Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ МВС України в особі представника Кунцевич О.О. 10.01.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідачки суми 11438,46 грн. - в порядку відшкодування витрат пов»язаних з утриманням у навчальному закладі, посилаючись на те, що між Позивачем та Відповідачкою було укладено Договір №98ЛДУВС про підготовку фахівця, відповідно до якого відповідачка навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов»язані з утриманням у навчальному закладі. В період з 01.09.2014 року по 26.06.2015 року - у період навчання Відповідачка перебувала на державному забезпеченні та була забезпечена харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг; наказом від 26.06.2015 року №913 Позивача [PERSON] (відповідачці) було присвоєно кваліфікацію бакалавра за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» та видано диплом бакалавра, з направленням для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в м. Києві; тобто навчальним закладом (Позивачем) умови Договору виконано у повному обсязі. Оскільки наказом ГУ МВС України в м. Києві від 16.09.2015 року №800 о/с відповідачку [PERSON] було звільнено з ОВС на підставі поданого нею рапорту, за власним бажанням; вартість витрат пов»язаних з її утриманням у навчальному закладі за період навчання з 01.09.2014 року по 26.06.2015 року становить 11438,46 грн., відповідачкою не відшкодовано зазначену суму добровільно, у зв»язку з чим було пред»явлено даний позов у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, своєю заявою від 20.04.2017 року Позивач в особі представника Кунцевича О.О. (довіреність від 02.03.2017 року) просив справу розглядати за відсутності представника позивача, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи проти постановлення у справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши вимоги позову та матеріали справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно витягу з наказу №123 о/с від 01.09.2014 року Національної академії внутрішніх справ МВС України (позивача) [PERSON] (відповідачку) було зараховано на навчання з 01.09.2014 року за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» (підготовка фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки) - а.с.14. Між Позивачем та [PERSON] (відповідачкою) було укладено Договір №98ЛДУВС про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС), відповідно до якого відповідачка навчалась за рахунок коштів державного бюджету (п.1 Договору) і зобов»язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п.п. 2.3.5, 2.3.6 Договору) - а.с.13. Згідно наказу №913 від 26.06.2015 року Національної академії внутрішніх справ МВС України (позивача) [PERSON] (відповідачці) - лейтенанту міліції, по закінчення навчання, було видано диплом бакалавра за кваліфікацією оперуповноважений, інспектор ОВС - за номером В15 №005313, з направленням для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в м. Києві (а.с.15). Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 16.09.2015 року №800 о/с відповідачку [PERSON] було звільнено з ОВС з 22.09.2015 року, на підставі поданого нею рапорту від 02.09.2015 року, за власним бажанням, відповідно до висновку Головного управління від 08.09.2015 року (а.с.16-19). Згідно наданих Позивачем розрахунків - вартість фактичних витрат, пов»язаних з утриманням [PERSON], [INFO] у навчальному закладі за період навчання з 01.09.2014 року по 26.06.2015 року становить 11438,46 грн., з якими відповідачка була ознайомлена на момент звільнення (а.с.20-26). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи; будь-яких заперечень по суті позову відповідачкою судові не надано. Оскільки відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов»язання за Договором №98ЛДУВС про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС), тому відповідно до умов Договору та на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» вона зобов»язана відшкодувати на рахунок Позивача суму 11438,46 грн. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача доведені в судовому засіданні, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі, тобто з [PERSON] підлягає стягненню на користь Національної академії внутрішніх справ МВС України 11438 грн. 46 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] також підлягає стягненню на користь Позивача судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. (а.с.1, 6).

Outcome: approved