Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Описова частина Короткий зміст\~позовних вимог 21 червня 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] . У позові зазначили, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області (реєстровий номер 1-4033) [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 40/100 частин житлового будинку (квартира [ADDRESS] , що розташовані на земельній ділянці комунальної власності по [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. (реєстровий номер 281) [PERSON] є власником 15/100 частин житлового будинку (квартира [ADDRESS] ) з відповідною частиною господарчих будівель і споруд (сарай «Б», прибудова «б» до сараю «Б», убиральня «Ж»), що розташовані на земельній ділянці комунальної власності по [ADDRESS] . У відповідності до договору дарування від 23 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. (реєстровий номер 620) [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку (квартира [ADDRESS] ) з відповідною частиною господарчих будівель і споруд (сарай «Д», саж «Е», сарай «М», убиральня «И»), що розташовані по [ADDRESS] на належній їй у відповідності до договору дарування від 23 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. (реєстровий номер 621) земельній ділянці площею 0,1000 га (кадастровий номер 5323810100:50:019:0148) за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Власником 20/100 частин або 1/5 частини вказаного домоволодіння (квартира [ADDRESS] , погріб «К», літня кухня «Л», сарай «Г», убиральня «З»), що розташовані на земельній ділянці комунальної власності по [ADDRESS] , є [PERSON] . У відповідності до технічного паспорта загальна площа земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] складає 0,3157 га. За таких обставин у спільному користуванні співвласників вказаного домоволодіння - власників квартир [ADDRESS] , 2, 3 з належними їм господарськими будівлями і спорудами - перебуває земельна ділянка площею 0,2157 га (0,3157 га - 0,1000 га). Рішенням шістдесят четвертої (позачергової) сесії п`ятого скликання Пирятинської міської ради Полтавської області від 15 липня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право приватної власності та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1262 га, в тому числі 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,0262 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням тридцять четвертої сесії сьомого скликання Пирятинської міської ради Полтавської області від 24 січня 2018 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0965 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. [PERSON] також має намір отримати безоплатно у приватну власність земельну ділянку у розмірі 15/100 частин загальної площі земельної ділянки 0,2157 га (пропорційно моєї частки у праві спільної часткової власності). [PERSON] ігнорує пропозиції позивачів з приводу встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділу у натурі земельних ділянок пропорційно до належних нам - власникам квартир [ADDRESS] - часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] . Навіть у будь-який спосіб (частковий обробіток частин земельної ділянки, спилювання дерева, що росло на земельній ділянці) намагається чинити перешкоди у встановленні порядку користування спільною земельною ділянкою. З огляду на вищевикладене [PERSON] та [PERSON] , не мають змоги інакше, ніж у судовому порядку у зв`язку з перешкодами з боку відповідача, встановити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS] . У зв`язку з чим просять встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована по [ADDRESS] , визначений висновком судової земельно - технічної експертизи. Доводи особи яка подала відзив на позовну заяву 23 липня 2018\~року до\~Пирятинського районного\~суду Полтавської\~області надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в обґрунтування\~якого вказує,\~що позовні\~вимоги позивачів\~є необґрунтованими\~та безпідставними,\~у задоволенні\~яких слід\~відмовити,\~з огладу\~на наступне.\~Сім`я відповідачапроживає\~у квартирі\~ [ADDRESS] \~вищезазначеного будинку\~з 15.03.1984\~після того\~як її\~мати,\~ [PERSON] ,\~отримала в\~спадок дану квартиру. В той час земельна ділянка вже була поділена між співвласниками квартир та кожен користувався конкретно своєю земельною ділянкою. Розмежування пройшло за згодою мешканців, оскільки у 1988 році між мешканцями будинку уже виникало питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, проте дане питання було узгоджено миним шляхом. Тобто починаючи з 1988 року і по сьогодні кожен мешканець користується тією земельною ділянкою, межі якої були узгодженні в 1988 році. Відповідно до платіжних повідомлень, які залишилися мати відповідача з 1985 року сплачувала земельний податок (рента) за 631 кв. м землі. Саме така площа земельної ділянки оскільки, як правильно зазначають позивачі, вся земельна ділянка площею 3157 кв. м повинна ділитися відповідно до часток у спільному майні (будівлі). Так провівши незначні розрахунки отримаємо результат який вкаже на площу землі, якою користується наша сім`я. Так загальна площа становить 3157 кв.м (відповідно до зазначеної площі в технічній документації на будинок) ділимо на 100 та можемо на 20 частин нашої сім`ї в будинку : 3157:100x20= 631,4 кв.м, при заокруглені до цілого маємо 631 кв.м. Тож взявши за основу загальну площу земельної ділянки, яка була до 2007 року, квартира [ADDRESS] мала в загальному 473 кв.м, квартира № 2 - 631 кв.м., квартира № З 1262 кв.м, а квартира № 4 771 кв.м, в сумі 474+631+1263+789=3157 кв.м. Площа земельної ділянки, зазначена в Технічній документації на будинок, є приблизною оскільки її точно ніхто ніколи не вимірював, а ті мірила якими користувалися в Радянському Союзі були далекі від еталону одиниці виміру. Відповідно до зазначених площ кожен власник квартири здійснював плату за землю (ренту). В 2007 році власник квартири [ADDRESS] [PERSON] використав та приватизував земельну ділянку якою останній користувався. Під час проведення приватизації ПП «Пирятинський земельно-кадастровий центр» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. З незрозумілих та не відомих відповідачу причин площу земельної ділянки визначено як 0,1008 га замість 0,0789 га. Також в Акті встановлення меж земельної ділянки від 12.04.2006 року в графі «Розмір земельної ділянки згідно з фактичних обмірів затверджені рішенням ради, розмір ділянки. В\~графі «Зауваження\~сторін »\~зазначено що\~останніх не\~виявлено,\~а самими\~сторонами є\~завідуючий земельним\~відділом виконкому\~Пирятинської міськради\~ [PERSON] ,\~голова міськради\~Шаповал Д.М.\~та сам\~замовник [PERSON] ,\~інших сторін\~в даному акті немає. Також в доданій Схемі меж та розмірів земельної ділянки в графі «Опис та погодження меж» зазначено чотири сторони, а саме: власник квартири [ADDRESS] [PERSON] (мати, спадкоємця та Позивач по справі [PERSON] ); д/с «Берізка», [PERSON] , Пирятинська міська рада. Враховуючи це можна з впевненістю сказати, що підчас приватизації землі громадянином [PERSON] про дійсні розміри приватизації знали лише представники міської ради, дитячий садок «Берізка», [PERSON] та власниця квартири [ADDRESS] [PERSON] , інший співвласник .будинку [ADDRESS] не підписував та не міг знати про те, що [PERSON] приватизував земельну ділянку 0,0219 га (0,1008-0,0789) більше ніж мав би при правильному поділі на частки між співлвасниками будинку. На сьогодні власники квартир [ADDRESS] , [INFO] та [ADDRESS] змінилися і знову виник спір з тих самих підстав, що і в 1988 році, але на сьогодні за рахунок того, що частина земельної ділянки вже приватизована з порушенням частковості, мені гься нові співвласники нав`язати думку, що нібито я порушую їх право на відповідну частку в землі і розподіл по частках повинен вже вестися за новим розміром земельної ділянки яка зменшилася на 0,1008 га. Вважає такі умови не прийнятними такими, що порушують мої конституційні права. [PERSON] самовільно знищив ті межові знаки, які знаходилися на земельній ділянці з 80-х років, викопав та знищив стовпи які були вкопані аби візуально було виділяти земельні ділянки. У зв`язку з викладеним просить встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована по [ADDRESS] в тих межах, щ були визначені між співвласниками земельної ділянки в 1988 року ухваливши відповідне рішення про встановлення саме такого порядку користування. Пояснення учасників справи у судових засіданнях У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимога свого довірителя підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що позивач не може продати належну йому квартиру, оскільки не виділена земельна ділянка з землі, що перебуває у спільному користування співвласників та не може отримати кадастрокий номер на земельну ділянку. Відповідач у добровільному порядку не бажає поділити дану земельну ділянку та заперечує проти присвоєння їй загального кадастрового номера, тому [PERSON] був змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] адвокат Ковтун М.В. у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив позов задовольнити, пояснив, що порядок користування земельною ділянкою розташованою по [ADDRESS] між співвласника не встановлений до сьогоднішнього дня. Між позивачами спору щодо користування даною земельною ділянкою не виникає, вони згодні на любі умови користування, лише б їх він був встановлений лише з прив`язкою до їх будівель, які закріплені до кожною із квартир. Відповідач не приймає жодної пропозиції щодо встановлення порядку користування земельної ділянки у зв`язку з чим виник даний спір. Про те що існує встановлений порядок користування даною земельною ділянкою, як стверджує відповідач, не підтверджується жодними обставинами та жодними належними доказами. Матеріали геозедичних вимірювань не містять твердих меж, знаків або ознак, що земельна ділянка поділена між співвласниками і що вони якось позначені. Спір виник і у порядку користування земельною ділянкою з того, що позивачем було спиляно дерево, яке як вважає відповідач знаходилося на належній їй земельній ділянці. Проте жодна земельна ділянка не виділена нікому, нікому не належить бо ніким не приватизована, належить до земель міської ради. Не підтверджується також і та обставина, що був встановлений порядок користування земельною ділянкою, із доданого відзиву слідує, що з рішення суду від 17.05.1998 вбачається, що і на той час був спір між співвласниками даного домоволодіння, справа була закрита, проте спір не вирішено. Матеріали справи не містять доказів про те, що нібито був встановлений порядок користування, він встановлений не був, як між попередніми співвласниками так і між теперішніми. У позасудовому порядку спір не вирішено, тому був поданий даний позов. Найбільше прийнятним із запропонованих експертами варіантів розподілу вважає перший та третій варіант. Підставною розподілу також є той факт, що Пирятинською міською радою було вскладено адмінпротокол про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] щодо неналежного утримання земельної ділянки, хоча співвласників там троє, і коли виникло питання, розмежування адміністративної відповідальності, то відповідач також самоусулась, що є доказом того, що порядок користування земельною ділянкою встановлений не був, земельні ділянки є спільним об`єктом, зокрема парканів і зовнішніх меж, внутрішні межі не встановлені і не підтверджені ніякими доказами. Це лише слова відповідача і обраний нею спосіб захисту. Позивачі намагалися вирішити даний спір у позасудовому порядку, але відповідач не погоджувась на жодні умови. Відповідач [PERSON] не визнала позов, зазначила, що бажає користуватися земельною ділянкою якою користувалася раніше її мама. Жодний із запропонованих експертом варіантів поділу земельної ділянки не підтримує. Представник відповідача заперечив проти позову, його довірительку не влаштовує жоден із запропонованих варіантів користування земельною ділянкою, зазначив, що вважає, що у даній справі спір відсутній, його не існувало до певного часу, можливо з погляду позивачів іхні права є порушеними. Оскільки один з позивачів зазначив, що попорушенням його права є неможливість отримати належним чином оформлену технічну документацію із визначення ідентифікаційних ознак земельної ділянки, якою є кадастровий номер. [PERSON] не подано доказів, що така технічна документація замовлялася і з боку суміжних користувачів були якісь заперечення, або якась бездіяльність у плані підписання чи не підписання факту визначення меж. Насправді спору не має. Представник підтримує позицію відповідача, їх не влаштовує щоден із запропонованих варіантів розподілу, вважає їх не прийнятними. Зазначив строк позовної давності, оскільки позивачам про існування проблеми було відомо давно, ще починаючи з 2007 року, то спір має бути вирішено із урахування строків передбачених законом. Вважає позов необґрунтованим, підстави для його задоволення відсутні. Представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пирятинської міської ради Полтавської області Кудрявцев О.О. при вирішенні спору покладався на розсуд суду, у судовому засіданні пояснив, що земельну ділянку, належну квартирі [ADDRESS] було приватизовано. Право користування іншим співвласникам решти земельної ділянки документами встановлено не було. Міська рада знала, що стосовно земельної ділянки між її співвласниками виникають суперечки щодо користування нею. По даному питанню була проведена технічна експертиза земельної ділянки. Представник вважає, що сторонам необхідно визначитися одним із запропонованих експертами варіантів розподілу, для вирішення даного спору. Питання розмежування даної ділянки вирішується давно. Розмежувань земельної ділянки не було. Процесуальні дії та рішення у справі. 21 червня 2018 року до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява з додатками. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Ощинську Ю.О. (том 1 а.с. 2-39). Ухвалою суду від 25 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 40). 23 липня 2018 року представником відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву з додатками (том 1 а.с. 48-63). Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року призначено по справі земельно-технічну експертизу (т. 1 а.с. 82-83). Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року призначено по справі земельно-технічну експертизу в іншому експертному центрі (т. 1 а.с. 113-114). 04 грудня 2018 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 19.11.2018 (т. 1 а.с. 124-135). Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 січня 2019 року апеляційну скаргу на ухвалу суду від 19.11.2018 залишено без задоволення (т. 1 а.с. 174-175). Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року поновлено провадженя у справі (т. 1 а.с. 208). Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів (т. 1 а.с. 225-227). Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року зупинено провадження у справі (т. 1 а.с. 227а). 11 серпня 2020 року надійшов до суду висновок експертів № 2391/30 за результатами проведеної комісійної земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 544/777/18 (т. 2 а.с. 102-119). Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року поновлено провадження по справі (т. 2 а.с. 121). Фактичні обставини справи встановлені судом та зміст спірних правовідносин Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавськоїх області Запорожець О.О. [PERSON] є власником 15/100\~(п`ятнадцяти\~сотих)\~частки житлового\~будинку з\~господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] , будинок [ADDRESS] та в цілому складається із: житлового будинку «А-1», житловою площею 100,5 кв.м, загальною площею 204,4 кв.м, сараю з прибудовою-Б, сараю-В, сараю-Г, сараю-Д, сажу-Е, сараю-М, літньої кухні-Л, погреба-К, погреба під «Д», вбиральні-Ж, вбиральні-3, вбиральні-И, вбиральні-Н, огорожі №1, водопроводу №2, вигрібної ями №3, належного спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Пирятинською держнотконторою 23.07.1973 року за реєстром №1279. Право власності на нерухоме майно зареєстровано комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу №7 за №686 (т. 1 а.с. 14-16). Відповідно до договору дарування від 23 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. (реєстровий номер 620) [PERSON] належить 1/4 частини житлового будинку (квартира [ADDRESS] ), розташована на приватній земельній ділянці площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5323810100:50:019:0148, та вцілому складається з житлового будинку А-1 житловою площею 100,5 кв.м, загальною площею 20,4 кв.м. (сараю з прибудовою-Б,б, сараю-В, сараю-Г, сараю-Д, сажу-Е, сараю-М, літньої кухні-Л, погреба-К, погреба під «Д», вбиральні-Ж, вбиральні-3, вбиральні-И, вбиральні-Н, огорожі №1, водопроводу №2, вигрібної ями №3, погрібника-О), та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,1000 га, що розташовані по [ADDRESS] на належній їй у відповідності до договору дарування від 23 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. (реєстровий номер 621), кадастровий номер 5323810100:50:019:0148 (т. 1 а.с. 17-21). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області (реєстровий номер 1-4033) [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 40/100 частин житлового будинку (квартира [ADDRESS] ) з відповідною частиною господарчих будівель і споруд, житлового будинку «А-1», житловою площею 50 кв.м, загальною площею 191,10 кв.м. сараю «Б», сараю «В», сараю «Г», літньої кухні «Л»,\~сараю «М»,\~сажу «Е»,\~сараю «Д»,\~погребу «К»,\~погребу під\~«Д»,\~вбиральні «З»,\~орожі №\~1,\~2,\~водогону №\~2,\~вбиральні «И»,\~вбиральні «Ж».\~Земельна ділянка площе 0.06\~га, на якій розташований житловий будинок з сподарськими будівлями і спорудами. 40/100 часток якого успадковується, знаходилася у користуванні спадкодавця і належить Пирятинській міській раді Полтавської області, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності по [ADDRESS] (т. 1 а.с. 11-12, 22-27). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 серпня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Кучеренко Галині Миколаївні належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 20/100 часток якого успадковується, знаходиться на землях державного фонду та в цілому складається із: житлового будинку «А-1», житловою площею .100,50 кв.м, загальною площею 205,30 кв.м.,погреба з шийкою «К», погреба під частиною будівлі «під Д», прибудови до сараб «б», сараю «Б», сараю «В», сараю «Г», сараю «Д», сажу «Е», убиральні «Ж», убиральні «З», убиральні «И», Літньої кухні «Л», сараю «М», убиральні «П» огорожі № 1,трубопроводу № 2 (т.1 а.с. 91-93). Загальна площа земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] складає 0,3157 га. За таких обставин у спільному користуванні співвласників вказаного домоволодіння - власників квартир [ADDRESS] , 2, 3 з належними їм господарськими будівлями і спорудами - перебуває земельна ділянка площею 0,2157 га (0,3157га - 0,1000га). Рішенням шістдесят четвертої (позачергової) сесії п`ятого скликання Пирятинської міської ради Полтавської області від 15 липня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право приватної власності та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1262 га, в тому числі 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,0262 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням тридцять четвертої сесії сьомого скликання Пирятинської міської ради Полтавської області від 24 січня 2018 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0965 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 1 а.с. 33-34). Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] [ADDRESS] , на території Пирятинської міської ради, останньому на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0,1008, кадастровий номер 5323810100500190148 (т. 1 а.с. 35-38). За клопотанням представника позивача у справі будо призначено земельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової комісійної земельно-технічної експертизи №2391/30 від 05.06.2020 (т. 2, а.с. 103-119), враховуючи вище наведене та результати топографо-геодезичної зйомки, розрахунку розміру площі земельних ділянок співвласників квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] . приймається площа земельної ділянки 2182,0 м2. Таким чином: на частку (20%) [PERSON] приходиться земельна ділянка площею 436,4 кв.м. (2182*20%); на частку (27%) [PERSON] приходиться земельна ділянка площею 589,1 кв.м. (2182*27%); на частку (53%) [PERSON] приходиться земельна ділянка площею 1156,5 (2182*53%). В ході проведення натурного обстеження встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] у кварталі житлової забудови. При цьому із західної сторони домоволодіння мається [ADDRESS] та підхід на територію земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласників домоволодіння, а саме квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , відбувається через хвіртку та ворота, що розташовані зі сторони [ADDRESS] . На території даної земельної ділянки відсутні огорожі та межові знаки, які б розмежовували територію між співвласниками вищезазначених квартир та відокремлювали приватизовану земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер 5323810100:50:019:0148). Згідно даним технічного паспорту, виготовленого станом на 28.02.2017 на земельній ділянці розташовані: (Додаток №2) житловий будинок літ. «А-1»; сіни літ. «а1», «а1», «а3», «а4»; тамбур літ. «а5»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «В»; сарай літ. «Г»; сарай літ. «Д»; вбиральня літ. «Ж»; вбиральня літ. «З»; вбиральня літ. «И»; погріб під літ. «Д»; саж літ. «Е»; літня кухня літ. «Л»; погріб літ. «К»; сарай літ. «М»; вбиральня літ. «Н»; огорожа №1; водопровід №2; вигрібна яма №3. У матеріалах цивільної справи наявний Акт конкретного користування будівлями і спорудами між співвласниками домоволодіння [ADDRESS] . Згідно вищезазначеного акту встановлено, що: по заяві\~власника [PERSON] , в користуванні знаходиться: 1-1 пл. 6,6 кв.м, 1-2 пл. 13,7 кв.м, 1-3 пл.11,3 кв.м, 1-4 пл.6,0 кв.м, сарай з прибудовою «Б», вбиральня «Ж» (Додаток № 2,3); по заяві [PERSON] , в користуванні знаходиться: 2-1 пл. 9,0 кв.м, 2-2 пл. 1,0 кв.м, 2-3 пл. 5,3 кв.м, 2-1 пл. 14,4 кв.м, 2-5 пл.12,2 кв.м, сарай «Г», літня кухня «Л», вбиральня «3», % орогожі № 2, погріб «К» (Додаток № 2, 3); по заяві\~власника [PERSON] ,\~в користуванні знаходиться: 3-3 пл. 6,1м2, 3-2 пл. 4.4 кв.м, 3-4 пл. 17,1 кв.м., 3-5 пл. 37,1 кв.м, І пл. 3,6 кв.м, сарай «В», вбиральня «Н», погрібник «О», огорожа (Додаток№ 2, 3). Водогін у загальному користуванні. При цьому\~у вказаному\~вище Акті\~також зазначено,\~що «по заяві [PERSON] в користуванні знаходиться: 4-1 пл. 2,0 кв.м, 4-2 пл. 9,4 кв.м, 4-4 пл. 8,8 кв.м, 4-3 пл. 3,4 кв.м, 4- 5 пл. 22,6кв.м 4-6 пл. 11,3 кв.м, сарай «Д», погріб під «Д», саж «Е», вбиральня «И», сарай «М», огорожа, яма вигрібна (Додаток № 2, 3). Вказані будівлі та споруди, що розташовані на приватизованій земельній ділянці з адастровим номером 5323810100:50:019:0148, перебувають у власності [PERSON] . На підставі вище наведеного в подальшому при визначені порядку користування земельною ділянкою між співвласниками квартир [ADDRESS] , 2, 3 враховуються будівлі та споруди якими користується кожний із них без врахування тих будівель і споруд, що знаходяться в . ктичному користуванні співвласника кв. [ADDRESS] . Площа та конфігурація окремих земельних ділянок для обслуговування житлового танку, господарських будівель, споруд при визначені варіантів порядку користування х .іельною ділянкою визначається з врахуванням наступних чинників: забезпечити незалежність функціонування, обслуговування та використання будівель і споруд земельних ділянок окремих співвласників; забезпечити доступ співвласників до об`єкту загального користування (при наявності); відстань від глухих стін житлового будинку або господарської споруди до межі суміжної ділянки повинна бути не менше 1 м. (п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 ); при наявності на ділянці водопровідної колонки, колодязя або вигребу, як: знаходяться в загальному користуванні, до них повинен бути забезпечений підхід від усіх частин двору. Виходячи з розміщення будівель та споруд, розташування, планування і розмірів приміщень в житловому будинку, можливості доступу до земельної ділянки з двох сторін, саме зі сторони вулиці та проїзду та з урахуванням часток співвласників, які зазначені в листі Пирятинського районного суду Полтавської області №544/777/18/2578/2020 від 13.04.202 на розгляд суду запропоновано три варіанти порядку користування розподілу земельної ділянки площею 2182м2 по [ADDRESS] : два варіанти порядку користування земельною ділянкою з частиною земельних ділянок, які пропонуються у спільне користування (варіант № 1 та №2); один варіант окремого порядку користування земельними ділянками з ізольоваї виїздами безпосередньо для кожного співвласника та можливістю в подальшому виділи в окремий об`єкт нерухомого майна за умови влаштування водопровідної мере:т підключенням її до водопровідного колодязя, що знаходиться на земельній діл - співвласника квартири [ADDRESS] (варіант №3). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Суд, заслухавши пояснення позивачів, їх представників, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Відповідно до положень ст.\~55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені нормативними положеннями ст. 16 ЦК України. Згідно до положень ст.\~13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 3, ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 318\~ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст.\~377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Частиною першою статті 356\~ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358\~ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 Земельного кодексу Української РСР 1990 року (далі ЗК України) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120\~ЗК України\~2001\~року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. Відповідно до ч.2, 4 ст.120\~ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Частиною першою статті 88\~ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частини четверто статті 88\~цього Кодексу учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 19, 21 Постанови від\~16.04.2004\~року N\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Аналізуючи чинне законодавство, належить дійти висновку, що при переході права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у праві власності на будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. При переході права власності на об`єкт нерухомості у даному випадку, слід враховувати, що за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120\~ЗК України в поєднанні з нормою статті 125\~цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Висновки за результатами розгляду справи та щодо розподілу судових витрат Таким чином, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд виходить із розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно та відсутністю порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Як зазначено вище, позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 04.04.2017 належить 15/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями, позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 21.11.2009 належить 40/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями, відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 0.08.2013 року належить 20/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями. Договір про користування земельною ділянкою між співвласниками будинку за адресрю: [ADDRESS] не укладався. Тому, суд встановлює порядок користування земельною ділянкою, з виділенням у користування сторонам площі земельної ділянки, пропорційної площі у праві власності на будинок та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Експертом у висновку судової земельно - технічної експертизи від 05.06.2020 за №2391/30 запропоновано три можливих варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, виходячи із часток у праві власності на будинок, розташованою по [ADDRESS] , між співвласниками будинковолодіння, які графічно зображені на схемах в додатку до даного висновку. Варіанти поділу різняться: два варіанти порядку користування земельною ділянкою з частиною земельних ділянок, які пропонуються у спільне користування (варіант № 1 та №2); один варіант окремого порядку користування земельними ділянками з ізольоваї виїздами безпосередньо для кожного співвласника та можливістю в подальшому виділи в окремий об`єкт нерухомого майна за умови влаштування водопровідної мере:т підключенням її до водопровідного колодязя, що знаходиться на земельній діл - співвласника квартири [ADDRESS] (варіант №3). Суд звертає увагу на тому, що відповідач [PERSON] заперечувала проти будь-якого із варіантів користування земельною ділянкою при цьому не спростувавши призначенням іншою експертизою та не запропонувавши жодного альтернативного варіанту, з чого вбачається порушення принципу змагальності сторін. Просила надати їй земельну ділянку в тому ж розмірі як користувалася її бабуся, а після смерті останньої - мати до часу смерті, проте не навели конкретних пропозицій (варіантів) щодо її розподілу, користування та не надала на підтвердження відповідних доказів. Врегулювання відносин між співвласниками і вирішення спору між сусідами не знайшло логічного завершення. Тому, суд доходить висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою за першим варіантом користування земельною ділянкою. Запропонований експертом варіант відповідає частці у праві власності на будинок, надасть право відповідачам на безперешкодне користування будинком і здійснення догляду за ним, можливість проходу з вулиці на подвір`я та найбільш повно враховує інтереси всіх співвласників будинку, оскільки забезпечує можливість безперешкодного користування будинком і здійснення догляду за ним, можливість проходу з вулиці на подвір`я, до земельної ділянки. У судовому засідання представником відповідача [PERSON] адвокатом Ступніком С.В. піднімалося питання застосування строку позовної давності. Позовна давність це строк для захисту права за позовом особи, право якої порушене. Іншими словами, це строк протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати захисту чи примусового здійснення свого права через суд. За загальним правилом, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У судовому засіданні знайшов спростування факт застосування строку позовної давності у тому, що спір між сторонами виник з 2017 року, коли позивач [PERSON] вирішив продати свою частку квартири, звернувшись до міської ради, останньому потрібна була згоду всіх співвласників квартир. Було запропоновано кілька варіантів розподілу земельної ділянки відповідно до пропорційних часток квартир з передбаченням спільного проходу, проте вказані пропозиції були відхилені власниками квартир. Позивач [PERSON] стала співвласником частки житлового будинку з господарськими будівлями 04.04.2017 року. Вирішення даного спору у судовому порядку є наслідком не вирішення питання піднятого у заяві [PERSON] 10.11.2017 (т. 1 а.с. 28) в позасудовому порядку виконавчим комітетом Пирятинської міської ради. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з проведенням експертизи. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] були понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн, витрати пов`язані із залученям спеціалістів у розмірі 2500 та витрати на проведення комісійної земельно-технічної експертизи у ромірі 4396 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON] [PERSON] було витрачено на проведення комісійної земельно-технічної експертизи 4396 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Вказані витрати є обґрунтовані, співмірні та підтверджені належними доказами.

Outcome: approved