Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

На підставі розпорядження Мурованокуриловецької райдержадміністрації № 135 від 28 травня 2002 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], де його прізвище зазначено як [PERSON]. Оскільки виправлення в державному акті не робляться, заявник не може розпорядитися своїм майновим правом на земельну ділянку, а тому за захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту належності йому державного акта звернувся до суду. Крім того, заявник виявив невідповідність написання прізвища у витязі з погосподарських книг Лучинецької сільської ради та у трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] від 10 лютого 1986 року, а тому зв'ялив до суду про встановлення факту належності і цих документів. Представник заявника у судовому засіданні підтримала заяву з підстав, викладених у ній. Зокрема, пояснила, що батько склав заповіт на її користь, в тому числі заповів їй земельну ділянку. Коли звернулися реєстраційної служби, отримали відмову, оскільки було встановлено, що у державному акті невірно записане прізвище власника. Голова Мурованокуриловецької РДА відмовив у внесенні виправлень до державного акту, а тому вимушені захищати свої інтереси в судовому порядку. При зборі і вивчені документів було виявлено невідповідність написання прізвища батька ще й у витязі з погосподарських книг та в трудовій книжці. Заінтересована особа - начальник реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області надіслала суду заяву, у якій не заперечила проти встановлення факту та просила провести розгляд справи у її відсутності (а.с. 27). Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Лучинецької сільської ради просив провести розгляд справи у його відсутності не заперечив проти встановлення факту (а.с. 30). Представник заінтересованої особи - Управління ПФУ в Мурованокуриловецькому районі - подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 28-29). Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Паспортом громадянина України серії [NUMBER], карткою фізичної особи- платника податків(а.с. 5), свідоцтвом про своє народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6), довідкою про правовий статус земельної ділянки № 553 від 28 березня 2007 року (а.с. 8) вбачається, що прізвище заявника правильно звучить і пишеться «[PERSON]». Розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 28 травня 2002 року (а.с. 12-13) стверджується, що до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) включено [PERSON]. Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № [NUMBER] (а.с. 9-11) вбачається, що право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0361 га 16 липня 2002 року зареєстровано за [PERSON] (державний акт серії [NUMBER] від 16 липня 2002 року), а земельній ділянці присвоєно кадастровий № [NUMBER]. Одночасно, з довідки про правовий статус земельної ділянки № 553 від 28 березня 2007 року (а.с. 8) слідує, що земельна ділянка за вказаним вище кадастровим номером знаходиться у власності [PERSON]. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 липня 2002 року на прізвище [PERSON] - належиать саме [PERSON]. Мурованокуриловецька районна державна адміністрація Вінницької області не може внести виправлення до Державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки відсутній нормативно-правовий акт, який би регламентував порядок внесення виправлень у такі правовстановлюючі документи (довідка № 01-24/2369 від 02 вересня 2015 року (а.с. 15). Із рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № [NUMBER] від 22 жовтня 2015 року (а.с. 20) слідує, що [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. За таких обставин заявник не може захистити свої інтереси іншим чином, окрім як через суд. Однак, суд вважає безпідставною заяву [PERSON] про встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] від 10 лютого 1986 року (а.с. 7) та витягу з погосподарських книг за 1986-1990, 2001-2005 та 2011-2015 роки (а.с. 14). Відповідно до норм діючого цивільного процесуального законодавства, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В судовому засіданні представник заявника пояснила, що питання про встановлення факту належності трудової книжки та витягу з погосподарських книг виникло в процесі підготовки заяви про встановлення факту належності державного акта, взагалі, заявник не звертався з приводу внесення виправлень у ці документи, а також у нього не виникало проблем, наприклад, з трудовою книжкою під час оформлення на пенсію. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявником не доведено, що встановлення факту належності трудової книжки матиме якісь юридичні наслідки для нього, а також, що він не може внести виправлення у трудову книжку у позасудовий спосіб. Правовстановлюючий документ, це документ, що підтверджує наявність у певного суб'єкта певних прав у певних правовідносинах. Такий документ завжди складається у порядку, визначеному законодавством. Витяг з погосподарських книг у цьому розумінні не є правовстановлюючим документом, а є інформаційною довідкою, додатковим доказом у справі і т.п. Тому, відсутні підстави для встановлення факту належності такого документа певній особі. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав задовольняти заяву [PERSON] про встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] від 10 лютого 1986 року та витягу з погосподарських книг за 1986-1990, 2001-2005 та 2011-2015 роки, оскільки вона заявлена безпідставно.

Outcome: partial