Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою, де просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №002-26511-281112 від 28 листопада 2012 року у суммі 8146 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На обґрунтування вимог, позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе за вказаним договором зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. При цьому, у позовній заяві представник [PERSON], що діє на підставі довіреності від 06.02.2014 року, підтримуючі позовні вимоги, просить розглядати справу за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк», зазначаючи на відсутності заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надав. За таких обставин, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 28.11.2012 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-26511-281112 про надання кредиту та було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні(а.с.4-5). Відповідно до умов договору, банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підпис відповідача в договорі. (а.с.4-5). Відповідно умов договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та /або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та /або овердрафтом. Однак зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку з чим, станом на 23.06.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 8146,00 грн., яка складається з: -тіло кредиту - 2446,00 грн.; -прострочено тіло кредиту - 2550,00 грн.; -заборгованість за комісіями- 3150,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного Кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, відповідачем не виконані зобовязання за кредитним договором, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, прицьому із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом № 002-26511-281112 від 28.11.2012 року в розмірі 8146,00 гривень. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved