теперішнього часу відповідачі зобов'язання по поверненню боргу не виконали. Суд вважає, що оскільки відповідачі порушили майнові права позивача, з них на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитом. Оскільки в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 142693,67 грн., з яких: 140339,03 грн. - заборгованість за кредитом; 2187,43 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 167,21 грн. - пеня, та, враховуючи, що відповідно до ст.11 ЦПК суд не може виходити за межі позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитом в розмірі 142693,67 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1439,06 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 142693,67 грн. Зі вказаних задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1426,93 грн. (1% від 142693,67 грн.), які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved