Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], у якому просив: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO].; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, на особисті рахунки дітей в Державному ощадному банку України. Представники Органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську та Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити його повністю, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з посиланням на те, що намагається виправити ситуацію, що склалась. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO]., її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER], виданим 13.10.2010р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1410. [PERSON] народилась [INFO]., її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER], виданим 12.06.2012р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 817. За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Водночас, малолітні [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., перебувають з 2014 року на обліку в Управлінні-службі у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради як діти, що опинились в складних життєвих обставинах з огляду на ухилення їх батьків від виконання батьківських обов'язків. Відомості про батька дітей внесені до актових записів про народження на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. З пояснень бабусі дітей та матері відповідача [PERSON], яка допитана судом як свідок, вбачається, що діти з лютого 2016 року проживають з бабусею, дошкільний заклад не відвідують, відповідач не працює, вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не піклується про стан їх здоров'я та регулярно вживає алкогольні напої. Як вбачається з постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2016р., відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП у зв'язку з ухиленням від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. У висновку від 17.02.2016р. №1/14-40 Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що вона виправить ситуацію, влаштується на роботу, влаштує дітей до дошкільного закладу та буде приділяти більше уваги вихованню дітей з огляду на наступне. Протягом розгляду справи судом неодноразово оголошувалась перерва для надання відповідачу часу для зміни своєї поведінки, влаштування на роботу, влаштування дітей до дошкільного закладу тощо. Водночас відповідач не надала суду жодних доказів не тільки на підтвердження факту працевлаштування, влаштування дітей до дошкільного закладу або зміни свого ставлення до них, але навіть доказів вчинення хоч якихось дій, спрямованих на виконання своїх батьківських обов'язків. При цьому під час повторного допиту як свідка [PERSON] повідомила, що ситуація з виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків за час розгляду справи судом тільки погіршилась - вона продовжує зловживати алкогольними напоями, взагалі не займається утриманням та вихованням дітей, натомість вчинила шахрайські дії, через які свідок боїться відпускати дітей гуляти. Таким чином, незважаючи на надання відповідачу часу для зміни ставлення до своїх малолітніх дітей, відповідач такого ставлення не змінила, батьківські обов'язки щодо піклування про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток не виконує, з урахуванням чого суд доходить висновку про свідоме ухилення відповідачем від виконання обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ЦПК України є підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно них. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову також у частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання її неповнолітніх дітей.

Outcome: approved