Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 79507,68 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторонами укладено кредитний договір відповідно до якого [PERSON] отримано кошти у сумі 13000 грн., однак у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору виникла заборгованість, яку ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» просять стягнути. Представник позивача за довіреністю Ключинський К.Л. у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмове клопотання в якому просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулися до суду з позовом у якому зазначено, що 06.07.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №BLаЖГА00049777, згідно якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надали [PERSON] кредит у сумі 13000 грн. строком до 06.07.2014 року зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 04.08.2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 79507,68 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 8912,05 грн., заборгованості по відсоткам - 3998,76 грн., заборгованості по комісії - 5232,50 грн., штрафні санкції - 61364,37 грн., що відображено у наданій ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» довідці. Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши та зваживши у сукупності матеріали долучені позивачем до позовної заяви в якості доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено, що в матеріалах позовної заяви відсутній кредитний договір та інші докази, що підтверджують укладення сторонами кредитного договору про який зазначено в позові, а відповідно відсутні докази існування між сторонами будь-яких договірних правовідносин і наявності у позивача права вимоги коштів у відповідача. До позовної заяви долучено лише довідку про стан боргу, проте вона не може бути визнана належним і достатнім доказом, який підтверджує укладення сторонами кредитного договору та наявність права вимоги коштів. Представник позивача у судове засідання не з'явився та надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проте кредитний договір або будь-які інші докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суду не надано. За таких обставин, суд позбавлений можливості всебічно, повно, об'єктивно дослідити та надати правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, а відповідно вирішити питання про наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовано позовні вимоги, чи були порушені права за захистом яких звернувся позивач, а якщо були, то ким. Таким чином, суд вважає, що позивач не довів обставини викладені в позовній заяві, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, оскільки суду не надано жодного належного та достатнього доказу, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed