Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 28.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-28510-281011, відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт на рахунок в сумі 7 200 грн. Відповідно до умов договору, момент надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 13.01.2014 р. складає: сума заборгованості за кредитом у розмірі 11007,00грн., тіло кредиту у розмірі 3447,00 грн., сума простроченого тіла кредиту у розмірі 3672,00 грн., сума заборгованості за комісіями у розмірі 3888,00 грн., які позивач просить суд стягнути відповідача, поклавши на нього судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-28510-281011, відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт на рахунок в сумі 7 200 грн. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики. Таким чином, внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 13.01.2014 р. складає: сума заборгованості за кредитом у розмірі 11007,00грн., тіло кредиту у розмірі 3447,00 грн., сума простроченого тіла кредиту у розмірі 3672,00 грн., сума заборгованості за комісіями у розмірі 3888,00 грн., які позивач просить суд стягнути відповідача, поклавши на нього судові витрати. Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved