Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та батьків [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, та з [PERSON] на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі Ѕ частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з моменту подання заяви на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів, піклувальників, у родину яких будуть влаштовані діти, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог Орган опіки та піклування посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] у свідоцтві про народження вказаний згідно ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України, батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] . На даний час малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають в Чугуївському міському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, батьками не створені належні умови для проживання дітей, до служби у справах дітей не надходило заяв про намір забрати та піклуватися про дітей самостійно, в зв`язку з чим комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] відносно його доньки [PERSON] . Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснюючи, що відповідачі по справі самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, які в теперішній час повторно знаходяться в Чугуївському міському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Матір не створює належних умов для розвитку та життя дітей, вживає алкогольні напої, допускає вживання алкоголю дома при дітях. За період знаходження дітей в реабілітаційному центрі, мати фактично не цікавилась життям дітей. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, та через оголошення на веб-сайті суду офіційної сторінки Судова влада України, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надали. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні після допиту свідків та дачі пояснень дітьми позов визнала. Свідок [PERSON] директор Чугуївського міського центру соціально-психологічної реабілітації, пояснила суду, що діти знаходяться в центрі вже вдруге. Коли діти були зараховані до закладу вперше, то мати активно співпрацювала з закладом і діти були повернуті в сім`ю. На теперішній час мати не співпрацює з закладом, діти хворіють, остання не реагує. В будинку безлад, мати вживає алкогольні напої, була бійка в сім`ї на ґрунті алкоголю, викликали поліцію. В дітей проблеми раннього розвитку, мати не реагує дітьми не переймається. Свідок [PERSON] бабуся, надала свою квартиру невістці для проживання з дітьми. Остання зловживає алкоголем, вітчим на цьому ґрунті б`є дітей, викликала поліцію. Куплені нею, речі, такі як пледи були пропиті. Діти скаржились, що мати заставляє їх вночі шукати їй сигарети, то [PERSON] завчасно кладе цигарки в ранець, що вночі не ходити в магазин. Мати дітьми не займається. Заслухавши пояснення дітей [PERSON] , [PERSON] , котрі підтвердили факт неналежного виконання їх мамою батьківських обов`язків та бажанням залишитись в центрі. Вислухавши учасників судового розгляду, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області 02.03.2005 року (а.с. 12), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 10), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області (а.с. 14). Батько малолітнього [PERSON] , вказаний згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України витяг № 00016975485 від 10.08.2016, виданого Чугуївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області (а.с. 13). Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківській області (а.с. 11). Батьком малолітньої [PERSON] є відповідач [PERSON] Відповідно до інформацій Чугуївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 30.07.2018 № 300, сім`я [PERSON] була виявлена та поставлена на облік ЦСССДМ 08.06.2015, неодноразово перебувала під соціальним супроводом з метою проведення систематичної роботи спрямованої на підвищення виховного потенціалу батьків, попередження проявів негативних явищ у сім`ї, пияцтва, насилля, створення належних санітарно-гігієнічних умов для проживання дітей в сім`ї. В ході соціального супроводу помешкання було приведено до належного санітарно-гігієнічного стану, в сім`ї на тривалий час періодично припинялося пияцтво та прояви насилля, мати пройшла курс соціально-педагогічного навчання спрямованого на формування відповідального ставлення до виховання дітей, надавалася допомога у працевлаштуванні, до ДНЗ влаштована малолітня [PERSON] . Батько до співпраці зі спеціалістами ЦСССДМ залучався рідко, оскільки знаходився на службі та реагував пасивно. Однак, через тривалий час поза здійсненням соціального супроводу, [PERSON] поверталася до асоціального способу життя, пиячила, приводила додому сторонніх чоловіків та коли чоловік повертався зі служби додому, виникали обставини, що спричиняли факти насилля в сім`ї між дорослими. Відповідно до інформації Чугуївського міського центру соціально- психологічної реабілітації дітей від 27.07.2018 № 01-02/114 встановлено, що діти зараховані до закладу 02.03.2018, мати дітей веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, вихованням та розвитком дітей не займається. Дітей в закладі відвідувала двічі, останнього разу була 30.04.2018, з адміністрацією на контакт не виходила її місце перебування невідомо. Психоемоційний стан дітей стабільний. При бесіді з психологом [PERSON] та [PERSON] говорили, що ображені на матір за її спосіб життя, бажають, щоб вона змінила свою поведінку. Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 28.02.2018, у зв`язку із повідомленням про насильство в сім`ї між дорослими, встановлено, батько [PERSON] ховається в шафі до членів комісії не виходить, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з її слів стало відомо, що напередодні вона дійсно викликала поліцію, у зв`язку із тим, що між нею та чоловіком під дією алкогольних напоїв виникла сварка та бійка. Відносно дітей насильство не вчинялося, але діти налякані, холодні, брудні, голодні (з продуктів харчування тільки суп швидкого приготування «Мівіна»). Із [PERSON] проведена профілактична робота, вона попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, недопущення зловживання алкоголем, рекомендований соціальний супровід ЦСССДМ, та влаштування дітей до Чугуївського міського ЦСПРД, однак на цю пропозицію матір не погодилася, хоча діти виказали активне бажання щодо їх влаштування. 28.02.2018 за згодою матері, у супроводі членів комісії, діти влаштовані до дитячого відділення міської лікарні. Відповідно до побутових характеристик від 03.04.2018 та 14.08.2018, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] понад два роки з чоловіком [PERSON] і зі слів сусідів [PERSON] проявила себе людиною нестійкою, схильна до пиячок та до розгульного життя, ніде не працювала, разом зі своїми «товаришами» пиячила. На сьогодні місце її перебування невідомо. [PERSON] повернувся з зони проведення АТО у 2017 році, на даний час місце його проживання не відомо. Відповідно до інформацій Новопокровської селищної ради від 11.06.2018 № 422 та від 31.07.2018 № 1256, [PERSON] повідомила, що проживала за місцем реєстрації, дітей не відвідувала, тому що хворіла, також повідомила, що планує їхати до лікарні лікуватися від алкоголізму. Станом на 31.07.2018 проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] від 20.08.2018, [PERSON] проживає разом зі своїм батьком [PERSON] в однокімнатній квартирі, квартира занедбана, опалення і водопостачання відсутнє, санвузла немає, підлога з цементу, яка покрита килимами, стіни обідрані, шафи відсутні, електропостачання в наявності, але освітлювальні прилади відсутні, умов проживання у квартирі немає. Відповідно до інформації Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській обл. від 15.08.2018, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП 25.10.2017, характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, притягувалася до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України. Відповідно до довідки Новопокровської амбулаторії від 31.07.2018, [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 20.07.2018 до 23.07.2018 з діагнозом: токсична енцефалопатія. Питання щодо ситуації в сім`ї [PERSON] розглядалося, на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини 27.03.2018, 02.05.2018, 31.07.2018 та 28.08.2018, про що [PERSON] була повідомлена належним чином. 27.05.2016 на підставі усного телефонного повідомлення Чугуївського ВП про знайдених дітей на вул. Військовій у м. Чугуєві був здійснений виїзд по вищезазначеній вулиці для з`ясування ситуації і на вул. Військовій було знайдено двох малолітніх дітей, які були дуже залякані та плакали. Старша за віком дитина назвалася [PERSON] разом з сестрою [PERSON] , яка ще не розмовляє через замалий вік. [PERSON] розповіла, що сьогодні зранку на шкільному святі останнього дзвоника її старший брат впав та втратив свідомість, його було доставлено до лікарні міста, мати [PERSON] поїхала до сина в лікарню, після чого вона повернулася додому нетвереза і вигнала її з сестрою на вулицю. Діти перелякані, плакали, боялися йти додому, при згадуванні про матір нервували. Також [PERSON] повідомила, що зранку вони з [PERSON] нічого не їли, адже мати не приділяє їм належної уваги та зловживає алкогольними напоями. За даним фактом працівниками відділу поліції було оформлено акти органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Того ж дня малолітня [PERSON] була влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, а [PERSON] доставлена в дитяче відділення КЗОЗ «Чугуївської ЦРЛ». Для з`ясування обставин комісією було здійснено обстеження умов проживання за вищевказаною адресою. Під час бесіди з [PERSON] було з`ясовано, що малолітній [PERSON] дійсно на шкільній лінійці втратив свідомість і на даний час перебуває у дитячому відділенні КЗОЗ «Чугуївської ЦРЛ». Місце перебування інших дітей мати не знала. Також [PERSON] не надавала ніяких пояснень, через те, що перебувала у неадекватному стані, на зауваження членів комісії не реагувала, поводила себе агресивно. В кімнатах було брудно, на підлозі багато сміття, недопалків, порожніх пляшок від алкогольних напоїв, на кухні брудний посуд, на підлозі ванної кімнати розкиданий брудний одяг, відчувався сморід, повітря задимлене від паління. З матір`ю була проведена роз`яснювальна бесіда, вона була попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та наслідки такої поведінки. Також [PERSON] запрошена до Чугуївського відділу поліції, служби у справах дітей для надання пояснень та вирішення подальшої долі дітей. Відповідно до інформацій ЦСССДМ від 19.08.2016 № 195 та від 13.09.2016 № 224, сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 31.05.2016. Робота з сім`єю тривала в рамках соціального супроводу, метою якого було проведення роботи з профілактики проявів негативних явищ, формування засад відповідального батьківства, сприяння працевлаштуванню та вирішенні соціально-побутових проблем. Вона виконувала всі рекомендації та поради щодо усунення проблем. Батько [PERSON] до співпраці зі спеціалістами ЦСССДМ залучався мало, оскільки знаходився на службі. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 17.06.2016, 05.07.2016 та 09.09.2016, на той час ситуація в сім`ї стабілізувалася, що сприяло поверненню дітей додому в сім`ю. Робота з [PERSON] продовжувалася за зверненням. З 2016 сім`я [PERSON] перебувала під наглядом ЦСССДМ, фахівці центру постійно проводили профілактичну роботу щодо профілактики негативних явищ, зловживання алкоголю, сприяння у працевлаштуванні, підвищення виховного потенціалу матері тощо. Однак з 02.03.2018 по теперішній час діти перебувають у Чугуївському міському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Батьками не створені належні умови для проживання дітей, до служби у справах дітей не надходило заяв про намір забрати та піклуватися про дітей самостійно. За клопотання Чугуївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 30.07.2018 № 300 комісією з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради 28.08.2018 прийняте рішення за № 12/5 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 14.09.2018 за № 230 прийняте відповідне рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради. Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України) Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідачі не переймаються станом здоров`я своїх малолітніх дітей, ухиляються від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по їх вихованню та матеріальному утриманню, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення їх батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі малолітніх дітей, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені їх права та інтереси. Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення матері та батька батьківських прав є доцільним, оскільки відповідачі допустили свідоме нехтування своїми обов`язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов`язків. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення матері [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , та батьків [PERSON] та [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідачів на утримання дітей, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню у вигляді 1/4 та Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання своїх дітей, ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, тому доцільно позбавити їх батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дітей, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам його право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не зашкодить їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу на думку суду буде стимулювати відповідачів до виправлення й дасть можливість в майбутньому, при наявності їх бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та те, що позов підлягає повному задоволенню, з відповідачів солідарно підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу на користь держави, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при пред`явлені позову.

Outcome: approved