Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Новомосковський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного Управління Держземагенства у Дніпропетровській області звернувся до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковське міськрайонне управління юстиції в особі Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, про визнання частково недійсним розпорядження, визнання недійсним державного акту, витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому просить: - визнати недійсним розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №1980-р-08 від 23.12.2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Піщанської сільської ради» в частині передачі у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2,0 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області; - визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 382165, виданий на ім'я [PERSON], площею 2,0 га, що розташована за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер - 1223285500:01:076:0024, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08.11.2010 року за № 01-10-126-01701; - скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер - 1223285500:01:076:0026 за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області; - витребувати у [PERSON] шляхом зобов'язання [PERSON] повернути Головному управлінню Держземагенства у Дніпропетровській області земельну ділянку площею 2.0 га, кадастровий номер - 1223285500:01:076:0026, розташовану за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проведеною Новомосковською міжрайонною прокуратурою Дніпропетровської області перевіркою встановлено, що розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації № 1596 від 06.09.2007 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0 га, пасовищ для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі зазначеного розпорядження [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 482227, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі від 17.09.2007 року за № 01-07-126-02064. В подальшому, а саме, 23.12.2008 року Новомосковською районною державною адміністрацією було видано розпорядження № 1980-р-08, яким повторно передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У відповідності до зазначеного розпорядження, [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 382165, виданий на ім'я [PERSON], площею 2,0 га, що розташована за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер - 1223285500:01:076:0026, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08.11.2010 року за № 01-10-126-01701. Прокурор зазначив в заяві, що винесене Новомосковською районною державною адміністрацією розпорядження № 1980-р-08 від 23 грудня 2008 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства суперечить вимогам законодавства України, оскільки, відповідно до вимог ч.4 ст. 116 Земельного Кодексу України, передача безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним Кодексом України проводиться один раз по кожному виду користування. [PERSON] скористалася своїм правом на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тому, повторне отримання у власність земельної ділянки для тих же потреб, законом не передбачено. У зв'язку з вищенаведеним прокурор в інтересах держави звернувся з даним позовом до суду для захисту порушених прав власника земельної ділянки. В судовому засідання прокурор Плоха Л.І. позов підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи його обставинами, викладеними в позовній заяві. В наступне судове засідання прокурор не з'явилася. Представник Головного Управління Держземагенства у Дніпропетровській області та Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області Алєксєєнко Р.Ю. в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення. В наступне судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представників управлінь, позов просила задовольнити. Представник відповідача - Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника реєстраційній службі. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. У відповідності до п.2 ст. 121 Конституції України, та п.2 ст.5 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що прокурор має право на звернення до суду з позовом в інтересах Держави в особі Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області. На підставі ч.4 ст. 122 Земельного Кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб. Наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 72 від 28 лютого 2013 року врегульовано порядок застосування повноважень Головними Управліннями Державного агентства в областях щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що єдиним уповноваженим державою органом здійснювати управлінські функції у спірних правовідносинах є Головне Управління Держземагенства у Дніпропетровській області. Судом встановлено, що розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації № 1596 від 06.09.2007 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0 га, пасовищ для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.14). На підставі зазначеного розпорядження [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 482227, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі від 17.09.2007 року за № 01-07-126-02064 (а.с.9, 10). Суду надано також розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації № 1980-р-08 від 23.12.2008, яким повторно передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.15). У відповідності до зазначеного розпорядження, [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 382165, виданий на ім'я [PERSON], площею 2,0 га, що розташована за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер - 1223285500:01:076:0026, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08.11.2010 року за № 01-10-126-01701 (а.с.15 на обороті-16, 17, 18-19). Згідно до вимог ч.4 ст. 116 Земельного Кодексу України, передача безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним Кодексом України проводиться один раз по кожному виду користування. [PERSON] вже скористалася своїм правом на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, повторне отримання у власність земельної ділянки для тих же потреб не передбачено. У відповідності до ст. 152 ЗК України, захист прав на землю може, крім іншого, здійснюватися шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. В зв'язку з наведеним, розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 1980-р-08 від 23 грудня 2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Піщанської сільської ради» в частині передачі у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2,0 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області повинно бути визнане недійсним. Згідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині зобов'язання [PERSON] повернути державі земельну ділянку є обґрунтованими. Пунктом 8 Постанови Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами, внесеними Постановою Верховного Суду України № 2 від 19 березня 2010 року зазначається, що передбачений такий спосіб захисту, як визнання недійсним документу, виданого на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині визнання недійсним Державного акту на право власної на земельну ділянку також є такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог в частині скасування державної реєстрації прав власності на земельну ділянку, суд приходить до наступного. На обґрунтування зазначених вимог прокурор посилався на п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1141. Відповідно до п. 41 Порядку, передбачено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Суд приходить до переконання, що посилання прокурора на зазначену норму є безпідставним, оскільки, рішенням суду не скасовувалося рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав [PERSON] на спірне нерухоме майно, вищезазначеним Порядком не передбачено інших підстав для скасування державної реєстрації прав. У відповідності до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. У відповідності до п. 37 Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. В в'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку не підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач [PERSON] повинна відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., так як прокурор звільнений від сплати судового збору при подачі позову в інтересах держави. На підставі викладеного

Outcome: partial