Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.11.2013 року між банком та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1/06/317/27-09-13/0119. Згідно умов даного договору банк надав відповідачці споживчій кредит у розмірі 9345 грн. 49 коп., зі строком користування з 19.11.2013 року до 18.11.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 % річних та щомісячної комісії у розмірі 1 % від первісної суми кредиту. Банком вимоги договору виконані та надано кредитні кошти в сумі 9345,49 грн., відповідачкою вимоги договору не виконуються та станом на 11.08.2017 року вона має заборгованість в сумі 40 345 грн. 55 коп., котра складається з : - заборгованість з повернення кредитних коштів - 8 051,54 грн.; - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 3947,25 грн.; - заборгованість по сплаті щомісячної комісії за користування кредитними коштами - 3 551,10 грн.; - пеня за прострочення основної кредитної заборгованості - 14315,81 грн.; - пеня за несплачені проценти - 5807,10 грн.; - штраф - 4 672,75 грн. ; Просять суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та судовий збір в сумі 1600,00 грн. Представник позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю з підстав, визначених у позовній заяві. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представників позивача, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ,шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням , однак до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 1/06/317/27-09-13/0119 від 19.11.2013 року, [PERSON] отримала споживчій кредит у розмірі 9 345грн. 49 коп., зі строком користування з 19.11.2013 року до 18.11.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 % та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 1 % від первісної суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до положень ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON]зареєстрована у м. Краматорськ Донецької області. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Дійсно між позивачем та відповідачкою [PERSON]було укладено кредитний договір № 1/06/317/27-09-13/0119 від 19.11.2013 року, [PERSON] отримала споживчій кредит у розмірі 9 345грн. 49 коп., зі строком користування з 19.11.2013 року до 18.11.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 % та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 1 % від первісної суми кредиту. Згідно п. 5.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Згідно умов, які передбачені пунктами 5.2. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми наданого кредиту. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, за обслуговування рахунку позичальник щомісяця сплачує банку комісію у розмірі 1 % відсотка від первісної суми кредиту. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовґязання на вимогу кредитора зобовґязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що [PERSON] останній раз здійснює оплату на погашення кредиту 07.05.2014 року, на погашення нарахованих процентів - 08 липня 2014року, в той час, як мала повернути кредит не пізніше 18 листопада 2016 року. Нарахування пені зроблено з 11.08.2016 року, станом на 10.08.2017 року. Отже саме з цих дат позивач нарахував відповідачці штрафні санкції, тобто у період дії Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З цих підстав на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції», а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу, пені та інфляційних нарахувань не підлягають задоволенню. Стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту 8 051 грн. 54 коп. та відсотків за користування кредитом у сумі 3 947 грн. 25 коп., буде законим, обґрунтованим та буде відповідати нормам матеріального та процесуального права. Також підлягає стягненню сума нарахована у відповідності до п. 1.2. Кредитного договору за обслуговування рахунку в сумі 3551 грн. 10 коп. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з відповідачки слід стягнути суму заборгованості за тілом кредиту 8 051,54 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 3 947,25 грн, та комісію за обслуговування рахунку в сумі 3 551,10 грн., а у частині стягнення з відповідачки пені та штрафу слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки [PERSON]на користь позивача судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280,282,288 ЦПК України ЦПК України, ст.ст.1048, 1054, 1050 ЦК України, суд,-

Outcome: partial