Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 13.05.2010 року уклав з відповідачем кредитний договір, за умовами якого надав йому кредит в сумі 3 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушував строки погашення кредиту та процентів, в зв'язку з чим станом на 30.11.2017 року має заборгованість в розмірі 56 870,83 грн., в т.ч.: 3 793,41 грн. заборгованості за кредитом, 46 793 грн. - по процентам за користування кредитом, 3 100,00 грн. - за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 2 684,33 грн. штраф (процента складова). Посилаючись на вказане просив стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати. Як вбачається з позовної заяви представник позивача позовні вимоги повністю підтримала, просила розглянути справу за її відсутності і проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.54). Враховуючи зазначене зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2010 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 3 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6,7,8-31). Відповідно до статей 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач прострочив виконання свого зобов'язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 30.11.2017 року має заборгованість в розмірі 53 686,50 грн., в т.ч.: 3 793,41 грн. заборгованості за кредитом, 46 793,09 грн. - по процентам за користування кредитом, 3 100,00 грн. - за пенею та комісією, що підтверджується письмовими розрахунками (а.с.4-5,47-48). Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», крім заборгованості за пенею та комісією відповідачу нараховано штрафи у розмірі 3 184,33 грн. Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг вказані штрафи нараховуються при несвоєчасній оплаті кредитних платежів. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленої 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, нараховані банком штрафи не підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно з п.п.1.1.2.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Таким чином, наявні у справі докази та їх оцінка є підставою для висновку про часткове задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено в частині, що становить 94,4% заявлених вимог, то з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати на загальну суму 1663,33 грн (1762х94,4%/100%). Виходячи з наведеного,

Outcome: partial