Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-19002-130711 від 13.07.2011 року в сумі 4699,18грн. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього умовами кредитного договору зобов'язань щодо своєчасної сплати сум кредиту, в зв'язку з чим виникла заборгованість і є правові підстави для звернення до суду про стягнення заборгованості. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Письмових заперечень, заяви про відкладення розгляду або розгляд справи за її відсутності не подавала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних обставин. 13.07.2011року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №001-19002-130711, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3849грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених Договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 12.07.2013року. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 36,50% в рік. Процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0% в місяць згідно п.2.5 договору Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у розмірі 3849грн., про що свідчить меморіальний ордер №24493074 від 14.07.2011 року. У відповідності до Кредитного договору, моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат передбачених Договором. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] станом на 11.04.2014р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 4699,18грн., яка складається з 3644,03грн.- заборгованості за сумою кредиту, 1055,15грн. - заборгованості по відсотках, 0грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За таких обставин, відповідачем були порушенні умови кредитного договору та норми чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати суми боргу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по Кредитному договору №001-19002-130711 від 13.07.2011 року в сумі 4699,18грн., підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу відшкодовуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved