Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказував, що гр. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно листа Славутського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 09.03.2019 року №15.15.4-36/455, відомості про батька дітей внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно довідки Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12.03.2019 року № 441 малолітні діти [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] зареєстровані в с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, але фактично проживають в [ADDRESS] . Згідно листів адміністрації загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 6 м. Славути № 113, 11 від 27.11.2018 року та від 17.01.2019 року учениця [PERSON] протягом І семестру відвідувала школу лише 18 днів. З початку ІІ семестру 2018-2019 навчального року знову відсутня на навчальних заняттях. В листах адміністрації школи вказується, що умови проживання незадовільні, діти мають педикульоз. Щодо невідвідувань Богданою занять мати пояснень не надає. Відповідно до листа адміністрації дошкільного навчального закладу № 6 «Золота рибка» малолітня [PERSON] з 17.12.2018 року і по теперішній час не відвідує дошкільний заклад. Службою у справах дітей неодноразово проводилися виїзди за місцем проживання дітей, однак, квартира постійно закрита, мати на телефонні дзвінки не відповідає. Зі слів сусідів відповідачка закриває малолітніх дітей в квартирі самих без догляду, вони не бачили щоб діти гуляли на вулиці. Службою у справах дітей спільно з представником Славутського відділу поліції в ході проведення профілактичного рейду 06.03.2019 року було виявлено, що в квартирі, де мешкають діти [PERSON] та [PERSON] умови проживання є загрозливі для їх життя та здоровя. Діти проживають в жахливих антисанітарних умовах. Так, меблі в житлі старих зразків, брудні та поламані, сморід, всюди сміття, вікна заслонені простирадлами, через які в кімнати не попадає денне світло, речі розкидані, посуд брудний, продукти харчування відсутні. Дітям не облаштовано куточків для їжі, сну, санітарно-гігієнічних потреб. За рішенням виконавчого комітету від 06.03.2019 року № 88 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із сім`ї, де умови проживання загрожують їх життю за здоров`ю» малолітні діти вилучені із сім`ї та влаштовані на повне державне утримання до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» м. Полонне Хмельницької області. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не турбується про здоров`я, фізичний розвиток дітей, їх вихованням та підготовкою до самостійного життя. Зокрема, відповідачка не забезпечує дітей необхідним харчуванням, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної освіти. Позивач просить суд відібрати у відповідачки малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення матері дітей батьківських прав щодо них, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задоволити. Відповідачка в судовому засіданні заперечила щодо позову та вказала, що вона намагалася вести господарства за місцем проживання, однак співмешканець її зловживає алкогольними напоями, тому вона винуватить його у недбалості та відсутності опіки над дітьми, суду також пояснила, що дійсно зачиняла дітей одних удома, оскільки змушена була працювати, а на інших осіб можливості залишити дітей не мала. Старша донька не відвідувала школу, бо мала педикульоз, який вони лікували, однак недолікували. Зараз вона проживає в с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, у будинку свого знайомого, та стверджує, що він згоден надати їм житло для проживання з дітьми. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази та заслухавши свідків, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серії [NUMBER] від 28.09.2011 року та Серії [NUMBER] від 07.03.2014 року. Згідно листа Славутського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 09.03.2019 року №15.15.4-36/455, відомості про батька дітей внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно довідки Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12.03.2019 року № 441 малолітні діти [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] зареєстровані в с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, але фактично проживають в [ADDRESS] . Згідно листів адміністрації загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 6 м. Славути № 113 від 27.11.2018 року та № 11 від 17.01.2019 року учениця [PERSON] протягом І семестру відвідувала школу лише 18 днів. З початку ІІ семестру 2018-2019 навчального року учениця [PERSON] знову була відсутня на навчальних заняттях. В листах адміністрації школи вказується, що умови проживання незадовільні, діти мають педикульоз. Щодо невідвідувань Богданою занять у школі мати дитини (відповідачка по справі) пояснень адміністрації школи не надавала. Відповідно до листа адміністрації дошкільного навчального закладу № 6 «Золота рибка» інша донька відповідачки -малолітня [PERSON] з 17.12.2018 року не відвідувала дошкільний заклад. Службою у справах дітей спільно з представником Славутського відділу поліції в ході проведення профілактичного рейду 06.03.2019 року було виявлено, що в квартирі, де мешкали малолітні діти [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ) умови проживання були загрозливі для їх життя та здоровя. Діти проживали в жахливих антисанітарних умовах. Так, меблі в житлі старих зразків, брудні та поламані, сморід, всюди сміття, вікна заслонені простирадлами, через які в кімнати не попадає денне світло, речі розкидані, посуд брудний, продукти харчування відсутні. Дітям не було облаштовано куточків для їжі, сну, санітарно-гігієнічних потреб. За рішенням виконавчого комітету від 06.03.2019 року № 88 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із сім`ї, де умови проживання загрожують їх життю за здоров`ю» малолітні діти вилучені із сім`ї за адресою [ADDRESS] та влаштовані на повне державне утримання до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство» м. Полонне Хмельницької області. Судом костатується, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не турбується про здоров`я, фізичний розвиток дітей, їх вихованням та підготовкою до самостійного життя. Зокрема, вона не забезпечує дітей необхідним харчуванням, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної освіти. Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Оскільки під час розгляду справи з одночасним прийняттям до уваги інформації позивача за результатами здійснення ним соціального супроводу сім`ї судом встановлено, що умови проживання малолітніх дітей за адресою [ADDRESS] є загрозливими для їх життя та здоров`я, а мати дітей [PERSON] не турбується про здоров`я, фізичний розвиток дітей, їх вихованням та підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної освіти, суд приходить до висновку, що за наявності встановлених факторів залишення дітей у відповідачки є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання. Зазначені обставини повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в тому числі й на підставі показів свідків: [PERSON] , [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про відібрання у відповідачки малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав щодо дітей є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей з огляду на таке. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням викладеного, зважаючи на задовільний стан здоров`я відповідачки, оскільки доказів на підтвердження погіршення такого нею суду надано не було, відсутність у відповідачки інших утриманців суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з неї на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 14.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Розмір стягуваних аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved