Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

ПАТ Банк «ТРАСТ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 7404/ПР-К/01 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки № 2625.3.007404.001 у гривні. 12.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору банківського рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки № 7404/ПР-К/01 від 24.05.2012 року. 01.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору банківського рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки № 7404/ПР-К/1 від 24.05.2012 року. 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 7404/КЛ/01 «Про встановлення кредитного ліміту» до договору «Про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки» від 24.05.2012 року. Сторони домовились, що ліміт КЛ становить 5\~000 грн., під 30% річних, строком на один рік з моменту підписання додаткового договору та автоматично продовжується на той же термін, у випадку відсутності заперечень з обох сторін. Відповідач зобовязався щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця наступного за звітним, поповнювати свій рахунок грошовими коштами для погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до умов договору. 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору банківського рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки № 7404/ПР-К/1 від 24.05.2012 року. Відповідно до тарифів комісійної винагороди ПАТ Банк «ТРАСТ» по операціях емісії і обслуговування платіжних карток, що є невідємною частиною договору № 7404/ПР-К/01 від 24.05.2012 року пеня за прострочення щомісячного платежу становить 0,3 % за кожен день прострочення. Однак, відповідач не виконує умови кредитного договору № 7404/Л/01 від 01.10.2014 року, в останньої виникла заборгованість перед позивачем, що станом на 21.09.2017 року становить 6\~127 грн. 54 коп., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 4\~739 грн. 68 коп., заборгованість за простроченими процентами 825 грн. 45 коп., пеня 562 грн. 41 коп. Станом на 21.09.2017 року заборгованість перед позивачем за кредитним договором № R011.0064870 від 03.03.2016 року становить 2\~908 грн. 92 коп., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 2\~608 грн. 92 коп., пеня 300 грн. Загальна заборгованість за кредитним договором становить 9\~036 грн. 46 коп. Позивачем було направлено письмову вимогу на адресу відповідачу про погашення заборгованості, яка погашена не була, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Зазначає, що хоча на даний час відповідач і погасила заборгованість за кредитним договором, яка зазначена у позовній заяві, однак, у відповідача перед банком існує нарахована позивачем після предявлення позову пеня у розмірі 2\~063 грн. Чинна редакція ЦПК України не дозволяє позивачеві збільшити/зменшити позовні вимоги на даній стадії розгляду справи, що зазначено в п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Тому, непогашена відповідачем заборгованість по кредитному договору № 7404/КЛ/01 та не здійснення відповідачем компенсації позивачеві судових витрат не дозволяє позивачеві підстав прохати суд залишити позов без розгляду. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що суму заборгованості перед банком вона погасила в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.05.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 7404/ПР-К/01 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки № 2625.3.007404.001 у гривні (а.с. 6-7, 8). 12.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору банківського рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки № 7404/ПР-К/01 від 24.05.2012 року (а.с. 13). 01.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору банківського рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки № 7404/ПР-К/1 від 24.05.2012 року (а.с. 14). 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 7404/КЛ/01 «Про встановлення кредитного ліміту» до договору «Про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки» від 24.05.2012 року (а.с. 16-19). Сторони домовились, що ліміт КЛ становить 5\~000 грн., під 30% річних, строком на один рік з моменту підписання додаткового договору та автоматично продовжується на той же термін, у випадку відсутності заперечень з обох сторін. Відповідач в свою чергу зобовязався щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця наступного за звітним, поповнювати свій рахунок грошовими коштами для погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до умов договору. 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору банківського рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки № 7404/ПР-К/1 від 24.05.2012 року (а.с. 20). Вищевказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.1 додаткового договору належне виконання позичальником зобовязань за додатковим договором забезпечується за рахунок будь-яких грошових надходжень на його ПР/ПК, а також усім майном, майновими правами та грошовими коштами, що належить Позичальнику на правах власності. Пунктом 3.1 договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань по даному договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України. Пунктом 3.9 договору передбачено, що усі спори сторін за цим договором, у випадку неможливості їх вирішення сторонами шляхом переговорів, передаються на розгляд суду в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до п. 6.31 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для здійснення операцій з використанням платіжних карток на депозитного рахунку в ПАТ Банк «ТРАСТ», у випадку попущення клієнтом сплати щомісячного платежу (платежів), банк має право вимагати від клієнта погасити, в тому числі достроково, заборгованість по кредиту. Відповідно до тарифів комісійної винагороди ПАТ Банк «ТРАСТ» по операціях емісії і обслуговування платіжних карток, що є невідємною частиною договору № 7404/ПР-К/01 від 24.05.2012 року пеня за прострочення щомісячного платежу становить 0,3 % за кожен день прострочення. Отримання відповідачем вищевказаних платіжних карток підтверджується розпискою відповідача 24.05.2012 року, 11.04.2014 року, 12.05.2016 року (а.с. 30, 31, 32). Факт отримання відповідачем коштів підтверджується позабалансовим меморіальним ордером № DYAVORSKA-28619 від 01.10.2012 року на суму 5\~000 грн. (а.с. 33), позабалансовим меморіальним ордером № Loan-75616 від 03.03.2016 року на суму 20\~000 грн. (а.с. 33, 34). Однак, відповідач не виконує умови кредитного договору № 7404/Л/01 від 01.10.2014 року, у звязку з чим у неї виникла заборгованість перед банком, що станом на 21.09.2017 року становить 6\~127 грн. 54 коп., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 4\~739 грн. 68 коп., заборгованість за простроченими процентами 825 грн. 45 коп., пеня 562 грн. 41 коп. Станом на 21.09.2017 року заборгованість перед банком за кредитним договором № R011.0064870 від 03.03.2016 року становить 2\~908 грн. 92 коп., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 2\~608 грн. 92 коп., пеня 300 грн. Загальна заборгованість за кредитним договором становить 9\~036 грн. 46 коп. (а.с. 42, 43). Позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості за кредитною лінією, однак дана вимога відповідачем виконана не була, заборгованість не погашена (а.с. 39-41). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користуванням чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статті 47 та 49 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~\~\~\~ Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення своїх зобовязань за вказаним вище кредитним договором та укладеними до нього додатковими угодами, внаслідок чого утворилася його заборгованість перед позивачем у вказаному вище розмірі. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд приймає до уваги суму коштів, внесену відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом, і приходить до висновку, що станом на день розгляду справи в суді відповідачем повністю погашена заборгованість за зазначеним вище кредитним договором, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями про сплату. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. У зв'язку з наведеною вище нормою\~ЦПК України\~судовим рішенням суд стягує з відповідача на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» 50% (800 грн.) сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору, а 50% (800 грн.) підлягають поверненню з Державного бюджету України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial