Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 28.11.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPKDG00002126, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні ресурси у розмірі 25 000,00 грн. на термін до 26.11.2021 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором та наддав відповідачу кредит у розмірі визначеному в договорі. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 01.10.2015 р. виникла заборгованість у сумі 84 392,68 грн. Позивач просив суд, у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, стягнути вищевказану суму заборгованості та судові витрати, повязані з розглядом справи. У судовому засіданні представниця позивача, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, суду пояснила, що банк із заявою про видачу виконавчого документа за рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду від 17.04.2014 р. не звертався, встановлений законом річний строк звернення виконавчого документа до виконання пропустив, а тому має право у судовому порядку стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що не мав можливості сплачувати кредит, оскільки усі кошти, які у нього були і він заробляв спрямував на лікування важко хворого онука [PERSON] який помер 11.04.2012 р. Представниця відповідача позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Додатково заявила, що вона не згодна з сумою нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, оскільки в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. А отже стягненню підлягає лише пеня за останній рік до дня звернення з позовом до суду. Представник третьої особи в судовому засідання підтвердила, що позивач до них з виконавчим листом не звертався, будь-якого виконавчого провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за рішення суду вони не здійснюють. Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено 28.11.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPKDG00002126, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні ресурси у розмірі 25 000,00 грн. на термін до 26.11.2021 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 8, 9). Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Частина 2 ст. 536 ЦК України встановлює, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Станом на 01.10.2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 84 392,68 грн., яка складається з наступного: 22 565,05 грн. заборгованість за кредитом; 27 435,06 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 350,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та 32 042,57 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. В силу ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд враховує обставину, на яку опирається представниця відповідача, а саме те, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. А отже стягненню підлягає лише пеня за останній рік до дня звернення з позовом до суду. З огляду на те, що позивач звернувся до суду з позовом 19.10.2015 р. (а.с. 2), суд вбачає, що з розміру пені, яка підлягає стягненню за кредитним договором необхідно виключити пеню у розмірі 18 510 грн. 89 коп. (яка склалася станом на 20.10.2014 р. /а.с. 7/), стягнувши з відповідача на користь позивача 65 881 грн. 79 коп. = (22 565,05 грн. заборгованість за кредитом; 27 435,06 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 350,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 13 531,68 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.). Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Суд керується ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно з якою стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 258, 509, 525-527, 536, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial