Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі» в особі представника, який діє на підставі довіреності - Гаркавенка С.В., звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану та спожиту електричну енергію в загальній сумі 11 684, 65 грн., та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді від 25.02.2019 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16.04.2019 року було постановлено Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 21.11.2019 р. через канцелярію суду представником ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» - О.В. Власенко було подано заяву про заміну неналежного відповідача та відповідно оновлену позовну заяву з додатками для суду та належного відповідача. Заява мотивована тим, що після подачі позовної заяви до суду позивачу стало відомо, що відповідач [PERSON] , була знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] , як померла. [PERSON] вищевказану квартиру отримала п порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, станом на 01.11.2019 року заборгованість за актами про порушення ПКЕЕН та за спожиту електричну енергію споживачем не погашена, не зважаючи на вимогу сплатити вказану заборгованість. Оскільки, незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованість, свої зобов`язання відповідач не виконує, Товариство змушене звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді від 21.11.2019 було проведено заміну первісного відповідача [PERSON] у справі за позовом ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану та спожиту електричну енергію, на її правонаступника [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явилась, про розгляд справи повідомлені належним чином. На адресу суду повторно надійшло письмове клопотання представника про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням карантинних заходів. Вислухавши думку відповідачки, а також враховуючи той факт, що судом двічі по клопотанню представника позивача відкладався розгляд справи у зв`язку з карантинними обмеженнями, а також прийнявши до уваги тривалий час перебування справи в провадженні суду, суд вважав за можливе провести розгляд справи у відсутності представника позивача. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала, щодо вимог позовної заяви. Надаючи пояснення посилалась на те, що 03.08.2020 сплатила заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2 137, 94 грн., про що надала відповідні квитанції, що стосується іншої частини грошового зобов`язання на думку відповідачки до задоволення не підлягає, оскільки зобов`язання були припинені після смерті [INFO] первісного відповідача [PERSON] . Також, 13.02.2020 року через канцелярію суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, згідно пояснень якого відповідачка просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що по - перше до частини позовних вимог сплинув загальний строк позовної давності в три роки передбачений ст. 257 ЦК України; по -друге позивачем пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, передбачений ст. 1281 ЦК України; по - третє частина позовних вимог стосується зобов`язань, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, припинились у зв`язку з його смертю та не підлягають виконанню спадкоємцем; по - четверте позивачем не надано доказів дотримання процедури притягнення спадкодавця ( [PERSON] ) за фактами виявлення розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення, передбаченої п. 53 Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 27 липня 1999 р.; по - п`яте позивачем не додано доказів, розрахунку, періоду за який виникла заборгованість в частині позовної вимоги на суму 2137, 29 грн., яка згідно даних позивача обліковувалась станом на 01.01.2019. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО». Таким чином, Товариство є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) ел. мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562. Відповідно до п.1, Правила регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Первинний відповідач у справі [PERSON] , машкала за адресою: [ADDRESS] та була споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла у віці 59 років, про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 27.08.2017 року складено відповідний актовий запис № 13421, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 06.03.2018 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алейнік Л.О., спадкоємцем квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є [PERSON] . В ході розгляду справи було проведено заміну первісного відповідача [PERSON] у справі за позовом ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану та спожиту електричну енергію, на її правонаступника [PERSON] , [INFO] , яка є спадкоємцем [PERSON] та набула права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно матеріалів справи, 04.08.2014 року за адресою відповідача представниками позивача було виявлено порушення: «Самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення поза розрахунковим приладом обліку з порушенням схеми обліку». Відповідно до проведених розрахунків вартість електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 16.05.2014 року по 04.08.2014 року становить 781,59 грн. Також, 24.04.2015 року за адресою відповідача представниками позивача було виявлено порушення, а саме: «Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, після відключення 29.01.2015 року». За підрахунками вартість електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 29.01.2015 року по 24.04.2015 року становить 981,53 грн. Крім цього, 23.06.2016 року за адресою відповідача представниками «КИЇВЕНЕРГО» було виявлено порушення: «Самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку без порушення схеми обліку після відключення 03.02.2016 року». За підрахунками вартість електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 03.02.2016 року по 23.06.2016 року склала 3585,22 грн. Також, 20.03.2017 року за адресою відповідача представниками позивача було виявлено порушення: «Самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії, без порушення схеми обліку після відключення 29.09.2016 року». За підрахунками вартість електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 13.12.2016 року по 20.03.2017 року склала 3989,02 грн. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. В обгрунтування позову позивачем зазначається про те, що відповідно до розрахунку проведеного з жовтня 2017 року по січень 2018 заборгованість відповідача по сплаті заборгованості за спожиту електроенергію становить 2137, 94 грн., а також 3 % річних та інфляційної складової боргу в сумі 209, 35 грн. 03.08.2020 року відповідачка [PERSON] , як спадкоємець первинної відповідачки у справи [PERSON] , сплатила на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 2137, 94 грн., що підтверджується копією квитанції № 31 від 03.08.2020 року. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за актами порушень № 38924 від 04.08.2014 , № 38174 від 24.04.2015, № 45063 від 23.06.2016 , № 37647 від 20.03.2017, за не обліковану електричну енергію в розмірі 9 337, 36 грн. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562. Пунктом 53 Правил передбачено, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3ст. 13 ЦПК України). Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). З наданих до позовної заяви копій протоколів вбачається, що спадкодавець [PERSON] жодного разу не була присутня на засіданні комісії з розгляду актів. Разом з тим, частина вимог про стягнення заборгованості за актами порушень № 38924 від 04.08.2014 , № 38174 від 24.04.2015, № 45063 від 23.06.2016 , № 37647 від 20.03.2017, за не обліковану електричну передбачає спеціальний порядок (процедуру) притягнення до відповідальності із складанням акту про порушення щодо конкретної особи, із присутністю порушника на засіданні комісії, яка розглядає порушення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за не обліковану електроенергію не є зобов`язаннями, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця та не підлягають виконанню спадкоємцем, оскільки пов`язані безпосередньо з особою порушника. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed