Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов вмотивовано тим, що 27 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №51, згідно із яким Банк надав позичальнику [PERSON] кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 21000,00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних. Кредит надався на споживчі цілі строком на десять років з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 27 березня 2018 року. Згідно пункту 1.2 договору відновлювальної кредитної лінії,кредит надався окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 27 березня 2010 року. На дату закінчення вказаного період визначається сума фактичної заборгованості за Кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до 10 числа кожного місяця, починаючи з травня місяця 2008 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 27 березня 2018 року. Згідно п.1.5.1.1 договору, проценти нараховуються банком щомісячно на відповідний рахунок за методом факт-факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Пунктом 3.3.1. договору відновлювальної кредитної лінії встановлено, що позичальник точно в строки, обумовлені цим Договором має повернути кредит в сумі 21000,00 євро, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, на першу вимогу Банку в порядку, передбаченому цим Договором достроково повернути кредит із одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по Кредиту, а також сплатити штрафні санкції, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки, під якими Сторони розуміють витрати будь-якої із сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані. Згідно п.3.3.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього Догоовру. Пунктом 4.1 договору передбачено забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором, в тому числі і додатковими договорами. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 27 березня 2008 року між АТ «Ощадбанк», як кредитором, [PERSON], як позичальником, та [PERSON], як Поручителем, було укладено Договір поруки №50, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати у повному обсязі за зобов'язаннями позичальника щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі та у порядку, визначених кредитним договором. Відповідно до умов договору поруки, у випадку невиконання боржником його зобов'язань перед кредитором, згідно кредитного договору, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор виконав свої зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії. Проте, позичальник став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим у позичальника виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Станом на 18 квітня 2018 року заборгованість відповідачів за Кредитним договором не погашена та становить 9023,63 євро , що є заборгованістю за основним боргом та відсотками та 35579,68 грн, що є заборгованістю по нарахованій пені. З них: 8443,63 (вісім тисяч чотириста сорок три) євро 63 євроценти - заборгованість за основним боргом; 580,00 (п'ятсот вісімдесят) євро 00 євроцентів - заборгованість по відсотках; а також 35579,68 (тридцять п'ять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 68 копійок, з яких: 34712,68 (тридцять чотири тисячі сімсот дванадцять) гривень 68 копійок - нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 867,00 (вісімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок - нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків. 17.08.2018 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки надані Банком документи на підтвердження обставин позову (а саме факту надання позики) не відповідають вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а отже подані докази є неналежними і суду належить їх відхилити з цих підстав. При цьому відповідач [PERSON] у відзиві не заперечила жодну фактичну обставину, наведену позивачем на підтвердження позовних вимог. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Розгляд справи проведено у відсутності представника позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, та поданої заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, 28.02.2019 року подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Судовий розгляд справи проведено без участі учасників справи у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 27 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №51, згідно із яким Банк надав позичальнику [PERSON] кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 21000,00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних. Кредит надався на споживчі цілі строком на десять років з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 27 березня 2018 року. Згідно пункту 1.2 договору відновлювальної кредитної лінії,кредит надався окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 27 березня 2010 року. На дату закінчення вказаного період визначається сума фактичної заборгованості за Кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до 10 числа кожного місяця, починаючи з травня місяця 2008 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 27 березня 2018 року. Згідно п.1.5.1.1 договору, проценти нараховуються банком щомісячно на відповідний рахунок за методом факт-факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Пунктом 3.3.1. договору відновлювальної кредитної лінії встановлено, що позичальник точно в строки, обумовлені цим Договором має повернути кредит в сумі 21000,00 євро, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, на першу вимогу Банку в порядку, передбаченому цим Договором достроково повернути кредит із одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по Кредиту, а також сплатити штрафні санкції, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки, під якими Сторони розуміють витрати будь-якої із сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані. Згідно п.3.3.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього Договору. Пунктом 4.1 договору передбачено забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором, в тому числі і додатковими договорами. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 27 березня 2008 року між АТ «Ощадбанк», як кредитором, [PERSON], як позичальником, та [PERSON], як Поручителем, було укладено Договір поруки №50, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати у повному обсязі за зобов'язаннями позичальника щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі та у порядку, визначених кредитним договором. Відповідно до умов договору поруки, у випадку невиконання боржником його зобов'язань перед кредитором, згідно кредитного договору, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зобов'язання за договором відновлюваної кредитної лінії №51 Банк належним чином виконав, надавши позичальнику на умовах Договору грошові кошти (кредит) окремими частинами (траншами). Факт надання грошових коштів та їх сума підтверджена наступними письмовими доказами: видатковим касовим ордером від 07.04.2008 року на суму 11000,00 євро; видатковим касовим ордером від 11.06.2008 року на суму 1000,00 євро; видатковим касовим ордером від 17.06.2008 року на суму 300,00 євро; видатковим касовим ордером від 18.07.2008 року на суму 3500,00 євро; видатковим касовим ордером від 29.07.2008 року на суму 1100,00 євро; видатковим касовим ордером від 03.09.2008 року на суму 5000,00 євро; видатковим касовим ордером від 26.11.2008 року на суму 900,00 євро (а.с.11-17). Доводи відповідача [PERSON] щодо неналежності доказів, наданих позивачем на підтвердження надання кредитних коштів, наведені у відзиві на позовну заяву, суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані. Позивач аргументовано у відповіді на відзив спростував вказані доводи, що знайшло підтвердження під час розгляду судом спору, а саме вірність фотокопій видаткових касових ордерів належним чином завірена, видаткові касові ордери про видачу кожного траншу підписані позичальником [PERSON], справжність підписів відповідачем [PERSON] не заперечена. Крім того, факт отримання грошових коштів окремими частинами (траншами) відповідачем [PERSON] не заперечено як в цілому, так і по кожній видачі (траншу) на підставі видаткових касових ордерів, наданих позивачем на підтвердження обставин позову (загальна сума 22800,00 євро. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії. Проте, відповідач став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Визначена станом на 18 квітня 2018 року заборгованість за Кредитним договором на момент розгляду справи не погашена та становить 9023,63 євро , що є заборгованістю за основним боргом та відсотками та 35579,68 грн, що є заборгованістю по нарахованій пені. З них: 8443,63 (вісім тисяч чотириста сорок три) євро 63 євроценти - заборгованість за основним боргом; 580,00 (п'ятсот вісімдесят) євро 00 євроцентів - заборгованість по відсотках; а також 35579,68 (тридцять п'ять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 68 копійок, з яких: 34712,68 (тридцять чотири тисячі сімсот дванадцять) гривень 68 копійок - нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 867,00 (вісімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок - нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків. (Розрахунок заборгованості по кредитному договору №51 станом на 18.04.2018 року (а.с.5-7)) Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються в договорі. Згідно зі ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, сума заборгованості за договором підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача у повному обсязі. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 4896,25 гривень (а.с.1), які згідно ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України присуджуються зі сторони, не на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved