Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

ПАТ КБ « Приват Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору №б/н від 07.02.2012 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] позичальник [PERSON] помела, після її смерті спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] . Тому позивач просить суд стягнути із спадкоємців померлого позичальника заборгованість за кредитним договором у розмірі 7521,05 грн. та понесенні судові витрати. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. Оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідачів, суд відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України здійснив виклик відповідачів через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідачі, які були належним чином повідомленими про місце, день і час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не прибули в судове засідання і не повідомили суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідачів в судове засідання неповажними. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Вирішуючи вимоги позивача, суд враховує наступні вимоги закону. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» (АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір № б/н від 07.02.2012 р., на підставі якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Як вбачається Актового запису про смерть №12 від 23.03.2015 р., [PERSON] померла [INFO] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00020501108 від 06.07.2018 р. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов укладеного договору виникла заборгованість, яка згідно розрахунку, поданого ПАТ КБ « Приватбанк» станом на день смерті складає 7521,05 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду київської області від 05.09.2019 р. від Васильківської районної державної нотаріальної контори було витребувано спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] , проте листом завідувача державної нотаріальної контори суд було повідомлено, що спадкова справа станом на 27.09.2019 р. до майна померлої [PERSON] не заводилась. Заявляючи позов до спадкоємців померлого боржника, позивач посилається на те, що відповідачі є спадкоємцями за законом першої черги і прийняли спадщину в силу ст.1268 ЦК України, а тому мають нести відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця боржника [PERSON] у повному обсязі, тобто, в межах суми кредитної заборгованості 7521,05 грн. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умовами прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. А відповідно до відповіді державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті позичальника не заводилась. Таким чином, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed