Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Ємільчинської селищної ради звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дочки [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідачів на користь особи чи установи, де будуть утримуватися діти, аліментну плату в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для її відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Вимоги мотивує тим, що відповідачі являються батьками дочки [PERSON], [INFO] Позивач зазначив, що відповідачі 22.02.2000 року зареєстрували шлюб та переїхали на тимчасове проживання до Російської Федерації. У 2002 році у них народилася дочка [PERSON], [INFO] У 2010 році відповідачі повернулися з Росії на постійне місце проживання до України в с. Садки Ємільчинського району Житомирської області, де і проживають на даний час. З 01.10.2010 року [PERSON] постійно проживає зі своєю тіткою по довіреності на спільне проживання. Батьки зв'язок зі своєю дочкою не підтримують, матеріальної допомоги не надають, вони не опікуються її долею, тобто фактично [PERSON] позбавлена можливості правового захисту своїх прав та інтересів, оскільки на території Російської Федерації вона не має законного представника. Відповідачі за місцем проживання характеризуються негативно, зловживають алкогольними напоями. Жодного з обов'язків по вихованню дитини, передбаченого законом, не виконують, участі в її утриманні не беруть. Неповнолітня [PERSON] з 01.10.2010 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS], разом з тіткою [PERSON], [INFO]., та дядьком [PERSON], [INFO]., які забезпечують її всім необхідним та допомагають з навчанням. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких позовні вимоги про позбавлення їх батьківських прав відносно дочки [PERSON] та стягування з них аліментів визнали, просили справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи служби у справах дітей Ємільчинської РДА в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення позовних вимог позивача, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі являються батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до листа відділу по питанням сім'ї та дитинства муніципальної освіти Красноармійського району РФ № 488 від 09.08.2017 року [PERSON] з 01.10.2010 року постійно проживає з тіткою [PERSON], [INFO], та дядьком [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання Середівського старостинського округу №160 від 22.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] проживають в с. Садки Ємільчинського району в будинку, який складається з двох кімнат та веранди. Умови проживання незадовільні. В будинку панує безлад, антисанітарія, в кімнатах не прибрано. З характеристик на відповідачів слідує, що вони офіційно ніде не працюють, проживають за рахунок тимчасових заробітків, зловживають спиртними напоями. Згідно висновку органу опіки та піклування Ємільчинської селищної ради Ємільчинського району, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ємільчинської селищної ради №15 від 31.01.2018 року, відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків відносно своєї неповнолітньої дитини, не беруть участі у житті дитини, матеріально не підтримують, не намагаються налагодити постійні родинні контакти із дочкою, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками. Орган опіки та піклування Ємільчинської селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дочки [PERSON], [INFO] Відповідно до інформації адміністрації Староніжестеблієвського сільського поселення Красноармійського району Російської Федерації, [PERSON] забезпечує та займається вихованням неповнолітньої [PERSON], [PERSON] позитивно характеризується зі сторони адміністрації МБОУ СОШ № 15, в якій навчається [PERSON], тітка забезпечила всі необхідні умови для розвитку та проживання дитини, в той час як батьки її життям та здоров'ям не цікавляться. Із заяви [PERSON], 2002 р. н., слідує, що вона відмовляється сумісно проживати зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON], оскільки вони не цікавляться її життям, не спілкуються з нею, матеріально не підтримують, в той час як її тітка [PERSON] та її дядько [PERSON] забезпечують її всім необхідним та допомагають з навчанням. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухилилися від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, яка проживає у своєї тітки в Російській Федерації, не вжили будь-яких заходів, щоб створити належні умови для її проживання та виховання разом з ними, бути поряд з дочкою, що становить основоположну складову сімейного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі ніде не працюють. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідачів підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір. Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. На підставі викладеного, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved