Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ХОУ АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 293 від 07.09.2006 року в сумі 5230,65 грн. з урахуванням 3% річних і індексу інфляції, та витрат по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, згідно кредитного договору № 293 від 07 вересня 2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі філії Харківського обласного управління ВАТ Ощадбанк та [PERSON] (далі Позичальник), останній отримав в установі Банку (відповідно до вимог Закону України „Про акціонерні товариства та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. №261 найменування банку змінено на Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України, скорочено - АТ „Ощадбанк) грошові кошти у сумі 10000,00 грн. на строк 24 місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 06 вересня 2008 року із зобовязанням сплачувати 23 % річних за користування кредитом. \~ Однак, боржник порушив зобовязання встановлені умовами Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, в звязку з чим станом на 25.09.2015 року сума заборгованості по Кредитному договору, становить 5230,65 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність незявившихся осіб за наявними доказами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Дослідивши та преревіривши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 07 вересня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі філії Харківського обласного управління ВАТ Ощадбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 293, згідно якого [PERSON] отримав в установі Банку грошові кошти у сумі 10000,00 грн., з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 06 вересня 2008 року із зобовязанням сплачувати 23 % річних за користування кредитом (а.с.4). Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобовязався: -(п. 3.3.1 Кредитного договору): належним чином виконувати взяті на себе зобовязання; -(п. 3.3.3 Кредитного договору): повернути кредит в сумі 10\~000,00 грн. -(п.1.4 Кредитного договору): позичальник зобовязався проводити погашення кредиту щомісяця в сумі 418,87 грн. перерахуванням до Банку, починаючи з 07 жовтня 2006 року Останнє погашення кредиту в сумі 416,50 грн. здійснити не пізніше 06 вересня 2008 року; -(п. 1.6.1.1. Кредитного договору): на період з дня видачі кредиту та до моменту закінчення терміну, на який було надано кредит, а саме до 06 вересня 2008 року включно, відсотки за користування кредитом перераховуються Банку на основі процентної ставки 23 % річних; -(п.1.6.1.3 Кредитного договору): нараховані відсотки повинні бути сплачені позичальником щомісячно, до 1 числа місяця, наступного за звітнім. Сплата нарахованих відсотків проводиться шляхом внесення готівки до каси Банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 06 вересня 2008 року. Згідно п.8.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобовязань по цьому Договору. Отже, на теперішній час Кредитний договір є чинним та обовязковий до виконання Сторонами даного договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У звязку з неналежним виконанням боржником зобовязань встановлених умовами Кредитного договору станом на 25.09.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 5230,65 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 2499,94 грн.; нарахована сума 3% річних - 900,00 грн., та нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту 1830,71 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 Позика. Кредит. Банківський вклад ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1, п. 1, ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved