Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Орган опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації Волинської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також стягнення аліментів на її утримання. Свій позов мотивує тим, що відповідачка є матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Реєстрацію народження своєї неповнолітньої дочки відповідач провела відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідачка утриманням, вихованням та навчанням дитини не займається, не цікавиться її фізичним та моральним розвитком. За період проживання на території Бранівської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, ніде не працює, постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не забезпечує дитині належного батьківського піклування, не турбується про її розвиток та умови проживання. Позов просить задовольнити, позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також стягнути аліментів на її утримання в розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив його задовольнити. В судовому засіданні прокурор Смалюк Т.В. позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити предявлений позивачем позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала, пояснила, що вона належним чином виховує свою неповнолітню дочку [PERSON], просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, відповідача дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Як вбачається із свідоцтва про народження, [PERSON] народилася 08 травня 2001 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], тобто відповідачка. [PERSON] районного управління юстиції №1966/02-1.2.32 від 13 вересня 2013 року стверджується, що відповідачка [PERSON] зареєструвала свою дочку [PERSON], [INFO] відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно протоколу засідання координаційної ради при Бранівській сільській раді від 02 лютого 2015 року, відповідачку [PERSON] було зобовязано створити необхідні умови для проживання та навчання дітей. Рішеннями виконавчого комітету Бранівської сільської ради №11 від 24 березня 2015 року та №25 від 31 липня 2015 року відповідачку [PERSON] зобовязано було покращити стан свого помешкання, приділяти більше уваги вихованню та догляду за дітьми. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] районної державної адміністрації №13/5 від 28 жовтня 2015 року відповідачку [PERSON] було зобовязано пройти курс лікування від алкогольної залежності, після лікування створити комфортні умови для проживання та утримання доньки. У разі невиконання відповідачкою поставлених вимог або погіршення ситуації порушити питання про позбавлення її батьківських прав. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] районної державної адміністрації №14/6 від 28 жовтня 2015 року було вирішено за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Голові [PERSON] районної державної адміністрації рекомендовано надати висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, а Службі у справах дітей підготувати відповідний позов до суду. Висновком органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації №3076/34/2-15 від 25 листопада 2015 року стверджується, що проведена на протязі 2012-2015 років робота відповідних соціальних служб району результатів не дала, оскільки відповідачка [PERSON] не бажає змінювати свій спосіб життя та продовжує неналежним чином виконувати батьківські обовязки по вихованню дочки. З огляду на це, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Копією трудової книжки відповідачки [PERSON] стверджується, що остання ніде не працює, виплату допомоги по безробіттю припинено 03 червня 2009 року. Характеристикою на [PERSON], виданою Бранівської сільською радою Горохівського району Волинської області, стверджується, що вона характеризується з негативної сторони, ніде не працює, постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням дітей, матеріально-побутові умови сімї не задовільні. Заявою неповнолітньої [PERSON] стверджується, що вона звернулася до Служби у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації з проханням направлення її на постійне місце проживання в притулок для дітей, оскільки її мама [PERSON] зловживає алкогольними напоями та неналежно її виховує. З актів обстеження умов проживання вбачається від 04 березня 2015 року, від 13 липня 2015 року, від 05 жовтня 2015 року та від 12 листопада 2015 року, що умови проживання дитини в сімї [PERSON] незадовільні, в будинку холодно, брудно, постільної білизни на ліжках немає, продукти харчування відсутні. Сама ж [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не забезпечує дочку речами першої необхідності, а також не створює їй належних умов для проживання, розвитку та навчання. Таким чином на підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що, оскільки [PERSON] дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню неповнолітньої дитини, хоча має реальну можливість їх виконувати, так як є працездатною особою, то її слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини, так як для цього є законні підстави. Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Отже, судом встановлено, що хоча відповідач [PERSON] ніде не працює, однак сама є працездатною, а тому спроможною працювати та надавати на утримання дитини матеріальну допомогу, яку відповідно до ст.184 СК України слід визначити у твердій грошовій сумі, оскільки її заробіток є не регулярним. Виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останньої слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, так як для цього є законні підстави. Крім того, згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 1218 гривень, так як позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.14 ч.2 ст.3, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674 -VI.

Outcome: approved