Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.03.2013 року в сумі 49989,36 грн та судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк». 23.03.2013 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом в заяві відповідач визнала та погодилась із запропонованими позивачем умовами користування послугами Банку та підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 50000 грн; для користування картковим рахунком відповідачем отримано кредитну картку. Через порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість по кредиту, яка станом на 19.07.2021 року, з урахуванням внесених нею коштів на погашення кредиту, дорівнює 49989,36 грн, що є розміром простроченого тілу кредиту. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Позивач АТ КБ «Приватбанк» про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України; за змістом позову та поданої в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяви просить розглянути справу без участі представника Банку, позовні вимоги підтримує (а.с.6, 81). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.89), в судове засідання не з`явилась, надала заяву, за змістом якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.90). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 23.03.2013 року відповідачем заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, до якої додано Паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.34, 35-69). Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За частиною 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних). Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Наведене свідчить, що шляхом підписання анкети-заяви на отримання кредиту між сторонами було укладено в письмовій формі кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за його користування. Приймаючи такий висновок, суд відступає від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №175/4576/14-ц, яка хоча і стосується застосування норм права у подібних правовідносинах, проте фактичні обставини даної справи не є аналогічними справі, що переглянута судом касаційної інстанції. Так, в зазначеному правовому висновку Верховного Суду встановлено відсутність підтвердження прийняття відповідачем умов, якими передбачено розмір процентів за користування кредитом, тобто сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору, у зв`язку з чим Умови та Правила надання банківських послуг, а також Правила користування платіжною картою, що не містили підпису відповідача, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору. В даному випадку судом беззаперечно встановлено протилежні обставини, зокрема, факт підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, які розцінюються як невід`ємна частина кредитного договору, укладеного між сторонами. Відповідно до довідок Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 23.03.2013 року - було видано кредитні картки № [NUMBER] від 21.10.2005 року терміном дії до 10/12; № [NUMBER] від 23.03.2013 року терміном дії до 07/16; № [NUMBER] від 23.03.2013 року терміном дії до 03/17; № [NUMBER] від 03.12.2013 року терміном дії до 06/17; № [NUMBER] від 30.06.2017 року терміном дії до 08/20; № [NUMBER] від 07.07.2020 року терміном дії до 05/23; - 03.12.2013 року за картковим рахунком № [NUMBER] встановлений кредитний ліміт - 3540 грн, який з 06.12.2013 року збільшено до 4500 грн, з 05.04.2018 - до 8000 грн, з 18.04.2018 року - до 50000 грн, з 07.10.2020 року кредитний ліміт дорівнює 0,00 грн (а.с.32,33). За змістом Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.5.5); у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п.2.1.5.6); стежити за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п.2.1.5.7). За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 16.11.2005 року по 24.06.2021 року, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом та відсотками (а.с.24-31). Станом на 19.07.2021 року заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.03.2013 року, з урахуванням погашення заборгованості за поточним тілом кредиту в розмірі 18438,52 грн, простроченим тілом кредиту - 2369,53 грн, нарахованими відсотками - 1722,92 грн та простроченими відсотками в розмірі 12036,52 грн, дорівнює 49989,36 грн і є сумою заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с.7-23). Щодо заявленого та доданого до позову позивачем клопотання про огляд веб-сайту, а саме, огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному вебсайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №6, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.03.2013 року)», розділ 2.1 знаходиться на сторінках 36-55 повного договору, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту; у разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста (ч.7 ст.85 ЦПК України). Позивачем до позову додано роздруковані Умови та Правила надання банківських послуг (витяг), що діяли на момент підписання договору з відповідачем, які містять, зокрема, розділ 2.1 та досліджені судом під час розгляду даної справи, тому необхідність встановлення та фіксування їх змісту шляхом огляду на вебсайті, зокрема, як така, що не обґрунтована позивачем, судом не вбачається, а отже, клопотання задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, з аналізу правових норм якого випливає, що кредит надається суб`єктам кредитування всіх форм власності у тимчасове користування на умовах, передбачених кредитним договором. Закон України «Про банки і банківську діяльність» визначає банківський кредит як будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Отже, позивач, надавши за умовами договору кредитні кошти відповідачу, тобто виконавши своє основне зобов`язання за договором, отримав право на повернення таких коштів зі сплатою процентів, а відповідач, який взяв на себе зобов`язання із повернення кредитних коштів, проте порушив погоджені терміни погашення заборгованої суми, має відповідати перед позивачем як такий, що прострочив виконання зобов`язання. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем до позову наданий розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості відповідача, який не спростований та визнаний останнім в повному обсязі, доказів сплати такої заборгованості чи відсутності такого обов`язку відповідачем до суду не надано. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, судовий збір покладається на відповідача з урахуванням ч.1 ст.142 ЦПК України, за якою 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved