Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до суду із позовом і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що [PERSON] проживала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Під час сумісного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 14 січня 2013 року шлюб між ними був розірваний. Малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю, перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] від виконання батьківських обов'язків самоусунувся, з дитиною не спілкується, не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, не дбає про її інтереси. Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник Органу опіки та піклування Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області не з'явився направив заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вживав заходи для проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Оржицьким районним судом Полтавської області, однак технічна можливість для цього була відсутня, що підтверджується відповідним Актом від 19.03.2019. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомив, відзив на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Третя особа [PERSON] повідомлена про день та час розгляду справи, не з»явилася, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень не направила. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області, в судове засідання не з'явився, направи до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 325) (а.с.24). Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 14 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.7). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 березня 2010 року Виконавчим комітетом Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області № 180 від 07 лютого 2018 року до складу сім'ї [PERSON] входять: -син - [PERSON], [INFO]; -батько - [PERSON], [INFO]; -мати - [PERSON], [INFO]; -брат - [PERSON], [INFO] (а.с.8). З акту обстеження житлово-побутових умов від 07 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] проживає разом із сином [PERSON], [INFO], по [ADDRESS]. Для дитини створені всі необхідні умови для проживання (а.с.42). Відповідно до характеристики [PERSON] позитивно характеризується за місцем свого проживання, бере активну участь в житті села та вулиці, є депутатом Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Син [PERSON] перебуває на її повному утриманні. За весь час проживання у селі батько дитини жодного разу не з'являвся, участі у її вихованні та утриманні не приймає (а.с.41). Відповідно до характеристики № 212 від 05 червня 2018 року, виданої виконкомом Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області, [PERSON] з жовтня 2011 року проживає на постійній основі в [ADDRESS]. З серпня 2012 року працює в Центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на посаді педагога соціального/фахівця із соціальної роботи. З листопада 2015 року є депутатом сільської ради. [PERSON] виховує сина, який перебуває на її утриманні (а.с.9). Згідно довідки Оржицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені [PERSON] № 05-В/24 від 05 червня 2018 року батько учня 2-А класу [PERSON] за два роки навчання дитини в закладі жодного разу не з'являвся на батьківські збори, не цікавився його навчанням та вихованням (а.с.10). Згідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2012 року відповідач [PERSON] повинен сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 23 листопада 2012 року до повноліття дитини (а.с.21). Відповідач [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], не сплачує, про що свідчить довідки та розрахунки відділу державної виконавчої служби (а.с.13-19). З висновку Органу опіки та піклування Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.40). Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. При цьому, суд також звертає увагу на позицію самої неповнолітньої дитини щодо вимог позовної заяви. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Сімейного кодексу України стосовно виконання батьками обов'язку щодо виховання, утримання та піклування про своїх неповнолітніх дітей, підстав позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, судом встановлено, що відповідач участі у вихованні сина протягом тривалого часу ( з 2011 року) не приймає, не забезпечує матеріально, що дає підстави суду стверджувати, що він свідомо нехтує своїми обов'язками по відношенню до дитини, самоусунувся від їх виконання, тому може бути позбавлений батьківських прав відносно неї. За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав і про необхідність їх задоволення як таких, що сприяють якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164 СК України ,

Outcome: approved