Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Направленою заявою позивач просить визначити їй додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата, оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений нею з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що не знала про існування спадкового майна після смерті брата, а дізналася про існування такого випадково в березні 2019 року. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача направив на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. [INFO] помер брат позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з двох земельних ділянок (кадастрові номера [NUMBER] та [NUMBER] ) загальною площею 0,7036 га, надані для ведення особистого селянського господарства та території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.12.2004 року (а.с. 11). Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області №207/01-16 від 20.03.2019 року [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті свого брата [PERSON] , інформація щодо інших спадкоємців в спадковій справі №43/2019 відсутня (а.с. 12). Постановою нотаріуса від 20.03.2019 року №206/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для її прийняття (а.с. 13). Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України оставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає їй прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 768, 40 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обов`язкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved