Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Представник заявника звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку під номером [ADDRESS] та земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розташовану на території Олексаендрівської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла в рівних частинах своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у шестимісячний строк не зверталися, спадкова справа не відкривалася. [PERSON] на свою частку у спадковому майні не претендує. 30 липня 2019 року заявник звернувся до нотаріуса з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , вважаючи, що постійне проживання із спадкодавцем на час смерті, наявність заповіту та відсутність інших претендентів на спадкове майно передбачають його право на оформлення спадщини в будь-який час. У прийнятті заяви було відмовлено з підстав пропуску строку звернення з відповідною заявою. З померлою [PERSON] заявник проживав однією сім`єю на час її смерті, вів з нею спільне господарство, доглядав за нею. З метою оформлення спадкових прав після її смерті представник заявника просила в судовому порядку встановити факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 9 серпня 2019 року відкрито провадження в справі. Аргументи учасників справи В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заявлені вимоги. В поясненнях послалися на обставини, викладені в поданій до суду заяві, вказали на наявність підстав для встановлення юридичного факту. Заінтересована особа [PERSON] вказала, що на свою частку в спадковому майні не претендує, проти задоволення заяви не заперечує, оскільки заявник постійно проживав з померлою до дня її смерті, здійснював догляд за нею. Представник заінтересованої особи Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи заінтересована особа повідомлена належно, причини неявки суду не відомі. Відповідно до положень статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Допитаний як свідок [PERSON] зазначив, що проживає по [ADDRESS] , по вулиці [ADDRESS] проживає його батько. Відвідуючи батька, він бачив та бачить заявника, який проживав до дня смерті матері та проживає до данного часу у будинку померлої [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, заінтересовану особу, свідка, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області 19 грудня 2018 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна входить Ѕ частина житлового будинку під номером [ADDRESS] та земельна ділянка площею 2,46 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області. До заяви представник заявника додала копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-KB, виданого 19 жовтня 2001 року, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ № 612507, виданого 29 червня 2007 року Білоцерківським МБТІ,які підтверджують факт належності померлій даного майна (а.с, а.с. 12, 14). За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Вказана обставина підтверджується даними заповіту, складеного 3 лютого 2005 року, посвідченого секретарем Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області Синявською Г.Ф. та зареєстрованого в реєстрі під номером 10, свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Олександрівською сільською радою Кагарлицького району Київської області 2 жовтня 1964 року, свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Олександрівською сільською радою Старченківського району Київської області 20 червня 1961 року (а.с., а.с 10, 11, 13). Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 57028617 від 30 липня 2019 року, сформованої державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори Вашекою С.В., спадкова справа після смерті [PERSON] , тобто після 18 грудня 2018 року, не відкривалася, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не звернулися до нотаріуса для прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк (а.с. 15). 30 липня 2019 року заявник звернувся до нотаріуса з наміром подати заяву для прийняття спадщини. Згідно повідомлення №866/01-16 від 30 липня 2019 року, наданого державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори Вашекою С.В., спадкоємець пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 16). Також судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є квартира під номером [ADDRESS] , однак з червня 2018 року до смерті [PERSON] він постійно проживав у будинку під номером [ADDRESS] та доглядав за матір`ю. На даний час фактично без реєстрації проживає у вказаному будинку. Зазначена обставина підтверджується даними довідок №152 та №153 від 30 липня 2019 року, виданих виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області та показами свідка (а.с., а.с. 17, 18). Вказані обставини також підтверджені показаннями свідка [PERSON] . У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Мотиви суду та застосовані норми права Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спосіб прийняття спадщини залежить від факту постійного спільного проживання спадкоємця і спадкодавця на час відкриття спадщини. Якщо спадкодавець і спадкоємець постійного проживали на час відкриття спадщини разом, то спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Згідно абзацу 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для встановлення фактупостійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки вказаний факт підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Встановлення фактупостійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику [PERSON] для оформлення спадкових прав після смерті матері на належне їй спадкове майно: Ѕ частину житлового будинку під номером [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 2,46 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області. Висновки за результатами розгляду Відповідно до статті 315 ЦПК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт, за встановленням якого звернувся заявник, має юридичне значення, породжує наслідки у виді оформлення спадкових прав. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення фактупостійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Щодо розподілу судових витрат Згідно частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 1216, 1268 ЦК України, п.п. 1,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5 (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року,

Outcome: approved