Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 12.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 29.02.2016 року складає 13226,04 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.06.2013 року в розмірі 13226,04 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини свої неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що 12.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Станом на 12.06.2013 року банком було встановлено кредитний ліміт 1100,00 грн., відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку. Своїм підписом на анкеті-заяві [PERSON] підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в Приватбанку, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.06.2013 року. Умовами та правилами надання банківських послуг визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. Зокрема пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобов'язаний: погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору; у разі невиконання зобов'язань за договором , на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 29.02.2016 року становить 13226,04 грн. та складається: - заборгованість за кредитом - 1030,36 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 8289,68 грн.; - заборгованість за комісією - 2800,00 грн.; - штраф (фіксована частина) становить 500 грн. та штраф (процентна складова) - 606,00 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № б/н від 12.06.2013 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідач не надав суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 12.06.2013 року в розмірі 13226,04 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved