Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Наприкінці липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 лютого 2015 року о 15 годині 30 хвилин в м. Бориспіль по вул. Шевченка трапилась дорожньо-транспортна за участю автомобіля, марки «Opel Vectra», номерний знак [NUMBER], яким керував позивач, та автобуса марки «ГАЗ 330202-206», номерний знак [NUMBER]., під керуванням [PERSON] Внаслідок недотримання безпечної дистанції [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем позивача та наніс механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2015 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4131630 від 02 жовтня 2014 року. Вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] у результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 47744 гривень 24 копійки. Тому обовязок щодо відшкодування завданої позивачу шкоди покладається на відповідачів. Відповідачі ухиляються від добровільного відшкодування шкоди. Тому, [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Україна» страхове відшкодування у розмірі 47244 гривень 24 копійки, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 3805 гривень 42 копійки, а також витрати на оплату послуг експерта у розмірі 950 гривень. Крім цього, просить стягнути з [PERSON] на його користь франшизу у розмірі 500 гривень. У судове засідання сторони не зявились. [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності. Представник ПрАТ «СК «Україна» у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Київській області [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрованим не значиться (а.с.47). Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик у пресі в газеті «Час Київщини» від 30 жовтня 2015 року №41 (184) (а.с.62). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року о 15 годині 30 хвилин в м. Бориспіль Київської області по вул. Шевченка, [PERSON], керуючи автобусом марки «ГАЗ 330202-206», номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Vectra», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України. Вказана обставина підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду від 17 лютого 2015 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП (а.с.9-10). Як вбачається зі звіту №0335/15 про оцінку матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки «Opel Vectra», номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток становить 47744 гривень 24 копійки (а.с.11-36). У відповідності до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 цього ж Кодексу, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Разом з цим, за змістом ст.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з ст.12.1 вказаного Закону України розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судом встановлено, що винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] 02 жовтня 2014 року [PERSON] уклав з ПрАТ «СК «Україна» договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4131630 (а.с.38). За цим договором, [PERSON] застрахував в ПрАТ «СК «Україна» свою цивільно-правову відповідальність, повязану з експлуатацією автомобіля марки «ГАЗ 330202-206», номерний знак [NUMBER]. Цим самим договором була встановлена франшиза у розмірі 500 гривень, а також ліміт відповідальності (страхова сума) у розмірі 50000 гривень. Таким чином, у ПрАТ «СК «Україна» виник обовязок виплатити [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 47244 гривень 24 копійки (47744,24-500). В свою чергу, у [PERSON] виник обовязок сплатити позивачу франшизу у розмірі 500 гривень. Згідно з ст.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Встановлено, що 02 березня 2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7,8). 16 червня 2015 року позивач звертався до ПрАТ «СК «Україна» з претензією щодо необхідності виплати страхового відшкодування (а.с.40-42). Незважаючи на це, відповідачі ухиляються від виплати страхового відшкодування. За правилами ст.36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зважаючи на те, що 02 березня 2015 року [PERSON] звертався до ПрАТ «СК «Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, таким чином, кінцевою датою виплати страхового відшкодування було 02 червня 2015 року. Тому на момент звернення до суду кількість днів прострочення сплати суми заборгованості становить 49 днів. З розрахунку, наданого позивачем в позовній заяві, вбачається, що розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування складає 3805 гривень 42 копійки. Крім цього, згідно з ст.34.2 та ст.34.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). [PERSON]І поніс витрати щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого йому в результаті дорожнього-транспортної пригоди у розмірі 950 гривень, що підтверджується квитанцією №480843 від 21 лютого 2015 року (а.с.37). Зважаючи на викладене, суд вважає, що з ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача належить стягнути страхове відшкодування у розмірі 47244 гривень 24 копійок, витрати на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 950 гривень, а також пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 3805 гривень 42 копійки. В свою чергу, з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути франшизу у розмірі 500 гривень. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції від 22 липня 2015 року (а.с.6) вбачається, що при предявленні позову [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 525 гривень. Позов задоволений повністю. З огляду на це, з ПрАТ «СК «Україна» та [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 262 гривень 50 копійок з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved