Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20683 грн. 84 коп. В обґрунтування свого позову ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що 26.07.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-12099-260710, за яким [PERSON] отримала картковий рахунок [NUMBER] та відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2500,00 грн. Відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, внаслідок\~ чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 10.03.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 20683, 84 грн., яка складається з: тіло кредиту: 8055,15 грн.; прострочене тіло кредиту: 4138,74 грн.; заборгованість за відсотками: 8489,95 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання 28.04.2015 року та 25.05.2015 року не зявилася, про причини неявки до суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином згідно вимог чинного законодавства. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 25.05.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору, позивач відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2500,00 грн. [PERSON] скористувалася кредитною лінією, але станом на 10.03.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 20683, 84 грн., яка складається з: тіло кредиту: 8055,15 грн.; прострочене тіло кредиту: 4138,74 грн.; заборгованість за відсотками: 8489,95 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. На даний час заборгованість не погашена. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З урахуванням вищевикладеного, суд позов задовольняє в повному обсязі і вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача. Суд у відповідності зі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved