Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ПАТ «ВТБ БАНК» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 31 серпня 2012 року кредитного договору № R53100324759В, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,5% річних, з кінцевим терміном погашення 31 серпня 2015 року. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 20 лютого 2014 року виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача 117 335,48 грн., з них: заборгованість за кредитом (поточна) - 32 468,82 грн., заборгованість за кредитом (прострочена за період з 30.10.2012 р. по 20.02.2014 р.) - 16 608,85 грн., нараховані проценти за період з 28.01.2014 р. по 20.02.2014 р. - 1 112,14 грн., прострочені проценти за період з 30.10.2013 р. по 27.01.2014 р. - 22 554,60 грн., штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за період з 20.02.2013 р. по 20.02.2014 р. - 44 591,07 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до якої просив задовольнити позов частково, стягнувши з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором у сумі 70 744,38 грн., штрафні санкції у сумі 446 грн. та судовий збір в сумі 1 173,35 грн., та просив врахувати часткову оплату кредиту в сумі 2000 грн. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами у зв'язку з укладенням кредитного договору, регулюються положеннями ст. 1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до вимог ст. 549 ЦК України, пенею, як одним із видів неустойки, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збиткув, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст.551 розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що 31 серпня 2012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір № R53100324759В, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,5 % річних (а.с. 10 - 13). Відповідач не оспорює факту отримання коштів за кредитним договором. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 кредитного договору № R53100324759В банк надає позичальнику кредит на споживчі потреби в інтересах сім'ї, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим Договором. Кредит повертається щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, ануїтетними платежами (п. 3.4 договору). Відповідно до п. 4.1 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в п. 3.3 цього Договору або у розмірі, який змінений відповідно до п. 3.3 та п. 5.2.7 цього Договору. Нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно з дати видачі кредиту по день повного його повернення на залишок фактичної заборгованості за кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом (п. 4.5 договору). Банк має право відповідно до п.п. 5.2.1, 5.2.2 вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим Договором або чинним законодавством України, зокрема, якщо затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 %, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту. Окрім цього банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту. Згідно до п. 9.10 договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами тадіє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно з цим Договором у повному обсязі. Згідно розрахунків, наданих позивачем, розмір заборгованості позичальника на 20 лютого 2014 року становить 117 335,48 грн., з них: заборгованість за кредитом (поточна) - 32 468,82 грн., заборгованість за кредитом (прострочена за період з 30.10.2012 р. по 20.02.2014 р.) - 16 608,85 грн., нараховані проценти за період з 28.01.2014 р. по 20.02.2014 р. - 1 112,14 грн., прострочені проценти за період з 30.10.2013 р. по 27.01.2014 р. - 22 554,60 грн., штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за період з 20.02.2013 р. по 20.02.2014 р. - 44 591,07 грн. (а.с. 4, 5). 29 січня 2014 року на адресу відповідача банком надіслано вимогу про дострокове повернення наданого кредиту та сплату нарахованих процентів протягом тридцяти календарних днів від дати отримання повідомлення. Окрім цього, відповідача попередженого про те, що у разі невиконання вимог банку у встановленні терміни, банком буде ініційовано примусове стягнення заборгованості в судовому порядку (а.с. 14). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 04 липня 2014 року частково сплачено суму заборгованості за кредитом у сумі 2 000 грн. (а.с. 66). Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, у відповідності до ст. 610, ч.1 ст. 612, ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. За цих обставин та відповідно до п.п. 5.2.1, 5.2.2 кредитного договору, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Клопотання представника відповідача про зменшення на 99% розміру неустойки (пені) - до 446 грн. задоволенню не підлягає, оскільки розмір неустойки не перевищує розміру збитків, а представником відповідача не доведено, що [PERSON], будучи особою працездатного віку, за станом здоров'я або з інших поважних причин не має можливості отримати роботу. Крім того, наявність інших, зокрема, аліментних зобов'язань у боржника не є підставою для порушення законних прав кредитора. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором у сумі 115 335,48 грн., з урахуванням сплаченої відповідачем суми заборгованості за кредитним договором у сумі 2000 грн. та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати (а.с. 1).

Outcome: partial