Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з останнього кредитну заборгованість в розмірі 2587,91 грн. та судові витрати по справі в розмірі 239,32 грн., мотивуючи тим, що 02.02.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3118,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12.00% на рік, але належним чином не виконав своїх обов'язків щодо погашення зазначеного кредиту. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позов не визнав. Крім цього надав заперечення на позов та заяву про застосування строків позовної давності, у зв'язку з чим просить суд відмовити у позові. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 10.04.2008 року між позивачем та [PERSON] на підстави заяви останнього, було укладено договір № 007-15157-100408, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію карткового рахунку за загальну суму 30000 грн. з лімітом до 3000 грн., на умовах викладеному у додатку до договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до розрахунку заборгованості за зазначеним договором, надану позивачем, станом на 16.09.2013 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем складає: 657,55 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 749,56 - в заборгованість за відсотками, 1180,80 - заборгованість з комісії. Згідно вимогам ст.ст. 256-257 ЦК України, позовна давність, а саме строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Із зазначеного вище розрахунку заборгованості [PERSON] перед позивачем вбачається, що заборгованість з кредиту (тіло кредиту) в розмірі 657,55 грн. виникла 29.01.2008 року, тобто більше трьох років; прострочена заборгованість за кредитом (тіло кредиту) нарахована в накопичуваному вигляді, та з урахуванням позовної давності в три роки становить 591,84 грн.; заборгованість з комісії також нарахована в накопичуваному вигляді, та з урахуванням позовної давності в три роки становить 944,64 грн. Відповідно ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги сплив позовної давності за частинами вимог, заявленою відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення загальної кредитної заборгованості в розмірі 1563,48 грн. Посилання відповідача щодо погашення суми кредитної заборгованості в повному обсязі суд не приймає до уваги, оскільки цей факт не доведений до суду відповідними доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог, але не менше встановленого мінімуму розміру судового збору для звернення із відповідним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial