Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту реєстрації народження, заінтересована особа - Ананьївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно заяви [INFO] померла баба заявника - [PERSON] (по лінії батька). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй право на земельну частку (пай), розміром 5,29 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0187424, виданим 26 серпня 1996 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області. Як зазначено в заяві, відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв батько заявника - [PERSON] (який вступив у володіння спадковим майном), однак за життя свої спадкові права не оформив (що підтверджується листом державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори від 25 грудня 2018 року за вих. №2099/02-14 доданим до заяви. [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , який за життя заповів заявнику все своє майно, що підтверджується листом державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори від 25 грудня 2018 року за вих. №2099/02-14 доданим до заяви. 06 жовтня 2011 року в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі за поданою [PERSON] заявою була заведена спадкова справа №261/2011 на майно його покійного батька [PERSON] . В зв`язку з переоформлення спадкового майна, яке належало батьку заявника (в тому числі право на вищевказану земельну частку (пай)) він звернувся до державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори, але при наданні заявником всіх необхідних при цьому документів, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що не зважаючи на те, що ним були надані всі необхідні документи на паперових носіях, при перевірці відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, було встановлено, що актовий запис про народження батька заявника - [PERSON] , [INFO] , у вказаному реєстрі відсутній. Відсутність актового запису про народження батька заявника унеможливила підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та відповідно унеможливило підтвердження родинних відносин між заявником та [PERSON] , тож нотаріус своїм листом від 25 грудня 2018 року рекомендувала [PERSON] звернутись до суду. З метою поновлення актового запису про народження покійного батька заявника - [PERSON] , заявник звернувся до Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак у поновленні актового запису йому було відмовлено. Як вбачається з листа Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29 березня 2019 року №503/61-21, актовий запис про народження батька заявника - [PERSON] в архіві відділу відсутній, книги реєстрації актових записів за 1937 рік в архіві відділу не збереглися та на зберігання до Державного архіву Одеської області не передавались. Не зважаючи на те, що актові записи про народження за 1937 рік не збереглися, заявник вважає, що народження його батька [PERSON] свого часу було належним чином зареєстроване, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (на паперовому носії) видане 02 червня 1952 року Троїцьким районним бюро ЗАГС Одеської області. Окрім того, за життя у батька заявника [PERSON] ніколи не виникало ускладнень при використанні вищевказаного свідоцтва про народження, як документа, який посвідчував факт, дату та місце його народження, а також відомості про його батьків. На це зокрема вказує той факт, що на підставі вище вказаного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьку заявника 20 березня 1980 року був виданий паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] (штамп з інформацією про видачу вказаного паспорта міститься у самому свідоцтві про народження, а також це підтверджується копією форми №1, яка заповнювалась при видачі паспорта, та долучена до даної заяви). Також на зворотній стороні свідоцтва про народження батька заявника міститься штамп з інформацією стосовно реєстрації шлюбу батьків заявника, та вказана інформація підтверджується листом Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 28 березня 2019 року за вих. № 484/65-16. Як зазначено в заяві, згідно з п.3.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання. У цьому випадку заявник подає до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання копію рішення суду разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. Як зазначає заявник, встановлення факту реєстрації народження має для нього юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини, крім того, встановленням даного факту не порушуються права, свободи та інтереси жодних осіб. У зв`язку з викладеним заявник звернувся до суду з даною заявою та просить встановити той факт, що Троїцьким районним бюро ЗАГС Одеської області 2 червня 1952 року був складеним актовий запис про народження: - відомості про дитину: прізвище - [INFO] ; ім`я - [INFO] ; по батькові - [INFO] ; стать - чоловіча; дата народження [INFO] ; місце народження - держава Україна; область - Одеська; район - Ананьївський; село - Великобоярка; - відомості про батька: прізвище [PERSON] ; національність - українець; - відомості про матір: прізвище - [PERSON] ; національність - українка. 17 грудня 2019 року заявник у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. При цьому, частиною 5 статті 130 ЦПК України визначено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Представник заявника - адвокат Пивовар Юрій Олексійович, повноваження якого підтверджені ордером серії ОД №368888 від 15 березня 2019 року, судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 9 годину 00 хвилин 17 грудня 2019 року, отримав 15 жовтня 2019 року, про що свідчить його розписка про отримання судової повістки, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, в матеріалах справи міститься довідка про доставку на адресу заявника SMS-повістки, про його виклик у судове засідання 17 грудня 2019 року. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що заявника належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, у відповідності до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи, присутність в судовому засіданні представника заявника, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника. 17 грудня 2019 року представник заявника - адвокат Пивовар Юрій Олексійович, з`явився у судове засідання з розгляду справи та вимоги, викладені в заяві [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - начальник Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бабич Марина Олександрівна, повноваження якої підтверджені копією наказу начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20 вересня 2016 року №1881-к про переведення її на зазначену посаду (а.с.45), у судовому засіданні проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала. В подальшому в судовому засіданні судом було досліджено письмові докази, які додані до заяви. Судом було поставлено питання щодо можливості закінчення дослідження доказів та переходу до судових дебатів. Учасники процесу проти закінчення дослідження доказів та переходу до судових дебатів не заперечували. У судових дебатах представник заявниці - адвокат Пивовар Ю.О. просив вимоги заявника задовольнити. Представник заінтересованої особи проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечувала. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту реєстрації народження слід відмовити з наступних підстав. Заявником є [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Великобоярка Ананьївського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] ,виданого Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 26 жовтня 1999 року (а.с.6-7), та копією картки фізичної особи - платника податків, виданої Ананьївським відділенням Любашівської МДПІ 18 грудня 2006 року (а.с.8). Батьками заявника є [PERSON] [PERSON] (відомості про батьків зазначені мовою оригіналу - російською), що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 12 січня 1973 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.9). Як зазначає заявник, його батько - [PERSON] помер [INFO] , що в матеріалах справи підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області 27 жовтня 2010 року (а.с.10). За життя все своє майно батько заявника - [PERSON] заповів все своє майно заявнику, за заявою [PERSON] в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі 6 жовтня 2011 року було заведено спадкову справу №261/2011 на майно померлого [PERSON] , що в матеріалах справи підтверджується листом державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 25 грудня 2018 року №2099/02-14 (а.с.5). Згідно заяви матір`ю померлого [PERSON] та, відповідно, бабусею заявника була [PERSON] . На думку заявника зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Троїцьким районним ЗАЦС (мовою оригінала ЗАГС) Одеської області (а.с.14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується доданою до заяви копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області 8 вересня 1999 року (а.с.11). За життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 5,29 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, що підтверджується доданою до заяви копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Ананьївською районною Державною адміністрацією 26 серпня 1996 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за №424 від 28 серпня 1996 року (а.с.13). Як зазначає заявник, його батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] на підставі ст.549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, проте за життя свої спадкові справа не оформив, що підтверджується листом державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 25 грудня 2018 року №2099/02-14 (а.с.5). З метою оформлення права на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , зокрема права на вказану земельну частку (пай), заявник звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори, проте при перевірці нотаріусом відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян було встановлено, що актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , у вказаному реєстрі відсутній, що унеможливлює підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та, відповідно, унеможливлює підтвердження родинних відносин між [PERSON] та заявником, що підтверджується листом державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 25 грудня 2018 року №2099/02-14 (а.с.5). Як зазначає заявник з метою поновлення актового запису про народження [PERSON] він звернувся до Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак у поновленні актового запису йому було відмовлено, що на думку заявника підтверджується копією листа Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29 березня 2019 року №503/61-21 (а.с.17-18). Також, як зазначає заявник, відповідно до вказаного листа у актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , по архіву Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області відсутній, книги реєстрації актових записів за 1937 рік в архіві відділу не збереглись та на зберігання до Державного архіву Одеської області не передавалися. У зв`язку з викладеним заявник звернувся до суду з даною заявою та просить суд встановити факт реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , зокрема внесення відомостей щодо батьків [PERSON] . У відповідності до положень частини 1 статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Відповідно до положень частини 3 статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Частиною 4 статті 49 ЦК України визначено, що реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На законодавчому рівні, відповідно до положень ч.4 ст.49 ЦК України, питання державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі їх поновлення, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Так, частиною 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Питання поновлення актового запису цивільного стану врегульовано статтею 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Частиною 1 статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» до кола осіб які можуть звернутися із заявою віднесено: особу, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. З наведеного вбачається, що заявник, як спадкоємець померлого [PERSON] має право звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про поновлення актового запису про народження [PERSON] . При цьому, відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України, що відповідає положенням ч.4 ст.49 ЦК України. На виконання вимог ч.4 ст.49 ЦК України, ч.5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Наказом міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №55/18793 від 14 січня 2011 року, затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (далі - Правила). Розділом ІІІ Правил визначено порядок поновлення актових записів цивільного стану. Так, пунктом 3.1 Правил визначено, що заява про поновлення втраченого актового запису цивільного стану за встановленою додатком 11 формою подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника при пред`явленні паспорта або паспортного документа. Пунктом 3.2. Правил визначено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити громадянину в прийнятті та розгляді заяви про поновлення актового запису цивільного стану. Відповідно до пункту 3.3 Правил поновлення актових записів цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої було складено актовий запис; одного з батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальника неповнолітнього та опікуна малолітнього; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви, що відповідає положенням ч.2 ст.22, ч.1 ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до пункту 3.8 Правил разом із заявою про поновлення втраченого актового запису цивільного стану подаються: архівна довідка, видана державним архівом в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі, якщо метричні книги або книги державної реєстрації актів цивільного стану передані на зберігання до державного архіву; документи (виписки з них), які підтверджують дані, необхідні для поновлення актового запису цивільного стану; свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану (про народження, смерть, шлюб, розірвання шлюбу тощо); інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. Пунктом 3.11 Правил визначено, що на підставі поданих заявником та затребуваних відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України документів та їх аналізу складається висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (додаток 12). Пунктом 3.12 Правил передбачено, що у разі відмови в поновленні актового запису цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України вказуються: коли і ким подана заява про поновлення актового запису; який конкретно актовий запис необхідно поновити; які документи були подані заявником та зібрані відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України (перелічити документи); що встановлено за результатами перевірки; причини відмови в поновленні актового запису; роз`яснення про можливість оскарження відмови в судовому порядку. З наведеного вбачається, що Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та затвердженими на його виконання «Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» визначено процедуру поновлення актових записів цивільного стану, порядок подання заяви про поновлення актового запису та її розгляду. З доданого до заяви листа Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29 березня 2019 року №503/61-21 (а.с.17-18) вбачається, що заявник звернувся до відділу з заявою про поновлення актового запису про народження відносно [PERSON] , [INFO] . Ананьївським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області було роз`яснено положення пунктів 3.3, 3.8 Правил щодо кола осіб, які мають право звернутися з заявою про поновлення актового запису, та переліку документів, які мають подаватися разом з такою заявою. При цьому, з зазначеного листа Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що заявником при подачі до відділу заяви про поновлення актового запису було подано лише копію свого паспорта громадянина України, копію свідоцтва про народження [PERSON] та копію свідоцтва про смерть [PERSON] , що не відповідає вимогам п.3.8 Правил. Крім того, в зазначеному листі Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зазначено, що поновити актовий запис про народження [PERSON] буде можливим в разі подання заявником разом з заявою витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану; виписки з паспорту або паспортного документу; документів (виписок з них), які підтверджують дані, необхідні для поновлення актового запису; копії свідоцтв про реєстрацію актів цивільного стану (про народження, смерть, шлюб, розірвання шлюбу тощо); інші необхідні документи, свідоцтва про шлюб батьків особи, щодо якої поновлюється актовий запис про народження (в разі відсутності якого, графа: батьки - залишається незаповненою). З наведеного вбачається, що в листі Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відділом не відмовлено заявнику в поновленні актового запису про народження [PERSON] , а вказано на необхідність подання додаткових документів відповідно до положень п.3.8. Правил. Крім того, лист Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29 березня 2019 року №503/61-21 (а.с.17-18) не можливо розцінювати як відмову у поновленні актового запису, оскільки він за своєю формою не відповідає вимогам п.3.12 Правил. Судом в судовому засіданні було поставлено питання представнику заінтересованої особи - начальнику Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бабич М .О. запитання щодо можливості поновлення актового запису про народження [PERSON] в разі подання заявником до відділу усіх передбачених Правилами документів. На вказане запитання Бабич М.О. повідомила, що вразі надання [PERSON] всього зазначеного в листі переліку документів Ананьївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області матиме змогу поновити актовий запис про народження [PERSON] . Головуючим у справі було поставлено питання представнику заявника про те, чи вживалися ним заходи до збирання та надання до Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області перелічених у листі від 29 березня 2019 року №503/61-21 (а.с.17-18) документів, чи є в нього докази неможливості надання до відділу таких документів. На вказане запитання представник заявника зазначив, що заходів до збирання таких документів ним та заявником не було вжито. Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічну правову позицію виловлено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звернуто увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити оскільки чинним законодавством передбачено інший порядок встановлення такого факту. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3.4 Правил відсутність актового запису цивільного стану підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 24 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року №1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (зі змінами). Проте, заявником до заяви витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про народження [PERSON] не надано. Крім того, заявник просить суд встановити факт, що Троїцьким районним бюро ЗАГС Одеської області 2 червня 1952 року був складеним актовий запис про народження: - відомості про дитину: прізвище - [INFO] ; ім`я - [INFO] ; по батькові - [INFO] ; стать - чоловіча; дата народження [INFO] ; місце народження - держава Україна; область - Одеська; район - Ананьївський; село - Великобоярка; - відомості про батька: прізвище [PERSON] ; національність - українець; - відомості про матір: прізвище - [PERSON] ; національність - українка. При цьому, відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Частиною 1 статті 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 1 статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Частинами 2 та 3 статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. При цьому, до заяви документів передбачених статтею 122 СК України заявником не надано. Частиною 1 статті 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Відповідно до положень ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Проте, до заяви не додано також документів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.125 СК України. При цьому, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Троїцьким районним ЗАЦС (мовою оригінала ЗАГС) Одеської області (а.с.14) вбачається, що « [PERSON] » (відомості зазначено мовою оригіналу - російською) народився [INFO] в с.Б.Боярка Троїцького району (відомості про область з документу встановити не можливо), батьками зазначено: батько - « [PERSON] » (відомості зазначено мовою оригіналу - російською), мати - « [PERSON] » (відомості зазначено мовою оригіналу - російською). Аналогічні відомості щодо батьків російською мовою містяться в копії форми №1 заяви про отримання [PERSON] паспорту громадянина СРСР серії [NUMBER] (а.с.15). В зазначених документах по батькові [PERSON] зазначено як « [PERSON] » (російською мовою). При цьому, з інших документів доданих до заяви, зокрема в копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.10) та в самій заяві по батькові [PERSON] українською мовою зазначено як « [PERSON] ». Проте, будь-якого офіційного документу (паспортного документу, актового запису, тощо), в якому б було зазначено переклад по батькові [PERSON] з російської « [PERSON] » на українську як « [PERSON] » до заяви не додано, що унеможливлює ототожнення особи, яка померла [INFO] та володільця свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Троїцьким районним ЗАЦС (мовою оригінала ЗАГС) Одеської області (а.с.14), та відповідно встановлення достеменних відомостей про батьків [PERSON] . Крім того, в заяві [PERSON] просить суд серед іншого зазначити , що в актовому записі про народження [PERSON] було зазначено, що місцем народження [PERSON] є с.Великобоярка Ананьївського району Одеської області. Частиною 2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. При цьому, з копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Троїцьким районним ЗАЦС (мовою оригінала ЗАГС) Одеської області (а.с.14) вбачається, що місцем народження « [PERSON] » (відомості зазначено мовою оригіналу - російською) зазначено як с.Б.Боярка Троїцького району (відомості про область з документу встановити не можливо), що не відповідає прохальній частині заяви. З наведеного вбачається, що вимоги заяви [PERSON] є необґрунтованими, не доведеними належними та достовірними доказами, у зв`язку з чим також слід відмовити в їх задоволенні.

Outcome: dismissed