Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» 29.04.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], як спадкоємця померлого позичальника, про стягнення боргу за кредитним договором. Мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості . 07 січня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 22.11.2007 року становить 5557 грн. На виконання вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України банком 10.12.2014 року була направлена претензія кредитора до Глобинської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді Градизької держнотконтори, отриманої 5.01.2015 року, єдиним спадкоємцем померлого є [PERSON]. Посилаючись на норму ч.1 ст. 1282 ЦК України, позивач прохав стягнути з відповідача [PERSON], як спадкоємця позичальника, на його користь заборгованість за названим кредитним договором в сумі 5557 грн. 07 коп. та судові витрати, понесені на сплату судового збору. В останнє судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. В засіданні, що відбувалося раніше, представник банку [PERSON] позов підтримував, посилаючись на обставини та підстави зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що заперечує проти задоволення позову та прохав застосувати до даних правовідносин позовну давність. В засіданні, що відбувалося раніше, позов не визнав. Пояснив, що після смерті батька він в усній формі повідомив про це керуючу Градизьким відділенням ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] , надав їй копію свідоцтва про смерть. Йому виплатили дві пенсії батька, одна пішла в рахунок погашення заборгованості перед банком. Також повідомили, що в зв»язку зі смертю кредитна картка батька заблокована. В письмовому запереченні на позов, направленому на адресу суду, посилаючись на статті 608, 1219 ЦК України, позивач вказував також , що договір є припиненим в зв»язку зі смертю позикодавця, а права та обов»язки боржника не входять до складу спадщини. Допитана судом як свідок [PERSON] керуюча Градизьким відділенням філії «Полтавське Головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» пояснила, що знає відповідача, як клієнта банку, підтвердила, що останній дійсно повідомляв її про смерть свого батька [PERSON] і надав свідоцтво про смерть, яке вона в електронному вигляді відразу направила до головного офісу в м. Дніпропетровськ. Саме головний офіс після отримання свідоцтва про смерть блокує картку, зазвичай рішення приймається протягом 1-2 днів. Після цього припиняється нарахування процентів. Коли саме це відбулося щодо карткового рахунку позичальника [PERSON] вона не пам»ятає. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. Відповідно до заяви від 22.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати 3% на місяць за користування кредитом (базова ставка на момент укладення договору). В заяві позичальника було зазначено, що термін дії кредиту збігається з терміном дії платіжної картки. 07 січня 2014 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Градизької селищної ради 08.01.2014 року. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 11 за 2014 рік, заведеної державним нотаріусом Градизької держнотконтори, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за заповітом, який в установлений законом строк прийняв спадщину, є син померлого [PERSON]. Дружина померлого [PERSON], від прийняття спадщини в установленому законом порядку відмовилася на користь [PERSON] ПАТ КБ «Приватбанк» 10.12.2014 року була направлена претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК до Глобинської державної нотаріальної контори. В ній банк прохав включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого [PERSON] про наявність заборгованості перед банком у розмірі 5557, 07 грн.. Претензія була переадресована Глобинською державною нотаріальною конторою по територіальності - до Градизької держнотконтори. При цьому державний нотаріус [PERSON] вказала, що згідно ст. 1281 ЦК України строк пред»явлення вимоги пропущено, і для захисту прав та інтересів рекомендувала банку звернутися до суду. Згідно відповіді Градизької держнотконтори, отриманої позивачем 5.01.2015 року, єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], який прийняв спадщину, є його син [PERSON], свідоцтво про право на спадщину останньому не видавалося. 16.01.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» направив відповідачу рекомендованою кореспонденцією лист-претензію, в якому запропонував [PERSON], як спадкоємцю, сплатити заборгованість померлого позичальника [PERSON] (станом на дату смерті) в сумі 5557,07 грн.. Докази отримання вказаного листа-претензії відповідачем позивач суду не надав. Відповідно до\~ст. 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином, законодавець зобов»язує спадкоємців повідомити кредитора про відкриття спадщини, тобто про смерть спадкодавця, але не визначає форму (спосіб) такого повідомлення, а тому повідомлення може бути здійснено у будь-якій формі, в тому числі, усній. Ця вимога закону відповідачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, на думку суду, дотримана, оскільки він повідомив керівника Градизького відділення Приватбанку про смерть свого батька (позичальника) та надав копію свідоцтва про його смерть, що підтвердила в засіданні, допитана як свідок [PERSON]. Суд вважає достовірними ці свідчення [PERSON] та [PERSON], оскільки з розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.11.2007 року, наданого позивачем, вбачається, що банк припинив нарахування відсотків, починаючи з 10.02.2014 року, що є побічним доказом його обізнаності про смерть позичальника. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об»єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно , в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права на власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Оскільки зі смертю боржника зобов»язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред»явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків пред»явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Така правова позиція висловлена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 8 квітня 2015 року у справі № 6-33цс 15 і вона є обов»язковою для суду. Шестимісячний строк пред»явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника відраховується з дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Спадкоємець повідомив банк про смерть боржника, а отже, банк знав і міг знати про відкриття спадщини і це сталося не пізніше 10.02.2014 року. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» мав пред»явити вимогу до спадкоємця позичальника не пізніше 10.08.2014 року, натомість звернувся з листом претензією до [PERSON] лише 16.01.2015 року, тобто пред»явив вимоги до спадкоємця поза межами зазначеного строку. За вимогами ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу \~своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті (ч.2 ст. 27 ЦПК України). Позивач в позові вказує, що заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором станом на дату смерті становила 5557 грн. 07 коп., що не відповідає даним розрахунку банку, з якого вбачається, що станом на 15.01.2014 року поточна заборгованість (тіло кредиту) становила 7572.03 грн. Крім цього, суд визнав неналежним і недостовірним доказом дані позивача про те, що кредитному договору б/н від 22.11.2007 року було відкрито кредитні картки зі строком дії до 31.10.2015 року та до 31.07.2017 року, що спростовується фактом смерті позичальника 7.01.2014 року. В зв»язку із встановленими обставинами суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. Через відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed