Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON].про стягнення заборгованості за кредитним договором до мотивуючи свої вимоги тим, щозгідно укладеного договору №б/н від 28.03.2008року відповідач отримав кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, станом на 30.04.2018 року за ним утворилася заборгованість на суму 29503,14 грн., яку банк просив стягнути та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте, надав суду письмову заяву згідно якої просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї ненадходило. Через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України викликалася як відповідач в даній справі на 15.08.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що 28.03.2008року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 500 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З копії заяви [PERSON].від 28.03.2008 року вбачається, що остання своїм підписом надала свою згоду, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між неюта банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди банку. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідност.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК Українипередбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1ст.610 ЦК Українипорушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно дост.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом випадках. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З розрахунку заборгованості наданого ПАТ КБ «Приват Банк» по кредитному договору №б/н від 28.03.2008 року, станом на 30.04.2018 року вбачається, що заборгованість за кредитом становить 29503,14 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1795 грн.26 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом -21020 грн.26 коп.; заборгованість за пенею та комісією 5044 грн. 87коп., 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1393 грн. 01 коп. - штраф (процентна складова) За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, а саме; прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків, комісії та штрафу. Водночас, ч. 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зміст наведеної норми закону, зводиться до того, що пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Верховний Суд України у своїй постанові № 6-2003цс від 21.10.2015 року про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду про яке просить застосувати позивач за даним позовом не може бути застосовано до відповідача. Відповідно до ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковим для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. Ураховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в 1795 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 21020 грн. 26 коп.; заборгованість за пенею та комісією 5044 грн. 87 коп., а всього 27860 грн. 13 коп. Крім того, згідно з ч.2ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог(94,43%). У відповідності до роз'яснень, викладених в п. 35 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON].,судові витрати на користь позивача в розмірі 1 663 грн. 86 коп. На підставі ст.ст.2,15,526,530,536,546,549,551, 611,612,625,1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial