Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачами зобов'язань за укладеним сторонами договорами кредиту і поруки та наявність заборгованості, яку позивач просив стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути заборгованість за кредитним зобов'язанням в розмірі 106 253 грн. 82 коп. Під час розгляду справи [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати припиненим договір поруки № 150007, укладений 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] щодо поручительства за кредитним договором № 11235060000 від 16 жовтня 2007 року, починаючи з 16 жовтня 2007 року, посилаючись на збільшення обсягу кредитних зобов'язань без згоди поручителя. Крім того, [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати протиправними дії ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором № 11235060000 від 16.10.2007 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», зобов'язати «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», здійснити перерахунок боргових зобов'язань за кредитним договором № 11235060000 від 16 жовтня 2007 року, виходячи з процентної ставки в розмірі 13 %, посилаючись на те, що відповідач в односторонньому порядку незаконно збільшив відсоткову ставку за кредитним договором. Представник первісного позивача ПАТ «Дельта Банк» Зозуля К.В. в судовому засіданні первісний позов підтримав повністю, проти зустрічних позовів заперечив повністю, посилаючись на невиконання відповідачами умов кредитного договору, підвищення кредитором вдвічі процентів, укладення між банком та кредитором додаткової угоди, про яку не було повідомлено письмово поручителя. Представник первісних відповідачів [PERSON] проти первісного позову заперечив повністю, зустрічні позови підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що строки давності пропущені, про зміну процентної ставки боржника і поручителя не повідомлялось, розрахунок боргу складений неналежно, договір поруки припинений з огляду на збільшення обсягу заборгованості та пропуск строків звернення до поручителя, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11235060000, за умовами якого банком було надано [PERSON] кредит в розмірі 20 500 доларів США строком до 16.10.2014 року. Вказаний кредитний договір має письмову форму, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 150007, згідно якого останній поручився відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язання за вказаним вище кредитним договором. Крім того, 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 11235060000, якою було змінено умови кредитування, зокрема було передбачено можливість подвійного збільшення розміру процентної ставки за умови настання певних обставин. Судом встановлено, що про укладення додаткової угоди та зміну умов кредитування поручителя [PERSON] не було повідомлено, що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи. Правонаступником акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» за вказаними вище кредитним договором та договором поруки на цей час є позивач - ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується договорами, листами, іншими матеріалами справи, а також не оспорюється сторонами. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання боржником умов договору та наявність боргу за кредитним договором в розмірі 73 241 грн. 05 коп., яка станом на 19.03.2013 року складається із заборгованості за кредитом в розмірі 73 241 грн. 05 коп. (9 163,15 долари США в перерахунку по курсу НБУ). Крім того станом на 19.03.2013 року банком нараховано заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 33 012 грн. 77 коп. (4 130,21 доларів США в перерахунку по курсу НБУ). Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Досудові вимоги відповідачами залишені без розгляду, заборгованість за кредитом не сплачувалась навіть частково. Оскільки відповідач [PERSON] в односторонньому порядку не виконує договорні зобов'язання, на неї в судовому порядку слід покласти обов'язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів, а саме заборгованості за кредитом. Поряд з тим, достатніх правових підстав для стягнення заборгованості за процентами суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду встановлено необґрунтованість наданого позивачем розрахунку розміру заборгованості, протиправність дій банку по збільшенню процентної ставки. При цьому достовірне визначення судом дійсного розміру заборгованості за процентами неможливе за відсутністю вихідних даних, оскільки в судовому засіданні представник позивача вказував на необізнаність із розміром процентів, які застосовувались при розрахунку відповідної заборгованості, договором та додатковою угодою передбачено диференційований порядок нарахування процентів в залежності від певних періодів та певних обставин, про які відомості суду не подані, а наявні у справі письмові докази не містять конкретизованого розміру процентів за користування кредитом, який можливо було в використати для проведення відповідних розрахунків. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги первісного позову в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 33 012 грн. 77 коп., тому в цій частині первісного позову слід відмовити. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом в односторонньому порядку суттєво змінив умови договірних зобов'язань, а саме підвищив проценти за користування кредитом, про що у передбаченій договором та законом формі не поставив до відома позичальника та поручителя. Доводи представника позивача про відповідність таких дій умовам договору суд вважає необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів дотримання відповідної процедури суду не подано. Враховуючи викладене, поручитель не має передбаченого законом обов'язку нести солідарну відповідальність за невиконання боржником кредитних зобов'язань, тому достатніх правових підстав для покладення на [PERSON] грошових зобов'язань суд не вбачає. В цій частині первісного позову також слід відмовити. Вирішуючи питання про позовну давність суд враховує наступне. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.1.2.2 договору строк повного погашення кредиту - 16.10.2014 року. Таким чином, передбачений договором строк позовної давності не сплинув, заява представника відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності є безпідставною. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню лише частково. Вирішуючи вимоги зустрічного позову [PERSON] суд враховує наступне. Зобов'язання [PERSON] щодо наданого банком [PERSON] кредиту обумовлені договором поруки № 150007 від 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Додаткова угоду № 1 від 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] до кредитного договору № 11235060000, якою було змінено умови кредитування, зокрема було передбачено можливість подвійного збільшення розміру процентної ставки була укладена без участі поручителя [PERSON] Зміна умов кредитування, зокрема збільшення вдвічі процентної ставки, а відтак і збільшення обсягу майнової відповідальності поручителя, здійснювалась без погодження із поручителем, про такі зміни він у встановленому порядку не повідомлявся, що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, під час розгляду справи доводи зустрічного позову знайшли підтвердження, вимоги [PERSON] як поручителя грунтуються на матеріалах справи та нормах чинного законодавства, тому підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги зустрічного позову [PERSON] суд враховує наступне. Згідно ч.ч.1,3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом статей 536 та 1054 ЦК України розмір процентної ставки є істотною умовою кредитного договору, щодо якої сторони повинні дійти згоди в належній формі. Кредитний договір та додаткова угода до нього були укладені та підписані за участю банка та [PERSON] в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1054 ч.1 ст.1055 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку банком із невстановленої судом дати в односторонньому порядку збільшено процентну ставку без дотримання умов договору та чинного законодавства щодо належного повідомлення боржника як споживача про настання передбачених договором обставин, які є підставою для підвищення процентної ставки, а також час дії та розмір підвищеної процентної ставки. Згідно п.4 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Таким чином, вказані вище дії банку суперечать чинному законодавству, отже є протиправними. Враховуючи сукупність вказаних вище обставин, суд вважає, що підвищення відсоткової ставки було вчинено з порушенням чинного законодавства, тому таке підвищення підлягає визнанню недійсним, оскільки порушує законні права та інтереси [PERSON], які слід захистити в судовому порядку. Вирішуючи спір в іншій частині суд приймає до уваги наступне. Враховуючи положення ст. 11, ч.1 ст.12, ч.2 ст.14 ЦК України, відсутність відомостей досягнення сторонами згоди щодо виконання таких дій, які [PERSON] просить зобов'язати вчинити відповідача в судовому порядку, відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували обов'язок банку нараховувати проценти за користування кредитом протягом чинності договору саме в розмірі 13 %, однак зважаючи на доведеність протиправності дій банку щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки, суд вважає можливим зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» здійснити перерахунок боргових зобов'язань за кредитним договором № 11235060000 від 16 жовтня 2007 року, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], виходячи із умов договору та додаткової угоди до нього. При цьому, на думку суду, зміст задоволених зустрічних позовних вимог є достатнім для відновлення порушених банком законних прав та інтересів позивача за зустрічним позовом. Таким чином зустрічні позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши дійсний характер спірних правовідносин, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що первісні позовні вимоги та зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити лише частково, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial