Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, який діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Запорізька місцева прокуратури № 2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають малолітні діти [PERSON] та [PERSON] як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Діти проживали за адресою: [ADDRESS] разом з родичем [PERSON] Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради неодноразово обстежувались умови проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] За результатами обстежень встановлено, що батьки самоусунулись від виконання батьківських обов'язків, їх місцезнаходження невідоме. Вихованням та утриманням дітей фактично займаються їх родичі, дитячих речей та продуктів харчування обмаль через скрутне матеріальне становище родини. Посилаючись на положення ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України) просили суд позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей та стягнути на користь особи або установи яка буде здійснювати опіку над малолітніми [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі ? всіх сукупних доходів але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити та пояснив, що станом на 7 грудня 2016 р. діти фактично перебувають в КУ Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у судове засідання повторно не прибув. Заяв про відкладення або про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заяв про відкладення або про розгляд справи у його відсутність представник третьої особи суду не надавав. В даному випадку його неявка не є перешкодою для розгляду справи, у зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. [PERSON] народилась [INFO]. у м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 682. Згідно вказаного свідоцтва батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 4). [PERSON] народився [INFO]. у м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького управління юстиції, актовий запис № 1222. Згідно вказаного свідоцтва батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 4 зворотні бік). Як випливає з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 17 червня 2016 р. № 01/5 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Згідно з листом КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 27 червня 2016 р. №01-8/1183 батьки дітей [PERSON] та [PERSON] за медичною допомогою не зверталися, станом здоров'я дітей не цікавились, з адміністрацією не спілкувались. Малолітній [PERSON] має серйозні проблеми зі здоров'ям, вирішенням яких батьки не займаються (арк. справи 7). Малолітні [PERSON] та [PERSON] не відвідують жодних дошкільних навчальних закладів, позбавлені можливості спілкування з однолітками, соціальної адаптації та підготовки до школи, за інформацією територіального відділу освіти, молоді та спорту Вознесенівського району управління освіти і науки департаменту освіти і науки, Запорізької міської ради, викладеної у листі від 21 червня 2016 р. № 07.01-19/614 батьки до відділу освіти з питання зарахування дітей до дошкільних навчальних закладів району не зверталися (арк. справи 7 зворотній бік). З листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 7 липня 2016 р. №1827/03-В випливає, що в родині існує скрутне матеріальне становище, діти не відвідують дитячих садків, [PERSON] має проблеми опорно-рухового апарату, потребує лікування. Батьки утриманням та вихованням дітей не займаються (арк. справи 8). Державні грошові виплати на малолітніх [PERSON] та [PERSON] зупинені до з'ясування обставин з 1 грудня 2014 р., що підтверджується з листом управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 29 червня 2016 р. №05-06/3002 (арк. справи 9). З листа Запорізького міського центру зайнятості від 29 червня 2016 р. №1777/01-20 випливає, що [PERSON] та [PERSON] за сприянням у працевлаштуванні не звертались (арк. справи 9 зворотній бік). Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради неодноразово обстежувались умови проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] За результатами обстежень встановлено, що батьки самоусунулись від виконання батьківських обов'язків, їх місцезнаходження невідоме. Вихованням та утриманням дітей фактично займаються їх родичі, дитячих речей та продуктів харчування обмаль через скрутне матеріальне становище родини про що свідчать акти обстеження умов проживання від 13 червня 2016 р., 23 червня 2016 р, 19 жовтня 2016 р., 31 жовтня 2016 р. З метою з'ясування інформації про фактичне місцезнаходження батьків та притягнення їх до відповідальності в порядку ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків, відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надсилалися листи від 10 червня 2016 р. № 01-06/2010 та від 12 серпня 2016 р. №01-06/210 до Вознесенівського відділення поліції Ленінського відділу ГУНП в Запорізькі області. Як вбачається з листа КУ Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» від 7 грудня 2016 р. № 1938 за час перебування дітей у будинку дитини з 1 грудня 2016 р. по теперішній час [PERSON] та [PERSON] ніхто з батьків, родичів не цікавився, дітей не відвідував, місцем перебування, станом здоров'я не цікавився. Крім того з відповіді відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 7 листопада 2016 р. № 0109-1418 на лист відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради випливає, що вжиття заходів спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо з'ясування ситуації, що склалася не виявилось можливим. За адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає, на письмові виклики не реагує. Листом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 15 червня 2016 р. № 01-19/1193 доручено начальникам відділів по Вознесенівському та Дніпровському районам служби (управління) у справах дітей підготовити подання про постановку дітей [PERSON], які опинились у складних життєвих обставинах, та вжити заходів щодо встановлення їм відповідного статусу. Заступник головного лікаря з медичної частини дитячої лікарні № 1 Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради зверталась до начальника відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з проханням надати клопотання на переведення дитини [PERSON] в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок «Сонечко» на повне державне забезпечення. Судом встановлено, що станом на день прийняття рішення у справі малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на повному державному забезпеченні. Питання доцільності або недоцільності позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківськи прав по відношенню до їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Запорізької районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 26 серпня 2016 р. в присутності родича дітей [PERSON] Під час засідання [PERSON] повідомив, що батьки зовсім не піклуються про дітей, самоусунулись від їх виховання та утримання, їх місцезнаходження невідоме, утримувати та виховувати дітей він вимушений самостійно. За результатами засідання, комісія дійшла висновку про наявність підстав передбачених п. 2 ст.164 СК України для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей (арк. справи 3). Проаналізувавши обставини справи суд констатує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу вихованням дітей не займаються, не піклуються їх здоров'ям, фізичним та моральним розвитком, матеріальної допомоги не надають, чим повністю самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до вимог статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 164 СК України мати батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто законом передбачений вичерпаний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Що стосується спірних правовідносин, суд виходить із того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей. Тому у кожному конкретному випадку треба виявляти і оцінити позитивний результат у долі дітей, який має настати. Вирішуючи спір, суд враховує вимоги статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка набула чинності для України 27 вересня 1991 р., де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В даному випадку суд вбачає позитивний результат в тому, щоб залишити дітей на вихованні Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», який має всі необхідні умови для виховання дітей. У зв'язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] повністю ухилилась від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей [PERSON] та [PERSON], тому враховуючи інтереси малолітніх дітей, їх необхідно позбавити батьківських прав. З наведених підстав суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог у частині позбавлення батьківських прав відповідачів. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав. Як роз'яснено у абз. 7 п. 16 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, діти фактично перебувають в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на повному державному забезпеченні, у зв'язку з чим позивач, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах дітей, має право на звернення до суду з вимогою при стягнення аліментів з відповідачів. Оскільки діти фактично перебувають в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на повному державному забезпеченні, то саме цей заклад має право на отримання аліментів з відповідачів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує таке. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан сторін, а також, що відповідачі не мають на утриманні непрацездатних осіб. З урахуванням обставин справи та наведених норм права, суд вважає, що з кожного з відповідачів на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», яка буде здійснювати опіку над малолітніми [PERSON] та [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі ? всіх сукупних доходів але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі положень статті 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та у розмірі 551,20 гривень за позовні вимоги про стягнення аліментів, а разом 1 102,40 гривень. На підстави викладеного,

Outcome: approved