Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість відповідно до кредитного договору № 2548 від 15.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у сумі 410 000,00 грн. зі сплатою 21 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 13 квітня 2018 року. Позивач всі зобов'язання за договором виконав належним чином, надав відповідачці кредит в розмірі 410 000,00 грн.. Відповідачка зобов'язалася щомісячно до 30 числа кожного місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 3417,00 грн., шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 03.03.2018 року складає 223337 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 54546 грн. 78 коп. - сума заборгованості за основним боргом, 45847 грн. 75 коп. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а також: 80607 грн. 33 коп. - інфляційні втрати за час прострочення, 14674 грн. 58 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості, 27661 грн. 02 коп. - пеня. Відповідачка в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» змушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судові засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 2548 від 15.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у сумі 410 000,00 грн. зі сплатою 21 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надається на 120 місяців на споживчі потреби зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 13 квітня 2018 року. Відповідно до п. 1.6 Договору, погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 3417,00 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі Кредиту шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «»Ощадбанк». Останнє погашення кредиту здійснюється Позичальником не пізніше 13 квітня 2018 року. Відповідно до п. 3.3.1 Договору № 2548 від 15.04.2008 року відповідачка зобов'язувалася точно в строки, обумовлені договором, повернути Кредит в сумі 410000,00 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору на першу вимогу Банку в порядку, передбаченому цим Договором достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати з будь-якої зі сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов'язана сторона виконала свої обов'язки належним чином в порядку, передбаченому цим Договором відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься Банком самостійно, на що відповідачка надала свою згоду. Свої зобов'язання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідачки, а остання отримала вказані кошти. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору (ст. 530 ЦК України) Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Впродовж дії Кредитного договору відповідачкою було порушено вимоги вказаного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, відповідачка неналежним чином та не у повному обсязі виконувала свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 03.03.2018 року виникла сума заборгованості в розмірі 223337 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 54546 грн. 78 коп. - сума заборгованості за основним боргом, 45847 грн. 75 коп. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а також: 80607 грн. 33 коп. - інфляційні втрати за час прострочення, 14674 грн. 58 коп. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості, 27661 грн. 02 коп. - пеня. Оскільки у добровільному порядку відповідачка вказану заборгованість позивачеві не відшкодувала, суд вважає що дана сума підлягає стягненню у повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідачки підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved