Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Наприкінці жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіт не склав, тому спадкування після його смерті відбувалось за законом. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовив, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Тому позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок №52 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO]. Сторони не з'явились у судове засідання. Представник позивача [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити його, а також слухати справу без його участі. Сільський голова Іванківської сільської ради [PERSON] також направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без присутності представника сільської ради та при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, [NUMBER] (а.с.35). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та син [PERSON] Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] та житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами у [ADDRESS] У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 цього ж Кодексу спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини. З копії спадкової справи №300 за 2016 рік, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.47). Таким чином, вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] В свою чергу, син [PERSON] та онуки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується відповідними заявами, поданими до нотаріальної контори (а.с.48,49,50). Таким чином позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] Судом встановлено, що 20 вересня 2016 року державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області Скрипка А.О. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 1,1698 га, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.72). Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок позивач не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], про що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1437/02-31 від 20 вересня 2016 року (а.с.34). Як вбачається з довідок, виданих Іванківською сільською радою Бориспільського району від 04 березня 2005 року №573, 31 березня 2016 року №401 (а.с. 32,33) та технічного паспорту (а.с.23-31) житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] побудований в 1963 році та обліковується за [PERSON], де він проживав та був зареєстрований по день смерті. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте, оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються в [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved