Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 28.09.2017 року за адресою: [ADDRESS], було знайдено двох дітей, віком 5 місяців та 2 роки 6 місяців: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Як згодом було встановлено, батько дітей - [PERSON], відповідно до посвідчення інваліда, має 2 групу інвалідності з 01.11.2014 року і довічно; мати дітей - [PERSON], протягом тривалого часу вживає ін'єкційні наркотичні засоби. Батьками не було надано відповідних документів, що підтверджували б спроможність повноцінно виконувати свої батьківські обов'язки: батьки не влаштувалися на роботу, не навели лад у своєму помешканні, за 11 місяців мати відвідала своїх дітей у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини 6 разів, батько - лише один раз. Вказане свідчить про недостатню мотивацію та недбале ставлення батьків до своїх дітей, неготовність відповідати за свої вчинки і небажання виправляти негативну поведінку та явне ухиляння від виконання батьківських обов'язків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсітність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Від третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, ними не подано заперечення проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення позивача, повторну неявку відповідачів, пояснення третіх осіб, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За змістом ст.164 ч.1 п.2, ст.165 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов'язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що працівниками відділення поліції №1 Полтавського відділу Поліції ГУНП в Полтавській області 28.09.2017 року, в рамках кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та проведення санкціонованого обшуку за адресою: [ADDRESS], було знайдено двох дітей, віком 5 місяців та 2 роки 6 місяців. Було з'ясовано, що мати дітей, [PERSON], протягом тривалого часу вживає ін'єкційні наркотичні засоби. Діти були доставлені працівниками поліції та служби у справах дітей до Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтава, де перебували в період з 28.09.2017 року по 24.10.2017 року у відділенні патології новонароджених: - [PERSON], [INFO], з діагнозом: дефіцитна анемія І ст., синехії малих статевих губ, МАРС: трабекула ЛШ; - [PERSON], [INFO] з діагнозом: гіпоксичне ураження ЦНС, відновний період. ГРЗ: гострий бронхіт, ДНО ст., період реконваленсценсії. Неуточнений інфекційний статус Z20.6. МАРС: трабекула ЛШ. За час перебування у відділенні мати дітьми не опікувалась, у відділення не з'являлась, батько декілька разів відвідував дітей (а.с. 19). Під час перевірки органом опіки та піклування Полтавської райдержадміністрації з даного факту було встановлено, що батьками діток є: [PERSON], [INFO], (паспорт серія [NUMBER], виданий Суворовським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській обл. 04.03.2015 року), фактично проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], (паспорт серія [NUMBER], виданий Суворовським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській обл. 23.10.2014 року), фактично проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 22.01.2015 року (а.с.12). Подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.17,18). Відомості про батька дітей записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00018790805 та № 00018789445, виданими 03.10.2017 року Київським районним в місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. З матеріалів справи вбачається, що згідно п.13 Постанови 866 від 24.09.2008 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» та на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.09.2017 року наказами начальника служби у справах дітей Полтавської РДА від 05.10.2017 року №29 та №30 дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], взято на облік дітей, що опинились у складних життєвих обставинах, сформовано особові справи (а.с.15,16). Розпорядженням голови Полтавської РДА від 17.10.2017 року №420 діти були влаштовані до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. Відповідно інформації Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини від 16.07.2018 року №644, малолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають у закладі з 24.10.2017 року по даний час, на повному державному забезпеченні. За час перебування дітей в закладі, батько відвідав дітей 2 рази, мати 6 разів (а.с.21). Як встановлено судом, відповідач, [PERSON], 10.10.2017 року з'являвся до служби у справах дітей, і повідомляв, що хоче повернути дітей. Проте, батьком не було надано відповідних документів, що підтверджували б спроможність повноцінно виконувати свої батьківські обов'язки, а саме: акт обстеження за місцем проживання, про належні житлово-побутові умови, довідка наявність у нього та його дружини роботи та стабільного доходу, характеристика з місця роботи, а також відсутність у [PERSON] наркотичної залежності. За результатами звернення громадянина [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей була проведена профілактична бесіда з батьком з приводу відповідального батьківства. Роз'яснено його права та обов'язки щодо виховання дітей та забезпечення їх інтересів і першочергових потреб у їжі, одязі, наявності придатного до проживання житла тощо. Рекомендовано звернутися повторно з повним пакетом документів. Крім того, 17.05.2018 року до служби у справах дітей звернулася вже [PERSON] та повідомила, що хоче повернути дітей в сім'ю, проте жодних підтверджувальних документів про свій дохід, лікування від наркозалежності та створення необхідних умов для проживання дітей не надала. Спеціалістами служби у справах дітей знову було проведено роз'яснювальну роботу з громадянкою щодо відповідального батьківства. Згідно письмових пояснень позивача, 23.07.2018 року відповідачка повторно звернулася до служби у справах дітей, цікавилася станом справ щодо позбавлення її батьківських прав, виявила бажання повернути дітей в сім'ю. Надала письмове пояснення про те, що неофіційно працює офіціанткою в м. Полтава у кав'ярні «Твоя кав'ярня», має дохід 130 грн на день. Під час бесіди жодних підтверджувальних документів про свій дохід, лікування від наркозалежності та створення необхідних умов для проживання дітей не надала. Пояснила, що відкладає кошти для того, щоб орендувати житло. Спеціалістами служби у справах дітей було повторно проведено роз'яснювальну роботу з громадянкою щодо відповідального батьківства, також їй було повідомлено про підготовку позовної заяви щодо позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що [PERSON], станом на 01.08.2018 рік притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей). [PERSON] теж притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема: Управління патрульної поліції у м. Кременчуці від 16.05.2018 року - куріння тютюнових виробів у заборонених місцях - попередження; Управління патрульної поліції у м. Кременчуці від 26.03.2018 року - викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів - штраф 34 грн; Управління патрульної поліції у м. Кременчуці від 09.03.2018 року - порушення пішоходами правил переходу проїзної частини - попередження; Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу ГУПН в Полтавській області 03.02.2018 року - придбання самогону та інших міцних спиртових напоїв, домашнє вироблення - штраф 17 грн; Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу ГУПН в Полтавській області 19.10.2017 року - розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях - попередження; Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу ГУПН в Полтавській області 19.10.2017 року - придбання самогону та інших міцних спиртових напоїв, домашнє вироблення - штраф 17 грн; Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу ГУПН в Полтавській області 18.10.2017 року - виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення - штраф 51 грн. Позивач наголошував на тому, що вищевказані причини для притягнення до адміністративної відповідальності достатньо красномовно характеризують стиль життя та поведінку відповідачів: [PERSON] та [PERSON] як особистостей, що у майбутньому може слугувати негативним прикладом для їх дітей та не найкращим чином позначитися на їхній психіці. З моменту виявлення дітей та влаштування їх до державних закладів до моменту розгляду справи судом минуло вже понад рік. На думку суду, це достатній термін, аби виправитися та стати на шлях відповідального батьківства. Проте за цей час батьки не вжили достатніх заходів, щоб повернути своїх дітей назад до своєї родини. Батьки і досі не влаштувалися на роботу, не навели лад у своєму помешканні, відвідували своїх дітей всього декілька разів. Вказане свідчить про недостатню мотивацію та недбале ставлення батьків до своїх дітей, неготовність відповідати за свої вчинки, і небажання виправляти негативну поведінку та явне ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Службою у справах дітей райдержадміністрації 22.06.2018 року було ініційовано винесення на комісію з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відносно їх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На засідання комісії батьки не з'явилися, письмових пояснень та документів не надали. За результатами проведення комісії підготовлено висновок органу опіки і піклування Полтавської райдержадміністрації від 04.07.2018 року №1983/01-32, відповідно до якого вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей. Вищевказані обставини свідчать про те, що відповідачі ухилилися від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, наслідком чого є позбавлення батьківських прав, що є санкцією за їх протиправну винну поведінку, тобто юридичною відповідальністю. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей, в зв'язку з чим, враховуючи те, що факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, підтверджується зібраними у справі доказами, суд дійшов до висновку про наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення відповідачів батьківських прав, що в свою чергу слугуватиме захисту прав дітей у вирішенні всіх їх життєвих питань, прав на гарантований державою соціальний захист як дітей, позбавлених батьківського піклування. Отже, аналізуючи всі докази в їх сукупності та враховуючи інтереси дітей, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючі конкретні обставини справи, суд вважає, що з кожного з відповідачів підлягають стягненню на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу); саме такий розмір аліментів є розумним та достатнім для задоволення потреб малолітніх дітей. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 164 СК України, оскільки однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухиляння від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, що доведено позивачем на підставі ст. 81 ЦПК України наявними доказами у справі. Щодо повноважень позивача звертатися з даним позовом суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 (із змінами), органом опіки та піклування є районна державна адміністрація. Відповідно до повноважень органу опіки та піклування на службу у справах дітей райдержадміністрації покладені обов'язки щодо захисту прав і законних інтересів дітей. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved