Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації у судовому порядку, через свого представника, звернувся до [PERSON] з позовом, у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.12.2018 до служби у справах дітей Голопристанської РДА надійшло повідомлення від КЗ «Голопристанська центральна районна лікарня» про малолітнього [PERSON] , [INFO] , який позбавлений батьківського піклування. Матір дитини [PERSON] написала відмову від сина, про що 26.12.2018 було складено Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину. Дитина зареєстрована матір`ю у Голопристанському МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, батько дитини записаний зі слів матері, на підставі ч.1. ст.135 СК України. Згідно розпорядження голови Голопристанської РДА від 22.01.2019 за №24, дитині був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а згідно розпорядження голови Голопристанської РДА від 06.02.2019 за №45 - влаштовано до Комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, де дитина і перебуває. У судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування Голопристанської РДА Херсонської області, за довіреністю - Скакун Л.В. підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи Комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги органу опіки та піклування Голопристанської РДА щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не надіслала, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання повісток за останньою відомою адресою місця проживання, а також шляхом публікації оголошення про виклик у судове засідання на офіційному сайті суду. Оскільки існує сукупність обставин, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Голопристанським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON] , який народився [INFO] , зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно з даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00021770827 від 27.12.2018, батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст.135 СК України (а.с.7). Згідно Акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину, складеного 26.12.2019 завідуючим пологовим відділенням КП «Голопристанська ЦРЛ» в присутності старшого інспектора ЮП Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, новонароджена дитина [PERSON] , який народився [INFO] , покинутий матір`ю [PERSON] у пологовому відділенні КП «Голопристанська ЦРЛ», про що є письмова відмова матері (а.с.8). Відповідно до Розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 22.01.2019 №24, малолітній дитині [PERSON] , [INFO] був встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.9). Відповідно до Розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 06.02.2019 №45, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] влаштовано до Комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради (а.с.9 - на звороті). Як вбачається з Акту від 18.06.2019 №425, складеного адміністрацією КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, за час перебування в закладі [PERSON] , [INFO] , з 09.02.2019 по теперішній час мати дитини [PERSON] та ніхто з рідних та близьких жодного разу хлопчика не відвідували, не телефонували, станом здоров`я та долею не цікавилися, ніякої допомоги на утримання не надавали (а.с.10). В матеріалах справи міститься висновок органу опіки і піклування Голопристанської районної державної адміністрації №01-28-344/0/19/608-18 від 01.07.2019, згідно якого комісія з питань захисту прав дитини та орган опіки та піклування Голопристанської РДА вважають за потрібне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пункти 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначають, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не піклується про її фізичний та духовний розвиток; не намагається забезпечити її матеріально, не турбується про її долю, що об`єктивно не сприяє нормальному вихованню [PERSON] , а тому позовна вимога органу опіки та піклування про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За правилами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, оскільки позивач у позові заявив вимогу про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved