Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Наприкінці лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02 листопада 2018 року о 16 годині 10 хвилин в м. Бориспіль на перехресті вул. Київський Шлях та вул. Горбатюка, керуючи автомобілем марки «Suzuki», номерний знак [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault», номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, після чого даний автомобіль по інерції продовжив рух та здійcнив зіткнення з автомобілем марки «Toyota», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 72503 гривень 47 копійок. [PERSON] було частково відшкодовано заподіяні матеріальні збитки у розмірі 53356 гривень 57 копійок за рахунок виплати страхового відшкодування. Тому на даний час розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 19146 гривень 90 копійок. Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування завданої ним матеріальної шкоди. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 19146 гривень 90 копійок, франшизу у розмірі 2000 гривень, а також завдану моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Як вбачається з довідки реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області (а.с.49) [PERSON] зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , не значиться. Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bpm.ko.court. gov.ua/sud1005 (а.с.95). На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я позивача (а.с.20). 02 листопада 2018 року о 16 годині 10 хвилин в м. Бориспіль на перехресті вул. Київський Шлях - вул. Горбатюка [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] , виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, після чого даний автомобіль по інерції продовжив рух та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Таким чином, своїми діями, якій виразились в порушенні п.2.3 та п.11.4 ПДР України, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказана обставина підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2018 року (а.с.22). За правилами ч.6 ст.82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з висновку №687/11-18 від 26 листопада 2018 року вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 72503 гривень 47 копійок (а.с.23-34). У відповідності до положення ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Suzuki», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «Країна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №008831227. Франшиза становить 2000 гривень (а.с.36). Встановлено, що ПАТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 53356 гривень 57 копійок, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.38). Зважаючи на це, у [PERSON] виник обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 19146 гривень 90 копійок (матеріальна шкода 72503 гривень 47 копійок - суму страхового відшкодування 53356 гривень 57 копійок). Разом з цим, ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з ч.36.6. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно сплатив суму франшизи на користь [PERSON] . Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути франшизу у розмірі 2000 гривень. В свою чергу, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10000 гривень позивач обґрунтовує наступними доводами. Після дорожньо-транспортної пригоди тривалий час, а саме з 02 листопада 2018 року по час коли автомобіль був повністю відремонтований, позивач перебував у пригніченому психологічному стані, переніс моральні та душевні страждання, протягом всіх новорічних свят був позбавлений транспортного засобу, не зміг відвідати своїх рідних та близьких, які проживають в інших містах. Крім цього, був вимушений кілька разів приїздити до м. Києва до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування, що потягло за собою додаткові грошові витрати, зважаючи на те, що позивач мешкає в м. Ромни Сумської області. Також позивач змушений був понести додаткові незаплановані грошові витрати, пов`язані з відновленням автомобіля. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За правилом п.3 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки було пошкоджено майно, яким він володіє. З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій від 22 лютого 2019 року та 26 березня 2019 року (а.с.1,2) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 768 гривень 40 гривень за вимогу майнового характеру та 1921 гривню за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Пред`явлений ним позов задоволений частково. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1728 гривень 90 копійок (768,40 + 960,50 (5000 / 10000 ? 100%, 1921 / 100% ? 50%). За змістом ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України сторони несуть також витрати, пов`язані з правничою допомогою. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що [PERSON] поніс також витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги адвокатом №1-БІ від 15 січня 2019 року (а.с.40), заявкою про надання професійної правничої допомоги від 15 січня 2019 року (а.с.41), актом про приймання правової допомоги на підставі договору №1-БІ від 15 січня 2019 року (а.с.42), квитанціями від 16 січня 2019 року та від 22 лютого 2019 року (а.с.43). Тому з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial