Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Означений позивач звернувся з позовною заявою в суд до вказаного відповідача. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив,що з 1975 року його довірителька [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За цей час проживали однією сім»єю і отримані кошти використовували спільно в інтересах сім»ї. Протягом 2004-2007 років вони з чоловіком вкладали кошти на депозитний рахунок у Банку « Райффайзен Банк Аваль». Так 01.11.2004 року працівник банку прийняла 2000грн і 08.06.2007 року 1500 грн. для зарахування на вклад, однак вказані кошти привласнила,за що була вироком Чаплинського районного суду Херсонської області засуджена за ст.191 ч.5 КК України і вирок набув чинності 22 липня 2014 року. Вказані кошти з урахуванням індексу інфляції за рішенням суду чоловік отримав у 2015 році в сумі 7606 грн. Враховуючи те,що це були спільні кошти і їх отримання відтягнулося на вісім років,вона зазнала моральної шкоди,яку оцінює у 8500 грн,адже перенесла душевні страждання внаслідок неправомірного позбавлення свого майна,захворіла і вимушена була лікуватися,що підтверджується медичною карткою.Розрахунок шкоди на суму 8500 грн наведено виходячи з того,що на час внесення коштів на вклад вони прирівнювалися майне 700 доларів США, а наразі виплачено суму,яка становить приблизно 330 доларів США,тому компенсація моральної шкоди має становити різницю 370 доларів США,що по нинішньому курсу долара США є 8500 грн.Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача Руденко В.І. позовні вимоги не визнав і пояснив,що банк не є винуватою особою у завданні будь-якої шкоди вкладнику [PERSON] і тим більше його дружині.Вироком суду встановлені винуваті особи. [PERSON],який був потерпілим і цивільним позивачем не звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги дружини про стягнення моральної шкоди в зв»язку з викраденням вкладу чоловіка не доведені належними доказами, не має даних,що вклад,який робив її чоловік є спільним майном. Доказів того,що хвороби,яки наявні у позивачки виникли внаслідок того,що вклад її чоловіка викрадено,не обґрунтовано суму компенсації, крім того про викрадення вкладу подружжю було відомо ще у 2007 році,тому позивач пропустила строк позовної давності і не сплатила судовий збір. В задоволенні позову просив відмовити. Свідок [PERSON] суду пояснила,що вона з чоловіком, перебуваючи у шлюбі зробила заощадження і відкрила на ім»я чоловіка вклад у банку «Аваль» у 2004 році. В 2007 році вони довідалися,що вклад знято,але не знали хто це зробив.Обидва перенесли душевні страждання і виявилися хвороби серця саме після такого повідомлення.У 2014 році достеменно стало відомо,що викрадення здійснили працівники банку. Аналогічні покази надав свідок [PERSON] Вислухавши пояснення представників сторін, свідків,дослідивши матеріали справи,слід прийти до наступних висновків. Предметом спору є вимога про стягнення компенсації моральної шкоди. Виниклі правові відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права ст.23,1167,1172 КК України відповідно до яких особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Як встановлено судом і не заперечується сторонами,отже не підлягає доведенню [PERSON] 17.05.1975 року зареєструвала шлюб з [PERSON],який з 2004 року,тобто в період шлюбу був клієнтом Банку «Райффайзен Банк Аваль»,де мав рахунок, кошти з якого були викрадені працівниками банку,що засуджені вироком Чаплинського районного суду Херсонської області,який набрав законної сили з 22 липня 2014 року. Позивач вказує,що після виявлення цього факту подружжю,зокрема їй завдано моральну шкоду на суму 8500 грн.,оскільки вона перенесла сильні душевні хвилювання від того,що втратила своє майно,яке з часу викрадення внаслідок інфляційних процесів знецінилося. Однак належних допустимих доказів цього факту не навела. Як роз»яснено в п. 3,4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/ шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань,або інших негативних явищ,заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обо»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають:наявність такої шкоди,протиправність діяння її заподіювача,наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача,наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в заподіянні. Суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страж дань ,за яких обставин та якими діями /бездіяльністю/ вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини,що мають значення для вирішення спору.Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди,якщо доведе,що остання заподіяна не з її вини. Позивач надала докази : покази її як свідка і чоловіка з означеного предмету доказування та свою медичну книгу. До зазначених доказів суд відноситься критично,оскільки встановив,що покази надані особами зацікавленими в розгляді справи, а огляд медичної книги не доводить з достовірністю,що виявлені у позивача хвороби є наслідком завдання моральної шкоди. Для застосування такої відповідальності як моральна шкода потрібна наявність усіх елементів цивільного правопорушення- протиправність поведінки, наявність моральної шкоди,причинний зв»язок між протиправною поведінкою заподіювача та моральною шкодою,вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. Оскільки позивачем не доведено наявність моральної шкоди та причинного зв»язку з тим,що викрадений у Банку вклад її чоловіка потягнув за собою її захворювання,що на думку позивача, є доказом завдання фізичних і душевних страждань та свідчить про наявність моральної шкоди, в задоволенні позову слід відмовити . За вимогами ст.5 п.6 Закону України «Про судовий збір»2012 року №14 ст.87 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі- у справах про відшкодування матеріальних збитків,завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позивачу відстрочено сплату судового збору за стягнення моральної шкоди 487,2 до винесення рішення суду,отже судовий збір підлягає стягненню. -

Outcome: approved