Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Орган опіки та піклування Полянецької сільської ради звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Савранської РДА, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. В подальшому, позивач в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України збільшив позовні вимоги і просив позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батько дітей записаний зі слів матері; відповідач постійно зловживає алкоголем, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду і лікування, не створює належних умов для їх проживання. Крім того, 04.06.2018р. [PERSON] залишила дітей у свого колишнього співмешканця, пояснюючи це тим, що вона захворіла і її забрала швидка допомога, але до цього часу вона дітей не повернула, на телефонні дзвінки не відповідає. З 15.06.2018р. і по теперішній час діти перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ширяївської РДА. За час перебування дітей у цьому Центрі відповідач жодного разу їх не відвідала, не телефонувала та не цікавилась ними. В будинку, в якому проживала відповідач з дітьми, зараз нікого немає, будинок знаходиться у занедбаному стані. Все це свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, у зв`язку з чим позивач просить позбавити її батьківських прав відносно дітей [PERSON] і [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, справу просив розглянути за його відсутності. (а.с.63). Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (а.с.37, 47, 53, 54, 60), про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Савранської РДА подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позбавлення [PERSON] батьківських прав не заперечує. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Також в силу ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] і серії [NUMBER] (а.с. відповідно 4, 3). Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за заявою матері), що підтверджується листами Савранського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 19.06.2018р. за №№732, 733 (а.с.15). З листа КНП «Савранський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Одеської області» від 15.06.2018р. №45 вбачається, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, пиячить, діти часто голодують, ночують по сусідах. 12.06.2018р. [PERSON] залишила своїх дітей на вулиці та зникла у невідомому напрямку (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Полянецької сільської ради від 13.06.2018р. №20 малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] було відібрано у [PERSON] у зв`язку із загрозою для їх здоров`я та життя (а.с.14), а 15.06.2018 р. їх було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Ширяївської районної державної адміністрації, де вони перебувають по цей час; за час перебування дітей в цьому Центрі [PERSON] жодного разу їх не відвідала та не поцікавилася їхнім життям та здоров`ям (а.с.49, 61). Як вбачається з довідки-характеристики, виданої Полянецькою сільською радою Савранського району Одеської області від 19.06.2018р. №651, відповідач [PERSON] зареєстрована і проживає в с.Полянецьке , Савранського району, після народження дітей добре їх доглядала, але згодом в будинку почали часто з`являтися сумнівні компанії і вона почала зловживати алкоголем, через що діти залишалися самі без догляду, інколи ночували у сусідів та знайомих, на неодноразові попередження та зауваження [PERSON] не реагувала (а.с.13). Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї відповідача від 10.05.2019р. в будинку тривалий час ніхто не проживає, на подвір`ї безлад, всюди накидано сміття, будинок перебуває у занедбаному стані (а.с.62). Згідно висновку Органу опіки та піклування Полянецької сільської ради від 26.03.2019р. позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] є доцільним (а.с.49). Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо утримання і виховання своїх малолітніх дітей. Її вина полягає у тому, що вона, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, виховання та розвитку дітей, не піклується про них, не спілкується з ними, не проявляє щодо дітей щонайменшої батьківської турботи, не забезпечує їм необхідного медичного догляду, протягом одинадцяти місяців без поважних причин не забрала дітей із Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, а тому суд дійшов висновку, що, виходячи з інтересів дітей, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON] і [PERSON] . Разом з цим, як встановлено ч.ч.2, 3 ст.166 СК України та ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В силу ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 цього Кодексу). Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на для кожної дитини відповідного віку також підлягають задоволенню. На підставі ч.2 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позовна заява має одночасно майновий та немайновий характер, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 3842грн. (1921грн.+ 1921грн.).

Outcome: approved