Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений кредитний договір відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Тому підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, а відповідач підтвердила свою згоду на те, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами [PERSON]», які викладені на банківському сайті, складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2017 року має заборгованість 74 671 грн. 95 коп., яка складається з наступного: 3 487 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом, 63 395 грн. 41 коп. - заборгованість за процентами, 3 995 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 3 543 грн. 90 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь та судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, але підтвердила отримання кредиту. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, що 12.08.2008 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ЗАТ КБ «ПриватБанк», уклавши кредитний договір б/н та отримавши кредитну картку «Універсальна 30 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом в розмірі 1 800 грн. зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача, про що зазначено в п. 1.1. його Статуту. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. «Умовами та правилами надання банківських послуг» передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, що визначено п.п. 3.2., 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, що додані позивачем до позовної заяви. Як встановлено в суді, сторони визначили, що заява позичальника [PERSON] разом з Пам'яткою клієнта, «Умови та Правила надання банківських послуг» та «[PERSON] банку» складають укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву позичальника від 12.08.2008 року, відповідач [PERSON] приєдналась до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах «Умовах та правилах надання банківських послуг» і «[PERSON] банку», які викладені на сайті позивача www.privatbank.ua. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. [PERSON] нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами [PERSON]» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 розділу ІІ Правила користування платіжною карткою «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн + 5% від суми позову. Пунктом 5.6. Правил користування платіжною карткою передбачено, що боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення плету з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. На підставі п.п. 5.3, 6.4 Умов та правил, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. За незгодою зі зміною Правил та/або [PERSON], позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити заборгованість. Відповідно до п. 5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідач же в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг» належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання, а саме не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 30.09.2017 року. Крім того, згідно виписки з банківського рахунку, позичальник частково погашала свої зобов'язання, однак не в повному обсязі та з порушенням строків, та активне користування відповідачем кредитними грошима, та неналежне виконання відповідачем умов договору підтверджується банківською випискою, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 12.08.2008 року, станом на 30.09.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 74 671 грн. 95 коп., що складається з: 3 487 грн. 64 коп. - заборгованості за кредитом, 63 395 грн. 41 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом (173 грн. 17 коп. - несплачені проценти на поточну заборгованість, 63 222 грн. 24 коп. - несплачені проценти на прострочену заборгованість); 3 995 грн. 00 коп. заборгованості за комісією; 3 793 грн. 90 коп. - заборгованість по судовим штрафам. Оскільки відповідачем та його представником надані позивачем розрахунки не оспорені, не надані суду інші розрахунки, суд вважає їх належним доказом заборгованості по кредитному договору. Крім того, представник відповідача просить застосувати один вид цивільно-правової відповідальності, так як відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі з підстав, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. У той самий час, згідно договору передбачена сплата штрафу теж за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, що підтверджуються розрахунком по заборгованості станом на 30.09.2017 року та випискою за період з 12.03.2000 року по 12.04.2018 року. В той же час, відповідач визнала отримання кредиту та порушення порядку сплати заборгованості за кредитом. Вирішуючи позов з урахуванням заяви представника відповідача застосувати до позовних вимог строк позовної давності суд зважає на наступне. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч.1,3 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, останній щомісячний платіж по кредитному договору згідно розрахунку вона здійснила 02 квітня 2015 року, перервавши таким чином перебіг строку позовної давності, позивач звернувся до суду з позовом 25 жовтня 2017 року, тобто в межах строку позовної давності, а тому підстав для застосування строку позовної давності немає, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст. 1056 ЦК України вказує та те, що кредитодавець має право відмовитися від надання позичальникові передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у разі порушення процедури визнання позичальника банкрутом або за наявності інших обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернутий. Оскільки відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, то на підставі вищезазначеного відповідач повинен їх виконати та сплатити заборгованість перед банком. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем в сумі 1 600 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі ст.ст. 526, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved