Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованої веранди площею 13,5 кв.м., на прибудинковій території [ADDRESS] та стягнення судових витрат, посилаючись на те, що будівництво було здійснено з порушенням вимог законодавства, а саме без затвердженої проектної документації. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином про що в матеріалах справи є належні докази - поштові повідомлення. Представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у її відсутність та вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, жодних клопотань до суду не надавали, причини неявки не повідомляли. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування №2860 від 11.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.16-17). [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], згідно довідки про склад сім'ї № 84, від 29.08.2013 року (а.с.21). Відповідно до договору дарування, квартира [ADDRESS] загальною площею 47,8 кв.м., корисною площею 47,8 кв.м., складається з двох кімнат житловою площею 29,5 кв.м. Згідно з листом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.09.2013 р. № 01-05-5/2505в Одеській раді стало відомо про самочинне будівництво, а саме: без дозвільних документів здійснення самочинного будівництва веранди, площею 13,5 кв.м., [ADDRESS], [PERSON] (а.с.7) Факт документації самочинного будівництва підтверджується: доповідною запискою КП «ЖКС «Північний» від 03.09.2013р. № 1473 (а.с.9), приписом № 125 від 27.08.2013 р. про усунення порушень законодавства шляхом демонтування самочинно збудованого балкону (а.с.10,12), протоколом №1125 від 30.08.2013 р. про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП (а.с.14-15). Крім того, було складено акт перевірки № 125 від 30.08.2013 року (а.с.11) та акт про встановлення факту самочинного будівництва (а.с.13), план-схема самочинного будівництва (а.с.22), фото фіксацією об'єкту (а.с.23). 10.09.2012 р. у зв'язку з невиконанням припису КП «ЖКС «Північний» розпорядженням Суворовської районної адміністрації м. Одеси було зобов'язано [PERSON] в десятиденний термін об'єкт самочинного будівництва за адресою: [ADDRESS] привести до первісного стану, згідно технічної документації, звільнивши земельну ділянку належну до прибудинкової території вказаного житлового будинку (а.с.8). Роз'ясненнями, які містяться під п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 6 від 30 березня 2012 року визначено, що під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Відповідачем у порушення вимоги ст.ст. 10, 11 ЦПК України не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин щодо відповідності об'єкту самочинного будівництва зазначеним нормам. Згідно до положень ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Положення ч. 1 ст. 328 ЦК України, передбачають, що право власності набувається на підставах, що незаборонені законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил, частина 2 цієї ж статті встановлює, що особа, яка здійснила, або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Вимогами ч. 7 ст. 376 ЦК України визначено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити Рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Положення ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»№ 687 -14 від 20.05.1999 року, встановлюють, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальним ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Згідно вимог п. 1.10 Рішення Одеської міської ради від 17.04.2011 року за № 2153, яким затверджено «Положення про порядок реконструкції вбудованих, прибудованих приміщень в м. Одесі» (надалі Положення) учасники містобудівної діяльності несуть відповідальність за порушення, які були допущені при реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень, згідно діючого законодавства України. Положеннями ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим Законом. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією рад, в т.ч. розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність, користування громадянам і юридичним особам, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності. Статтею 83 ЗК України визначено, що землі, що належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю, в комунальній власності знаходяться всі землі в межах населених пунктів крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовано об'єкти комунальної власності. Вимогами ст.ст. 8, 9, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за №3038-6 від 17.02.2011 року, який набув чинності з 12.03.2011 року, передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або землекористувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до вимог містобудівної документації. При цьому, замовник, що має намір забудови належної йому на праві власності або користування земельної ділянки, або уповноважена ним особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) щодо намірів забудови земельної ділянки, в якій зазначаються призначення будівлі, споруди та орієнтовані характеристики забудови. Проведення робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту та дозвільної документації становить загрозу нанесення шкоди. Будівельні роботи здійснюються без контролю з боку відповідних органів та служб, що може призвести до значних відхилень від діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних норм. В свою чергу, відповідно до положень Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ за № 45 від 24.01.2006 року визначено, що проведення переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів, лоджій можливо тільки за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, та з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. ВідповідноВідповідно по п.п.14.1-14.4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 року за № 76 переобладнання та перепланування житлових будинків, приміщень дозволяється робити після одержання дозволу відповідно до чинного законодавства України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. При таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених Одеською міською радою позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: approved