Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Свій позов обґрунтовує тим, що 5 лютого 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк», в особі Харківського регіонального відділення та [PERSON] було укладено договір № 20121128121422 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Згідно п.1.1 договору банк відкриває спеціальний картковий рахунок № [NUMBER] в гривні та здійснює його обслуговування. У відповідності до додаткової угоди № 1 від 5 лютого 2013 року відповідачу було надано грошові кошти в сумі 20 000 грн., шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на строк з 5 лютого 2013 року по 4 лютого 2015 року із сплатою 32 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Відповідно до п. 8 кредитного договору власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень кредитного договору (п.20) банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, неустойки та вимагати відшкодування збитків банку у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Частиною 2 т. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової сплати процентів, належних йому до ст.1048 ЦК України. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі шляхом відкритої відновлюваної відкличної кредитної лінії у розмірі 20 000 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] позичальника за період з 5 лютого 2013 року по 3 квітня 2015 року, однак позичальником порушуються зобов'язання шляхом несплати двох платежів за договором. У відповідності до п. 15 кредитного договору у разі порушення строків погашення заборгованості за договором та строку сплати процентів за користування коштами власник рахунку сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п.2 договору з суми простроченої заборгованості. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено відповідачем 12 грудня 2014 року в сумі 1366,85 грн. Позивач звертався до відповідача з вимогою про дострокове погашення заборгованості, яка була залишена без відповіді та задоволення. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 1 квітня 2015 року має заборгованість - 3 641 грн.56 коп., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 2 695,89 грн.; - заборгованість за процентами за користування кредитом - 314,23 грн.; - неустойка за прострочення сплати кредиту - 374, 07 грн.; - неустойка за прострочення сплати процентів - 58.37 грн.; - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 170,43 грн.; - 3 % річних за неправомірне користування грошовими коштами заборгованість по кредиту) - 17,53 грн.; - 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 2,74 грн.; А тому просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість у розмірі 3641 грн. 56 копійок. Представник позивача за довіреністю Кравець Д.В, в судове засідання не з'явився, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримав та просив справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до початку розгляду справи заяву про розгляд справи без його участі, а також докази про повне погашення заборгованості. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором № 20121128121422 станом на 1 квітня 2015 року становить 3 641,56 грн. та складається з наступного. - заборгованість за кредитом - 2 695,89 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 314,23 грн.; неустойка за прострочення сплати кредиту - 374, 07 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів - 58.37 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 170,43 грн.; 3 % річних за неправомірне користування грошовими коштами заборгованість по кредиту) - 17,53 грн.; 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 2,74 грн.; Разом тим, в судовому засідання відповідачем надано квитанції про погашення заборгованості. З квитанції № 0.0.425527443.1 від 21 серпня 2015 року вбачається, що відповідачем на погашення заборгованості сплачено 3 304,26 грн., з квитанції № 0.0.426708743.1 від 25 серпня 2015 року вбачається, що відповідачем на погашення заборгованості сплачено 60,10 грн., з квитанції № 0.0.426713741.1 від 25 серпня 2015 року вбачається, що відповідачем на погашення заборгованості сплачено 631,44 грн. Загальна сума коштів, яка добровільно сплачена позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 20121128121422 становить 3995 грн. 80 коп., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі ст. ст. 526, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed