Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розмірі 120 661 грн. 83 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 11.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 490057015, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 32 532,05 дол. США терміном по 11.02.2015 року з процентною ставкою за користування кредитом 13 % річних. [PERSON] скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 08.10.2015 року утворилась заборгованість: за кредитом - 5400,76 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 114 875,07 грн.; за відсотками - 272, 06 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 5786,76 грн. Позивач зазначив і те, що на виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, проте відповідачем не було вжито необхідних заходів для погашення заборгованості, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься його письмова заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, у розумінні ст. 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток, як це передбачено нормами ЦПК України, за зареєстрованим місцем її проживання, а тому суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Дослідивши докази у справі у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.02.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490057015, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 32 532,05 дол. США з датою остаточного повернення кредиту 11.02.2015 року. Відповідно до п.п. 2.2 Розділу 1 зазначеного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 13 % річних. Пунктом 10 Розділу 1 вказаного договору передбачено, що він вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання Розділу 1 цього договору, включаючи всі додатки до нього. Згідно п. 3 Розділу 1 кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Графіком погашення кредиту. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Згідно з п. 2.8. Розділу 1 кредитного договору, платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором. Між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 18.02.2011 року було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 490057015 від 11.02.2008 року, відповідно до якого платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються в порядку та на умовах, що визначені у цьому договорі та Додатку № 1 до Договору, який є його невід'ємною частиною, а датою остаточного повернення кредиту встановлено 11.02.2018 року. Свої зобов'язання перед відповідачем банк виконав в повному обсязі надавши кредит у розмірі 32 532,05 дол. США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 08.10.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 5400,76 дол. США, за відсотками - 272,06 дол. США, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості за кредитом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. За ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання, або не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Так, із аналізу наданих суду доказів, вбачається, що [PERSON] скористалася кредитними ресурсами, проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зокрема з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 120 661 грн. 83 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 114 875 грн. 07 коп., заборгованість по відсотках - 5786 грн. 76 коп., враховуючи те, що вимоги позивача заявлені саме в гривневому еквіваленті, який не перевищує дійсну заборгованість відповідно до курсу НБУ станом на день ухвалення рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 1809 грн. 93 коп., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved