Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 53\~648 грн. 79 коп. та судові витрати, посилаючись на те, що 02.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно з вимогами якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26250908222387 в національній валюті гривні та надав кредит, строком на 12 місяців, шляхом відкриття йому відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 35 100 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 35 100 грн. на умовах, що містяться в тарифному пакеті «Кредитна картка № 1». Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив на підставі ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (банк) та [PERSON]М.(клієнт) було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 26250908222387 (а.с. 5), згідно з вимогами якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26250908222387 в національній валюті гривні та надав кредит, строком на 12 місяців, шляхом відкриття йому відновлювальної відкличної кредитної лінії у загальному розмірі 35 100 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 35 100 грн. на умовах, що містяться в тарифному пакеті «Кредитна картка № 1» (а.с. 5, зворотна сторона). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п. п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві (за договором клієнт) картковий рахунок № 26250908222387 в національній валюті України гривні, рахунок. Згідно з п. 2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 35 100 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у з відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору. Згідно з п. 2.1. ч. 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч. 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п. 2.5. ч. 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до закон У країни. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В звязку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року, після спливу чергового строї кредитної лінії, відповідно до п. 2.4 ч. 3 договору, був встановлений ліміт кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за договором, визнана простроченою. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлені (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок 26250908222387 в національній валюті України гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 35 100 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, однак, [PERSON] вимоги договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 26250908222387 від 02.04.2013 року не виконує, в обумовлені строки кредит, комісії та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 11.01.2017 року у [PERSON] виникла заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 26250908222387 від 02.04.2013 року в розмірі 53\~648 грн. 79 коп., а саме: 38\~890 грн. 67 коп. прострочене тіло кредиту, 14\~758 грн. 12 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 4). Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак остання заходів до погашення заборгованості не вжила. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 26250908222387 від 02.04.2013 року ПАТ «Дельта Банк» надав відповідачу кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Так як задоволена основна вимога позивача, який був звільнений від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved