Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 11 червня 2013 року з відповідачем був укладений кредитний договір № AN3JRP86650180 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 5 084,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість у сумі 12 264,65 грн. ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 264,65 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника Банку, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, просив врахувати, що з 3 серпня 2014 року по 23 липня 2015 року він перебував на військовій службі у звязку із мобілізацією, справу розглянути без його участі. Суд проводить розгляд справи у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви № AN3JRP86650180 від 11 червня 2013 року відповідач отримав кредит у сумі 5 084,95 грн. строком на 12 місяців (з 11 червня 2013 року по 10 червня 2014 року включно) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією заяви (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що відповідач погодився з тим, що його письмова заява від 11 червня 2013 року разом із запропонованими ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» умовами та правилами, а також тарифами складає кредитно-заставний договір, про що свідчить його підпис на заяві (а.с. 5). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим має загальну заборгованість по наданому кредиту, яка станом на 13 січня 2016 року складає 12 264,65 грн., з якої 4 660,12 грн. заборгованість за кредитом, 2,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 760,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 5 781,68 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 560,22 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Інших даних щодо розміру заборгованості в матеріалах справи не має. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не було надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в період з 3 серпня 2014 року до 23 липня 2015 року перебував на військовій службі у звязку із мобілізацією, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 77; 79). Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка діє з 8 червня 2014 року, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. З розрахунку заборгованості (а.с. 4) вбачається, що проценти за користування кредитом з 3 серпня 2014 року Банком не нараховувалися, за період з 11 червня 2014 року до 13 січня 2016 року пеня нарахована за 581 день (168 днів (період з 11 червня до 26 листопада 2014 року) + 413 днів (період з 26 листопада 2014 року до 13 січня 2016 року)) в сумі 4 725,93 грн. Період з 11 червня 2014 року до дня призову відповідача на військову службу під час мобілізації, тобто 3 серпня 2014 року, становить 53 дні, пеня за ці дні складає 431,11 грн. ((4 725,93 грн. : 581 день) * 53 дні). Пеня, нарахована за період з 3 серпня 2014 року до 13 січня 2016 року, становить 4 294,82 грн. (4 725,93 грн. (пеня, нарахована за період з 11 червня 2014 року до 13 січня 2016 року) 431,11 грн. (пеня, нарахована за період з 11 червня до 3 серпня 2014 року)). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з моменту видання Президентом України першого Указу «Про часткову мобілізацію», тобто 17 березня 2014 року, у державі розпочався особливий період, який триває дотепер. Отже, в силу ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Банк, починаючи з 3 серпня 2014 року, не мав права нараховувати відповідачу, зокрема, пеню за невиконання зобовязання, а тому стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 1 486,86 грн. (5781,68 грн. (пеня, нарахована за період з 11 червня 2013 року до 13 січня 2016 року) 4 294,82 грн. (пеня, нарахована за період з 3 серпня 2014 року до 13 січня 2016 року)). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто, згідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 6-12), передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. У той самий час, згідно п. 5.3 зазначених Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано пеню за несвоєчасність виконання [PERSON] зобовязань за договором у розмірі 5 781,68 грн. та штрафи за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 560,22 грн. (процентна складова). Тобто, ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» за одне й теж саме правопорушення застосовано два види цивільно-правової відповідальності, що є неприпустимим згідно ст. 61 Конституції України. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту за умовами договору підлягає пеня, а у стягненні штрафів за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань слід відмовити. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № AN3JRP86650180 від 11 червня 2013 року станом на 13 січня 2016 року у розмірі 6 909,61 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» сплатило судовий збір у розмірі 1 378 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Позовні вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» задоволено на 56,34%, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 776,37 грн.

Outcome: partial