Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 02 грудня 2020 року надійшла позовна заява згідно якої 31 березня 2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір та додатковий договір №1 і відповідач отримала кредит в сумі 7500,25 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала і має заборгованість в розмірі 16406,21 грн. яку позивач просить з неї стягнути разом із судовими витратами. 2. Представник позивача подав суду клопотання і просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 3. Відповідач до суду не з`явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена згідно ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи за її відсутності, не подала ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. ІІІ. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ 4. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 5. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 6. 31 березня 2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-51/0045/17/103/06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 7500,25 грн. (кредитний ліміт) на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором (п. 1.1). 7. 31 березня 2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено додатковий договір до кредитного договору кредитної лінії №СК-51/0045/17/103/06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31 березня 2017 року згідно якого кредитодавець надає позичальнику транш згідно кредитного договору в сумі 7500,25 грн. (п. 1). Строк дії додаткового договору з 31 березня 2017 року по 30 вересня 2018 року, що складає 548 днів (п. 2). Сторонами погоджено графік платежів (п. 3). 8. На підставі заяви [PERSON] . Кредитна спілка «СуперКредит» перерахувала на вказаний нею рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти в сумі 4000,00 грн. та 3500,25 грн. згідно платіжних доручень №9116 і №9117 від 31 березня 2017 року. 9. 27 лютого 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» сформувала [PERSON] вимогу про сплату простроченої заборгованості в термін до 08 березня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів, що вимога дійсно направлялася відповідачу, однак в позовній заяві позивач стверджує про направлення цієї вимоги листом, але відповідач заборгованість не погасила, кошти згідно договору не повернула. 10. Згідно позовної заяви, Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій, Розрахунку інфляційних втрат від простроченої суми, [PERSON] має заборгованість в розмірі 16406,21 грн., з яких: 3823,19 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 6492,66 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 01 квітня 2017 року по 30 жовтня 2020 року, 4834,54 грн. сума несплаченої пені за період з 15 листопада 2018 року по 20 червня 2019 року, 513,65 грн. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 15 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року, 301,67 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 15 березня 2018 року по 30 жовтня 2020 року, 440,50 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 01 квітня 2017 року по 20 березня 2020 року. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 11. 31 березня 2017 року на підставі укладених між сторонами договорів строком по 30 вересня 2018 року відповідач отримала кредитні кошти в сумі 7500,25 грн. 12. Позивач свої зобов`язання виконав і надав відповідачу кредит, а відповідач отримані кошти не повернула, проценти та інші платежі за їх використання не сплатила. 13. Згідно позовної заяви відповідач має заборгованість по сплаті тіла кредиту. Тобто, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, тому на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 14. 28 березня 2018 року у постанові по справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що згідно ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (п. 90). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 91). 15. Суд вважає, що Кредитна спілка «СуперКредит» у зв`язку із закінченням строку дії кредитного договору 30 вересня 2018 року, після цієї дати втратила право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та пеню за кредитом, тому стягненню підлягає заборгованість по процентам та пені станом на вказану дату. 16. Стала практика Великої Палати Верховного Суду свідчить, що за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. У зв`язку з тим, що між сторонами виникло грошове зобов`язання, яке відповідач не виконав, тому позивач має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 17. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надала доказів, які спростовують твердження позивача про наявність заборгованості, що є її процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 18. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється частково на суму 10090,32 грн. (3823,19 + 1546,91 + 3464,40 + 513,65 + 301,67 + 440,50), а ціна позову становить 16406,21 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 61,50% (10090,32 / 16406,21 * 100) від сплаченої суми судового збору, а саме 1292,73 грн. (2102,00 * 61,50%).

Outcome: partial