Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказала, що є опікуном над малолітнім [PERSON] Мати малолітнього - [PERSON] померла [INFO] внаслідок вчинення відносно неї відповідачем [PERSON] кримінального злочину, за який останнього було засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. Зараз відповідач знаходиться у місцях позбавлення волі. Своїми діями [PERSON] завдав малолітньому [PERSON] невиправної психологічної травми, може, але не надає майнової допомоги на утримання сина, чим ухиляється від виконання свого обов'язку стосовно участі у його вихованні сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду підтвердила обставини, наведені у позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Представник органу опіки та піклування позовні вимоги позивача підтримав, вважав, що є усі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина, підтвердив відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] Представник служби у справах дітей та відповідач у судовому засіданні участі не брали. Представник служби у справах дітей причини неявки не повідомив, що не перешкоджало подальшому розгляду справи за його відсутності. Відповідач надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов фактично визнав. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову з таких підстав. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дитини, де у частинах 2 і 3 цієї статті зазначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також жорстоке поводження з дітьми є підставами для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини. В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. З матеріалів справи судом встановлено таке. Відповідач [PERSON] є рідним батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Мати малолітнього - [PERSON] померла [INFO], внаслідок злочинних дій з боку відповідача [PERSON], якого за ці дії було засуджено до 12 років позбавлення волі за ч. 1 ст. 115 КК України. На цей час відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Усі ці обставини підтверджуються доказами: свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON]; вироком Біловодського районного суду Луганської області від 14 березня 2017 року та ухвалою апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2017 року. На момент розгляду справи в суді, чого не заперечує відповідач [PERSON], майнова допомога на утримання дитини останнім не надається, аліменти з нього в примусовому порядку не стягуються. Згідно розпорядження голови Станично-Луганської районної адміністрації від 19.08.2016 № 218 опікуном малолітнього [PERSON] призначено позивача у справі - [PERSON] Характеристика за місцем проживання відповідача свідчить, що він й раніше (до вчинення злочину) неодноразово застосовував насильство та рукоприкладство у сім'ї. Висновком Станично-Луганської районної державної адміністрації від 12.10.2017 № 6138 підтверджується факт, що органом опіки та піклування визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина. Суд погоджується із цим висновком, оскільки з досліджених судом доказів дійсно вбачається, що відповідач всупереч наведених вище норм закону ухиляється від утримання свого сина, не цікавиться його долею, крім того судом встановлений факт жорстокого його поводження із сином, наслідком якого стало протиправне позбавлення життя його матері. З таких обставин, а також враховуючи, що відповідач позов фактично визнав, суд вважає позов [PERSON] доведеним, у зв'язку з чим його слід задовольнити в повному обсязі, в тому частині щодо розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved