Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], як поручителів, про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своїй заяві вказав, що 24 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» та ФОП [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 на суму 250000 гривень строком користування до 23 травня 2012 року, погашенням кредиту та виплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 21 % річних. У відповідності до кредитного договору ВАТ КБ «Надра» надав ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 250000 гривень. За умовами договору останній зобов»язаний повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом. Так як ФОП [PERSON] свої зобов»язання за кредитним договором не виконує належним чином, оскільки не повертає його в строк, визначений кредитним договором, станом на 22 червня 2012 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 453355 гривень 05 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту - 228997 гривень 22 копійки; заборгованість з нарахованих відсотків -110760 гривень 60 копійок, пеня за прострочення сплати кредиту - 35796 гривень 72 копійки; пеня за прострочення сплати відсотків - 14712 гривень 32 копійки; штраф за порушення вимог кредитного договору - 16847 гривень 93 копійки; індекс інфляції за період простроченої заборгованості 46234 гривні 26 копійок. Зобов»язання ФОП [PERSON] за кредитним договором були забезпечені двома договорами поруки від 24 травня 2007 року, укладеними між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] і [PERSON]. За умовами зазначених договорів останні виступили гарантом перед банком за виконання зобов»язань, як в цілому так і будь-якої частини, які виникають з умов кредитного договору та прийняли на себе обов»язок солідарно відповідати перед банком за виконання зобов»язань ФОП [PERSON]. В зв»язку з неналежним виконанням своїх зобов»язань по поверненню кредиту основним боржником -ФОП [PERSON], з урахуванням положень статей 553, 554 ЦК України, просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту № 01-09/МК/2007- 980 в розмірі 453355,05 гривень. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про припинення договору поруки, вказуючи на те, що зазначеним договором поруки не встановлено строку дії поруки. ПАТ КБ «Надра» надав суду копію договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 від 24 травня 2007 року, термін дії якого до 23 травня 2012 року. А відповідно укладеної 24 травня 2007 року додаткової угоди строк повернення коштів саме 23 травня 2010 року. Крім того, мається рішення Господарського суду Чернігівської області, яким з основного боржника ФОП [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором та штрафні санкції. В рішенні Господарського суду Чернігівської області від 26 січня 2011 року, на підставі думки позивача про скорочення терміну користування кредитними коштами, обгрунтовано мотивувальну частину, виходячи з саме з додаткової угоди. Так як в умовах договору поруки відсутній строк дії зазначеного договору, є всі підстави вважати даний договір припиненим, оскільки при зверненні до Господарського суду ПАТ КБ «Надра» не заявив вимог до неї, як до поручителя, а також не заявив цих вимог на протязі шести місяців з моменту настання події, яка зумовлювала виконання основного зобов»язання. Тому, з урахуванням положень ч.4 ст. 559 ЦК України, вважає, що укладений 24.05.2007 року договір поруки припинив свою дію. За таких обставин просила суд визнати договір поруки від 24 травня 2007 року, укладений між нею та ВАТ КБ «Надра» таким, що припинив свою дію відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України. В задоволенні первісного позову просила відмовити. Ухвалою суду від 30 серпня 2012 року зустрічний позов було об»єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с. 49). Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України та ч.1 ст. 555 ЦК України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, було залучено фізичну особу - підприємця [PERSON]. Представник позивача - відповідача - ПАТ КБ «Надра» Пригара А.В. в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог по первісному позову, з урахуванням положень ч. 2 ст. 31 ЦПК України, і просив суд стягнути з відповідачів, як солідарних боржників, на користь ПАТ КБ «Надра» 62 446 гривень 37 копійок, так як за рішенням Господарського суду Чернігівської області з основного боржника ФОП [PERSON] стягнуто суму заборгованості за кредитним договором і він частково її сплатив в порядку примусового виконання. Незважаючи на наявність висновку експерта про проведення почеркознавчої експертизи, де зазначено, що підпис в договорі поруки виконано не [PERSON], а іншою особою, просив стягнути також і з останньої кошти. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити, так як вважає, що ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до поручителів не по спливу шестимісячного терміну, як визначено ч.4 ст.559 ЦК України. На його думку, строк виконання зобов»язання визначений в п. 1.1 договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 від 24 травня 2007 року і термін його дії спливає саме 23 травня 2012 року. Не погоджується з позицією відповідачки - позивачки [PERSON] та представника відповідачки [PERSON] - адвоката [PERSON] з приводу того, що кінцевий термін користування кредитом саме 23 травня 2010 року, який є терміном виконання основного зобов»язання, як визначено п.2 Додаткової угоди № 1 до договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 від 24 травня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON]. Відповідачка - позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, але у своєму клопотанні просять розглядати справу без їх участі та задовольнити зустрічний позов і відмовити в первісному. Представник відповідачки - позиваки [PERSON] - [PERSON], будучи присутнім в судовому засіданні 06.03.2014 та 24.03.2014 року, позовних вимог по первісному позову не визнав та заперечував проти їх задоволення, з урахуванням положень ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки вважає, що строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості до поручителів слід відраховувати саме з 23 травня 2010 року, відповідно додаткової угоди від 24 травня 2007 року, тобто з часу спливу терміну користування траншем, а не з 23 травня 2012 року, тобто з часу закінчення терміну дії відновлювальної кредитної лінії на суму 250000 гривень. Просив задовольнити зустрічний позов з підстав, зазначених у його змісті. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Будучи присутньою в судовому засіданні 24.03.2014 року позовних вимог не визнала і просила відмовити в їх задоволенні, так як не підписувала договору поруки взагалі. Хто саме його підписував від її імені їй невідомо. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог по первісному позову не визнав і просив відмовити в їх задоволенні, оскільки ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до поручителів по спливу строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України, який, на його думку, повинен відраховуватися саме з 23 травня 2010 року, як визначено в додатковій угоді за № 1 до договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 від 24 травня 2007 року, укладеному між ВАТ КБ «Надра» та ФОП [PERSON], тобто саме з часу закінчення терміну користування траншем, а не з моменту закінчення терміну дії відновлювальної кредитної лінії - з 23 травня 2012 року. Крім того, просив врахувати висновок за результатами проведення почеркознавчої експертизи, відповідно до якого на договорі поруки, укладеному 24 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], підпис від імені останньої виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її підпису. Питання про визнання вказаного договору недійсним з цих підстав в судовому порядку не вирішувалося. Також зазначив, що за рішенням Господарського суду з [PERSON] вже стягнуто заборгованість в рахунок повернення кредиту та коштів за його використання, а тому, в разі задоволення судом зазначеного позову та стягненню коштів з поручителів, буде здійснюватися подвійне стягнення. Просив суд також вирішити питання про стягнення з ПАТ КБ «Надра» на користь [PERSON] судових витрат в сумі 1998 гривень, які вона сплатила за проведення почеркознавчої експертизи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до вимог п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Будучи присутнім в судовому засіданні 24.03.2014 року, пояснив, що підстав для задоволення позовних вимог по первісному позову немає, так як за рішенням суду з нього вже стягнута сума заборгованості в повному обсязі і він її сплачує в порядку примусового виконання. Допитана в судовому засіданні за клопотанням відповідачки за первісним позовом [PERSON] свідок [PERSON], яка працює на посаді начальника відділення № 9 філії ПАТ КБ «Надра» Чернігівського регіонального управління, пояснила, що на підставі відповідної довіреності укладала договір кредитної лінії та додаткову угоду з ФОП [PERSON], а також договори поруки від 24 травня 2007 року з [PERSON] і [PERSON]. Всі вказані договори, в тому числі і договори поруки, підписувалися сторонами в приміщенні банку. Всі особи, з якими банк укладав договори, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були присутні і підписували їх. Оскільки [PERSON] та [PERSON] є подружжям, тому остання автоматично стає поручителем в даному випадку. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні 24 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (а.с. 48-49) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 на суму 250000 гривень строком користування до 23 травня 2012 року, погашенням кредиту та виплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 21 % річних (а.с. 6). ВАТ КБ «Надра» надав ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 250000 гривень (а.с. 13), які останній зобов»язувався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору (а.с. 6-7 том 1). 24 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, за якою банк надає позичальнику транш у розмірі 250000 гривень, термін користування яким з 24 травня 2007 року до 23 травня 2010 року зі сплатою 21 % річних. В зв»язку з неналежним виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором заборгованість за кредитом станом на 22 червня 2012 року становила 453355 гривень 05 копійок. Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором у листопаді 2010 року (а.с.62, 65-66, 67-68 том 1) та 21 червня 2012 року банком була пред»явлена письмова вимога до позичальника та поручителів про повне виконання цих зобов»язань (а.с. 86-87, 88-89 том 1). В забезпечення виконання вищевказаних зобов»язань за договором кредитної лінії між позивачем та [PERSON] і [PERSON] 24 травня 2007 року було укладено два договори поруки що підтверджується їх копією (а.с. 9-12). Згідно п.1.1 Договорів поруки, які є аналогічними, [PERSON] та [PERSON] поручилися перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань, що витікають з договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 від 24 травня 2007 року. Пунктом 5.3 договору поруки визначено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов»язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов»язань, згідно з умовами цього договору (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України «За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником». Згідно ч.1.2 ст. 554 ЦК України «У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки». За приписами ч. 4 ст. 559 ЦК України «Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки». Згідно п. 24 ППВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за № 5 від 30 березня 2012 року «Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимог до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов»язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов»язань за цим договором строк пред»явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов»язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов»язання у повному обсязі або у зв»язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред»явленням вимоги по поручителя є як направлення/ вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред»явлення до нього позову. При цьому в разі пред»явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов»язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов»язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати». Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідно до п.2 укладеної 24 травня 2007 року додаткової угоди до договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007 -980 між ВАТ КБ «Надра» та ФОП [PERSON], кінцевий термін користування траншем, який надавався одноразово, а не частинами, в розмірі 250000 гривень 23 травня 2010 року, а ПАТ КБ «Надра» пред»явив позов до відповідачів, як поручителів, 12 липня 2012 року, тобто по спливу шестимісячного строку, визначеного ч.4 ст. 559 ЦК України, тому суд вважає, що підстави для стягнення з поручителів за кредитним договором відсутні і позовні вимоги по первісному позову не підлягають задоволенню. При цьому суд також враховує, що вищезазначеними договорами поруки не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється та наявність висновку почеркознавчої експертизи, відповідно до змісту якого [PERSON] особисто не підписувала зазначеного договору поруки (а.с.11-14 том 3). Відповідно до п. 21 ППВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за № 5 від 30 березня 2012 року «Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов»язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладання кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. У зв»язку з наведеним суди повинні виходити з того, що в силу положень статей 509, 533, 638, 1054 ЦК відсутні підстави для визнання договору поруки недійсним через укладення після нього додаткових угод про надання чергового траншу». Заявлені зустрічні позовні вимоги [PERSON] про припинення договору поруки підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки договором поруки, укладеним 24 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], не визначено строку його виконання, а з урахуванням вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, ПАТ КБ «Надра» не пред»явив позову до [PERSON], як поручителя, протягом шести місяців від дня настання основного зобов»язання. При цьому суд приймає до уваги, що додаткова угода між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], укладена саме 24 травня 2007 року, тобто в день укладення договору кредитної лінії № 01-09/МК/2007-980 та договорів поруки і кошти [PERSON] в розмірі 250000 гривень надавалися одноразово, одним траншем. Також суд враховує наявність рішення Господарського суду від 18 грудня 2013 року, яким з ФОП [PERSON] стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Таким чином ПАТ КБ «Надра» даним судовим рішенням захистив свої права щодо стягнення коштів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Враховуючи, що в задоволенні первісного позову відмовлено, тому з ПАТ КБ «Надра» на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1998 гривень в рахунок повернення витрат по сплаті коштів за проведення почеркознавчої експертизи (а.с. 210 том 2). Оскільки зустрічний позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, тому з ПАТ КБ «Надра» на її користь підлягають стягненню судові витрати в розмірі 107 гривень 30 копійок в рахунок повернення коштів по сплаті судового збору (а.с.47А том 1).

Outcome: approved