Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R53100191678В від 01 лютого 2012 року в розмірі 104788 гривень 88 копійок станом на 05 листопада 2014 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовні заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 лютого 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100191678В (а.с. 10-13). Згідно розділів 1-3 договору ПАТ «ВТБ Банк» зобов'язувалось надати [PERSON] кредит в розмірі 50000 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 32% річних, а позичальник зобов'язувалась повернути кредит до 01 лютого 2015 року та сплатити відсотки за його використання і інші платежі передбачені договором. Погашення кредиту та відсотків повинно було здійснюватись шляхом здійснення щомісячних платежів 8 числа кожного місяця згідно наданого графіка. З графіка вбачається, що розмір щомісячного платежу становить 2189 гривень. Відповідно до пункту 3.9. договору кредит надавався шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. В день підписання кредитного договору, 01 лютого 2012 року кредитні кошти в розмірі 50000 гривень були перераховані на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по особовим рахункам (а.с. 14). Вищевказані докази свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 05 листопада 2014 року з вини відповідача утворилася кредитна заборгованість у загальній сумі 128 710 грн. 96 коп., яка складається із: простроченого тіла кредиту у сумі 47428 ,38 грн., прострочених процентів за користування кредитом у сумі 23 767,07 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом у сумі 57515,51 грн., яка підлягає відповідно до приписів ч.1 ст.526, ч.1 ст.611, ч.1 ст.612, ч. 1 ст.1049, ч.2 ст.1050, ч.1 ст.1054, ч.1 ст.1056-1 ЦК України та умов договору (п.п.3.3-3.4,7.1 кредитного договору) до стягнення у судовому порядку, оскільки одностороння відмова від виконання договірних зобов'язань недопустима (а.с.10-13). Крім того статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Цій статті відповідає пункт 7.1. договору в якому зазначено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен порушення виконання зобов»язань, включаючи день погашення. Також для вимог про стягнення пені та штрафів сторони пунктом 9.6. договору погодили збільшений строк позовної давності у три роки (а.с. 12 зворот). Як вбачається з розрахунку (а.с. 17-18) пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 57515 гривень 51 копійок, а пеня за несвоєчасну сплату відсотків становить 23767 гривень 07 копійок. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ці ж правила стосуються і кредиту. У зв'язку з цим суд позов задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 01 лютого 2012 року № R53100191678В, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], яка виникла станом на 05 листопада 2014 року в розмірі 128710 гривень 96 копійок, Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved