Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Центральної районної у м.Дніпрі ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], перебувають в Управлінні-службі у справах дітей Центральної районної у м.Дніпрі ради та в Центральному районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді м.Дніпра на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, з підстав проживання дітей в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дітей. Згідно довідки Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції відомості про батька малолітніх дітей в актові записи про народження внесено на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до довідки КП «Житлове господарство Кіровського району» відповідачка та її малолітні діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Також в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач в своєму позові посилався на те, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, не працює, співмешкає з різними чоловіками, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, залишає дітей без батьківського нагляду, мало місце застосування разом із співмешканцями насильства до дітей, діти не забезпечуються нормальними умовами для проживання та розвитку, відповідач їх вихованням не займається. Внаслідок цього, відповідачка за останній рік отримала декілька травм, притягувалась до адміністративної відповідальності, а діти вже підпадають до групи раннього соціального сирітства. З відповідачкою неодноразово проводилась профілактично-роз'яснювальна робота щодо належного виконання батьківських обов'язків. Проте, рекомендації останньою не виконуються, вона продовжує вести антисоціальний спосіб життя, що негативно впливає на психологічний та фізичний розвиток дітей. Відповідачка не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не контролює їх дозвілля, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. В зв'язку з цим, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей, стягнути з останньої на утримання дітей аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, а також накласти заборону на відчуження житла дітей. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи позов підтримав та просив його задовольнити. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, заперечення відповідачки, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачка [PERSON] є матір'ю трьох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.16,16 зв.,17). Згідно довідки Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції відомості про батька дітей в актовий запис внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.14 зв.,15,15 зв.). Відповідно до довідки КП «ЖГ Кіровського району» ДМР від 26.01.2017 року №754, відповідачка та її діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Також судом встановлено, що з 23.02.2009 року сім'ю [PERSON] Управлінням-службою у справах дітей Центральної районної у м.Дніпрі ради було взято на облік сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, з підстав проживання дітей в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дітей. В період з 04.11.2016 року по 24.02.2017 року сім'я [PERSON] перебувала на обліку та під соціальним супроводом в Центральному районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді м.Дніпра. З 24.02.2017 року сім'я [PERSON] була знята з соціального супроводу з позитивним результатом, оскільки складні життєві обставини в сім'ї мінімізувались, мати припинила вживати спиртні напої і спілкуватись з асоціальним оточенням. Разом з тим, під час подальшого моніторингу було встановлено, що після цього відповідачка почала проживати із новим співмешканцем, що знов призвело до погіршення ситуації в сім'ї, [PERSON] почала вживати спиртні напої, перестала займатись вихованням та утримання своїх дітей. 29.03.2017 року спеціалістами Управління-служби у справах дітей Центральної районної у м.Дніпрі ради та Центрального районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді м.Дніпра було здійснено вихід за місцем проживання відповідачки з дітьми за адресою: [ADDRESS], під час якого встановлено, що умови проживання в квартирі незадовільні. В кімнаті безлад, на кухні розбито вікно, в квартирі запах бензину. Зі слів сусідів встановлено, що [PERSON] облила квартиру бензином, погрожувала підпалити квартиру, скло розбито в результаті сварки з її співмешканцем. Також зі слів сусідів [PERSON] декілька днів знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, діти ночували у сусідки з квартири №21. В ніч з 28 на 29 березня 2017 року [PERSON], знаходячись у своєї подруги та після сварки вистрибнула з даху будинку. На час здійснення виходу співмешканець [PERSON] знаходився в стані алкогольного сп'яніння, спав. Діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] були у сусідки в квартирі №24, яка пояснила, що [PERSON] знаходиться у лікарні з травмами. В результаті того, що діти залишились без батьківського піклування, прийнято рішення про тимчасове влаштування [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей на час лікування матері та подальшого вирішення питання. Також з'ясовано, що [PERSON] знаходиться в реанімаційному відділенні в Дніпропетровській обласній лікарні ім.Мечникова, а її малолітній син [PERSON], [INFO], знаходиться в протитуберкульозному санаторії №5 по вул.Щепкіна,35. Вказані обставини, зафіксовані у відповідному акті від 29.03.2017 року (а.с.23). Згідно довідок КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова» від 04.04.2017 року та КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» від 05.04.2017 року вбачається, що [PERSON] з 29.03.2017 року була госпіталізована та по 04.04.2017 року перебувала на лікуванні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закрита травма хребта, закрита травма грудної клітини, забій легень та інш. На момент надходження в стаціонар в крові хворої виявлено наявність етанолу - 1,794% (а.с.21,22). Також під час розгляду справи встановлено та підтверджено матеріалами, що 06.07.2017 року до ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від [PERSON], що мешкає в квартирі [ADDRESS], про те, що [PERSON] покинула свого малолітнього сина [PERSON], перебуваючи в нетверезому стані. Хлопчик близько 21-00 г. знаходився в під'їзді будинку, кликав маму, але двері були зачинені, йому ніхто не відчиняв. [PERSON] запросив дитину до себе в квартиру, покормив та поклав спати. Близько 23-00 г. повернулась [PERSON], почала кричати в будинку, нецензурно лаятись, перебуваючи в нетверезому стані, шукати сина. Після погроз [PERSON] передав дитину матері. За вказаним фактом відносно [PERSON] було складено протокол про повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківський обов'язків. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.08.2017 року [PERSON], визнано винною у вчиненні вказаного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.28,52). Також з довідки ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що відносно [PERSON] 14.07.2017 року складались протоколи за ч.1 ст.175-1 та ч.2 ст.178 КУпАП за фактом паління тютюнових виробів та розпивання спиртних напоїв в громадських місцях. 23.07.2017 року після отримання інформації від сусідів [PERSON] про вчинення неодноразових правопорушень, сварок, бійок за місцем мешкання, було здійснено спільних вихід з представниками ЦССМ, виконавчого комітету за адресою: [ADDRESS]. Виходом встановлено, що мати неналежно виконує обов'язки щодо виховання сина [PERSON], так як останній самостійно, без догляду дорослих перебуває на вулиці, ходить до магазинів, переходить дороги, жебракує. Вдома брудно, їсти нічого, іграшки, книжки для розвитку дитини майже відсутні, скло у вікні розбито, має гострі краї, що є небезпекою для дитини. Мати регулярно розпиває спиртні напої із своїм співмешканцем, після чого не контролює місцезнаходження сина. 22.06.2017 року [PERSON] самостійно гуляв по пр.Богдана Хмельницького, перебуваючи на проїзній частині, був затриманий працівником Шевченківського ВП ДВП та повернутий додому. Відносно матері складено протокол від 23.06.2017 року за ч.1 ст.184 КУпАП. 21.07.2017 року близько 23-02 г. надійшло повідомлення від служби «102» від мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON] про те, що [PERSON] відсутня за місцем мешкання, а малолітня дитина перебуває у сусідів. 22.07.2017 року о 00-38 г. зі служби №102» від [PERSON] надійшло повідомлення, в якому останній зазначив, що [PERSON] додому не повернулась, дитина постійно ночує у сусідів та просив вжити заходи до [PERSON], яка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, дитиною не цікавиться. 22.07.2017 року працівником ювенальної превенції СП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено малолітню дитину [PERSON], [INFO], який залишився без батьківського піклування та якого було доставлено до КЗ «ДДМКЛ №2». Згідно складеного акту про знайдену дитину від 22.07.2017 року та довідки КЗ «ДДМКЛ №2» від 29.07.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], що залишився без батьківського піклування о 15-00 г. 22.07.2017 року був доставлений до КЗ «ДДМКЛ №2». На момент госпіталізації стан дитини задовільний, самопочуття не порушене. Шкіра забруднена, на лівій щоці наявний синець (гематома), садіння. На шкірі лоба та спині два елементи висипу в стані почервоніння та лущення, які при подальшому обстеженні виявились грибковим захворюванням шкіри. Фізичний розвиток дитини середній, гармонійний. Одяг дитини відповідає сезону, однак забруднений. Емоційний стан дитини при госпіталізації: хлопчик врівноважений, спокійний, просився додому, але не плакав, просив «покататись на машині». При подальшому спостереженні у відділенні: дитина спокійна, грається іграшками, додому не проситься, розповідає про матір, не агресивна, не плаче, не виявляє страху, тривожності. Однак одного разу намагався втекти. 26.07.2017 року до відділення приходила жінка, яка назвалась матір'ю, цікавилась станом дитини, питала про його потреби, однак нічого дитині не приносила та не передавала. Була направлена працівниками до Управління-служби у справах дітей Центральної районної у м.Дніпрі ради (а.с.26,27,28). Відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №1» вбачається, що діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], спостерігаються лікарем-педіатром амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №4. На диспансерному обліку не знаходяться. Мати з дітьми не регулярно відвідує амбулаторію, частково виконує призначення лікарів, цікавиться станом здоров'я дітей, але не повною мірою (а.с.19). Згідно актів відвідування №47 від 20.07.2017 року та №48 від 24.07.2017 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS], у кімнаті розбитий стеклопакет, стирчать гострі краї скла. В коридорі потреба в капітальному ремонті, в квартирі запах перегару та спиртного. У дитини [PERSON] на обличчі два синці. У [PERSON] синці під очима та розбите перенісся. Зі слів останньої 21.07.2017 року вона зі співмешканцем подралися із компанією внизу пр.О.Поля. Дитину 22.07.2017 року о 14-00 г. забрала поліція (а.с.24,25,71). Згідно довідки КЗ Соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 10.05.2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають в закладі з 29.03.2017 року. За час їх перебування в закладі мати [PERSON], або інші родичі та знайомі, дітей не відвідували, їх долею не цікавились (а.с.34). З психолого-педагогічної характеристики [PERSON], [INFO], вбачається, що дитини спочатку болісно переживала розлучення із матір'ю, була емоційно пригнічена, відчувала страх перед новими соціальними контактами. На теперішній час йде на контакт із дорослими та дітьми центра, взаємодіє, іспитує зацікавленість, приймає участь у заняттях. Може розповісти про себе та свою сім'ю, але інформація обмежена недостатнім розвитком дитини та розумінням минулого та теперішнього. Володіє інформацією на рівні трирічної дитини. Зі слів дитини - маму він любить та бажає повернутись до неї. Вважає, що мати знаходиться зараз вдома, а не приходить, бо працює. В бесіді з дитиною не відмічено проявів яких-небудь негативних переживань, емоцій. [PERSON] педагогічно запущений, має проблеми в психологічному розвитку. Рівень розвитку відчуття, пізнавальних процесів недостатній. Затрудняється в виконанні деяких завдань по словниковим інструкціям, потребує в повторюванні, спрощенні, демонстрації, що пов'язано з нестійкістю та недостатнім розвитком сприйняття, мислення, обмеженим запасом знань. Мова розвинута недостатньо, малий словниковий запас. Сформований кількісний рахунок до п'яти. Впізнає та називає деякі цифри, букв не знає. Культурно-гігієнічні навички розвинуті недостатньо. Згідно рекомендацій - потребує підтримуючого спілкування, взаємодії; корекції, розвитку пізнавальних процесів, комунікативних навичок, розширення словникового запасу, знань про оточуючий мир; корекції педагогічної запущеності, розвитку тонкої моторики, підготовки до шкільного навчання (а.с.35). З психолого-педагогічної характеристики [PERSON], [INFO], вбачається, що останній має специфічне, своєрідну поведінку, особливого роду відношення до себе та оточуючих. На контакт з оточуючими йде вибірково. Може дозволити ослухатись, поступати так, як йому заманеться, нагрубити, злословити, образити, подратись. На контакт із психологом іде охоче, однак уникає розумових та інтелектуальних навантажень. Здатен на прояв агресії, коли не знаходить іншого виходу із конфлікту. Рівень знань, усвідомлення, як шкільних, так і загальних знань не достатній, щоб адекватно засвоювати шкільну програму за віком. Навчається важко, лінується, уникає розумових навантажень. Згідно рекомендацій - потребує підтримуючого спілкування, взаємодії, зниження тривожності; корекції пізнавальних процесів, емоційно-вольової сфери; розвитку комунікативних навичок; розвитку тонкої моторики; формування позитивного відношення до себе та до оточуючих; індивідуального корекційно-розвиваючого заняття по розвитку пам'яті, мислення, логіки; подолання педагогічної запущеності (а.с.36). Відповідно до висновку виконкому Центральної районної у м.Дніпрі ради №16/343 від 18.08.2017 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], по відношенню до її неповнолітніх дітей через шкідливий вплив на останніх її аморальною. Антигромадською поведінкою та ухиленням від виконання батьківських обов'язків (а.с.4-44). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частиною 1 ст.152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.ч.1,2,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1, ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першо-основою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'я-зані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, нав-чання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та понов-лення батьківських прав» розяснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 вказаної вище постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготов-ку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спіл-куються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено та вбачається з наведених вище доказів, що після взяття сім'ї відповідачки на облік, остання будь-яких дієвих заходів до зміни свого образу життя та поведінки, ставлення до виховання дітей та їх належного розвитку та догляду не вжила, відповідні рекомендації соціальних служб не виконувала. На протязі тривалого часу допускає зловживання спиртними напоями, внаслідок чого не контролювала місцезнаходження дітей, які постійно залишались без догляду, як за місцем проживання, так і на вулиці. Мав місце факт застосування одним із співмешканців відповідачки фізичного насильства до дитини. Амбулаторію з дітьми відвідує не регулярно, призначення лікарів виконує частково. Неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за розпивання спиртних напоїв та за фактом неналежного виконання батьківських обов'язків. Як зазначила сама відповідачка під час розгляду справи в суді, на теперішній час зі своїм співмешканцем вона мешкає за межами м.Дніпра та їй немає куди забрати дітей, оскільки в квартирі [ADDRESS] непридатні умови для проживання через вибиті вікна в квартирі та незадовільний стан приміщень. Після влаштування дітей до центру реабілітації та медичного закладу, відповідачка останніх регулярно не відвідувала, будь-яких дій щодо виправлення ситуації та повернення дітей не вживала. Згідно характеристик на дітей з місцем перебування, останні перебувають в стані педагогічної та соціальної занедбаності, не володіють навичками спілкування, мають недостатній для свого віку рівень знань. З урахуванням вищенаведеного, не дивлячись на те, що позбавлення баткьівських прав є крайнім заходом, а також на бажання відповідачки проживати разом із дітьми та займатись їх вихованням, суд вважає, що за відсутності на теперішній час придатних умов для проживання, розвитку та відпочинку дітей за місцем їх реєстрації, відсутності у відповідачки постійного заробітку та доходу, тривалого та свідомого ведення останньою антигромадського способу життя, зловживання спиртними напоями, самоусунення від виконання батьківських обов'язків, що негтиавно впливає на дітей, наявні передбачені п.2 ч.1 ст.164 СК України підстави для позбавлення відповідачки баткьівськ их прав. В звязку з цим, позовні вимоги в цій частині суд вважає обгнутованими, доведеними належними доказами та такими, що підлгяають задоволенню. При цьому, позбавлення відповідачки баткьівських прав не позбавляє останню в подальшому можливості поновити відповідні права в порядку, передбаченому ст.169 СК України, в разів зміни поведінки та способу життя, а також інших обставин, що стали підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В зв'язку з цим, а також враховуючи положення ст.ст.180-183,191 СК України, слід задовольнити і позовні вимоги органу аопіки та піклування в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.09.2017 року (дня подання позову) та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Відповідно до ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ч.3 ст.25 вказаного Закону у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Згідно довідки КП «ЖГ Кіровського району» ДМР від 26.01.2017 року №754 вбачається, що відповідачка та її діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). А тому, з урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, з метою захисту житлових прав малолітніх дітей, слід накласти заборону на відчуження їх житла за адресою: [ADDRESS], без згоди відповідного органу опіки та піклування та до досягнення дітьми повноліття, про що повідомити П'яту Дніпропетровську державну нотаріальну контору за місцем знаходження житла. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави також слід стягнути судовий збір в сумі 1280 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved