Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) у вересні 2016 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, вказавши, що 12.12.2012 року між Банком та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Угода), на підставі якої було проведено реструктуризацію заборгованості за договором № SAMDN41000008742851 від 16.08.2006 року та надано [PERSON] кредит в сумі 4733,43 гривні на строк 60 місяців з 12.12.2012 року по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, зі сплатою відсотків у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту та процентів здійснюється щомісячно до 25-го числа. Однак відповідач свої зобов'язання за Угодою не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та комісії не вносить, внаслідок чого станом на 06.09.2016 року існує заборгованість за Угодою у сумі 12550,16 гривень, з яких заборгованість за кредитом 4327,52 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 2526,03 гривень, заборгованість за пенею та комісією в сумі 3981,30 гривень, штраф згідно Угоди у сумі 1715,31 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON], а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленої про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якої суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 12.12.2012 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с. 6). Відповідно до умов вказаної Угоди було проведено реструктуризацію заборгованості [PERSON] по кредитному договору № SAMDN41000008742851 від 16.08.2006 року, та надано [PERSON] строковий кредит в сумі 4733,43 гривні на строк 60 місяців з 12.12.2012 року по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, зі сплатою 1,5% в місяць. Погашення кредиту та процентів здійснюється щомісячно до 25-го числа. За кредитне обслуговування передбачено сплату комісії, а за несвоєчасне погашення заборгованості штраф в сумі 1715,31 гривень. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 4), станом на 06.09.2016 року [PERSON] має заборгованість за Угодою від 12.12.2012 року у сумі 12550,16 гривень, з яких заборгованість за кредитом 4327,52 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 2526,03 гривень, заборгованість за пенею та комісією в сумі 3981,30 гривень, штраф згідно п.2.2. Угоди в сумі 1715,31 гривень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між сторонами 12.12.2012 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, умови якої щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість у сумі 12550,16 гривень підлягає стягненню із відповідача на користь Банку. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved