Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені якого на підставі довіреності діє Сафір Ф.О. у своєму позові посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.08.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ст. 634 ч.1 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору боржник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року має загальну заборгованість у сумі 9981,82 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 9981,82 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача Бабічук А.С. в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, проте направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала та просила справу розглянути без її присутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З досліджених доказів даної справи судом встановлено, що відповідач неналежно виконувала свої зобов'язання по укладеному з позивачем кредитному договору б/н від 16.08.2011 року, внаслідок чого допустила заборгованість: по сплаті основної суми кредиту - 4882,44 грн. та відсотків за користування ним - 3347,86 грн. Крім того, за порушення договірних зобов'язань позивачем нараховано відповідачу передбачені договором штрафні санкції: пеня та комісія за користування кредитом - 800,00 грн., штраф (фіксована частина) у сумі - 500,00 грн., штраф (відсоткова частина) у сумі - 451,52 грн., тобто всього заборгованість відповідача складає суму 9981,82 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст. 634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, судом встановлено, що в ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] в добровільному порядку сплатила суму заборгованості на рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №150409B1TT481758KLUF від 09.04.2015 року. Таким чином, станом на день судового розгляду справи відсутній предмет спору. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку з добровільним відшкодуванням відповідачем заборгованості по кредитному договору. Оскільки в позовній заяві представником позивача не зазначено банківські реквізити рахунку, на який слід стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, суд стягує з відповідача такі витрати на рахунок позивача, з якого даний судовий збір сплачено, та який зазначений у платіжному дорученні №PROM5BМ1ОF від 05.03.2015 року - МФО 305299, р/р № 74192940900015, код ЄДРПОУ 14360570. На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 634, 1048, 1054 ЦК України та

Outcome: approved