Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 12 листопада 2014 року між ПАТ\~«Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~500964481, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит, на загальну суму 21025,29\~грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99\~% на рік з кінцевим терміном повернення 13 листопада 2017 року. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобовязалась щомісяця у строки, визначені Договором, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконала зобовязання за вказаним договором, тому станом на 12 серпня 2015 року утворилась заборгованість у загальній сумі 25917,57\~грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, Банк просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у сумі 25917,57\~грн. Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою представника позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 12 листопада 2014 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» і [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 500964481 (а.с. 8-13). Відповідно до умов вказаного договору Банк надав відповідачу кредит на придбання позичальником майна (послуг), на загальну суму 21025,29\~грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99\~% на рік з кінцевим терміном повернення 13 листопада 2017 року, а [PERSON] зобовязалась щомісяця у строки, визначені Договором здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами ст.\~204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав належним чином, позичальник [PERSON] отримала вказану в договорі суму грошових коштів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальник не виконувала належним чином зобовязання за кредитним договором щодо погашення суми заборгованості за кредитною лінією. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» субєктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у звязку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов. Правовим наслідком порушення виконання зобовязання та одним із видів цивільно-правової відповідальності у відповідності до частини 1 статті 546 та пункту 3 частини 1 статті 610 ЦК України є встановлена договором або законом неустойка. Поняття неустойки дано в статті 549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У розрахунку Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» зазначено, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 12 листопада 2014 року становить 25917,57\~грн. Зазначена сума складається з: 20101,32 грн. заборгованості за сумою кредиту, 1865,95\~грн. - заборгованості за відсотками, 2627,84 грн. заборгованості по комісії, 1322,46\~грн. заборгованості по штрафам (а.с. 16). Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок вказаної суми заборгованості за кредитом, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Позивачем документально підтверджено відповідними платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1218 грн. (а.с. 6), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved