Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

На розгляд суду предявлено вказану заяву, в якій [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Прогрес, вул. Миру, буд. 9 в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 11 серпня 2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є спадкоємцем за законом померлої матері [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку (квартира № 1) за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Прогрес, вул. Миру, буд. 9. При юридичному оформленні спадкових прав у позивача виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Оригінал договору купівлі-продажу, посвідчений 21.12.1990 року державним нотаріусом другої Красноармійської державної нотаріальної контори, на підставі якого померлій належала вказана частка домоволодіння втрачено, отримання дублікату є неможливим. За таких обставин [PERSON], з посиланням на положення ст. ст. 328, 392, 1261 ЦК України заявлено вимоги захисту майнових прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачем [PERSON] сільською радою Донецької області в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є донькою [PERSON], родинні відносини підтверджено: свідоцтвом серійний номер ІІ-НО № 289518 про народження заявника а.с. 6, свідоцтвом серійний номер І-НО № 264050 про укладення шлюбу заявника а.с. 5. 11 серпня 2016 року [PERSON] померла (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер І-НО № 962382 а.с 7), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину (кв. 1) житлового будинку № 9 по вул. Миру в с. Прогрес Покровського району Донецької області , - належний спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Красноармійською державною нотаріальною конторою від 21.12.1990 року, - на підтвердження таких відомостей надано лист комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 286/01-02 від 06.04.2017 року (а.с. 8). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] та син [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивач [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2 лютого 2017 року [PERSON] до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори адресовано заяву про відмову від спадщини за законом після смерті матері на користь [PERSON]; заяву посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області (а.с. 63). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53987418 після смерті спадкодавця [PERSON] відкрито спадкову справу № 22/2017 від 02.02.2017 року за заявою [PERSON] (а.с. 61, 62). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2018 року державним нотаріусом Другої красноамійської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, що складає 1/2 частку житлового будинку № 9 по вул. Миру в с. Прогрес Покровського району Донецької області, оскільки спадкоємцем не надано правоустановлюючих документів на нерухоме майно. При цьому, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом було направлено запит до Донецького обласного державного нотаріального архіву про надання дублікату договору купівлі-продажу від 21.12.1990, р/р 1942, посвідчений Другою красноармійською державною нотаріальною конторою. Згідно відповіді завідувача Донецького обласного нотаріального архіву надання дублікату вказаного договору купівлі-продажу не можливо, оскільки нотаріальні документи прийняті на зберігання в архів, залишилися в архівосховищах в м. Донецьк, доступ до яких відсутній з обєктивних причин (а.с. 51, 52). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме 1/2 частку домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Прогрес, вул. Миру, буд. 9, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право відноситься до прав, які входять до складу спадщини. Це право після смерті спадкодавця перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON], яка прийняла спадщину у належний спосіб в порядку ч. 2 ст. 1269 ЦК України, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказаний житловий будинок в нотаріальній конторі не мають можливості. Позивач фактично, будучи титульним власником спірного спадкового майна змушена в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON]. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1296 ЦК України, ст. ст.\~13,\~19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved