Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулось до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. На підставі особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на ім`я [PERSON] , відповідач споживає електричну енергію та здійснює оплату спожитої електричної енергії на підставі виставлених поточних рахунків. Розрахунки населенню за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плату за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Однак, відповідач в порушення зазначених норм та умов Договору не виконує свої обов`язки належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 4378,45 грн. з причин несплати виставлених рахунків за період з 01.03.2017 року по 01.01.2019 р.,(рахунок виставлено за використану електричну енергію у період 01.01.2017 року по 01.01.2019 року) яку представник позивача простить стягнути з відповідача за рішенням суду, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти наданого відповідачем відзиву на позовну заяву заперечувала, надала відзив на відзив відповідача, в якому вказала, що предметом позовних\~вимог є\~заборгованість за\~спожиту електричну\~енергію,\~що виникла\~за період\~з 01.01.2017\~по 01.01.2019\~р.\~Враховуючи те,\~що зобов`язання\~з оплати\~мають визначений\~визначеним строк\~виконання,\~а також\~те,\~що покази\~приладу обліку\~зняті 14.02.2017\~р.,\~рахунок на\~оплату спожитої\~електричної енергії\~з урахуванням\~вимог п.\~21\~ПКЕЕН виставлено\~споживачу 01.03.2017\~р.\~(за\~період з\~01.01.2017\~по дату\~зняття показів\~14.02.2017\~та додатковий\~з додаванням\~середньодобового споживання\~до 01.03.2017).\~Строк оплати\~рахунків до\~10.03.2017\~р.\~включно,\~перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов`язку.\~19.10.2017\~р.\~відповідачем здійснено\~часткову оплату\~суми боргу\~у розмірі\~900\~грн.,\~із яких\~718\~грн.\~34\~коп.\~зараховано в\~часткову оплату\~рахунку від\~01.03.2017\~р.\~на суму\~840\~грн.\~69\~коп.,\~залишок заборгованості\~-\~122\~грн.\~35\~коп.,\~а 181\~грн.\~66\~коп.\~зараховано в\~остаточну оплату\~рахунку від\~01.01.2017\~р.,\~який на\~сьогоднішній день\~оплачений у\~повному обсязі\~та не\~входить у\~предмет позовних\~вимог.\~Таким чином,\~часткова оплата\~суми боргу\~є дією\~споживача,\~що свідчить\~про визнання\~ним свого\~боргу.\~Тож,\~в силу\~ч.\~1\~ст.\~264\~ЦК України\~строк позовної\~давності перервано\~19.10.2017\~р.\~Позовна заява\~ПАТ «Запоріжжяобленерго»\~подана до\~Ленінського районного\~суду м.\~Запоріжжя 01.06.2021\~р.,при вирішенні питання щодо строків позовної давності слід врахувати запровадження карантинних заходів, КОВІД-19 з 19.12.2020 року по 28.02.2021 року, на території України. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила застосувати строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.01.2017 року по 01.01.2019 року та відмовити в задоволенні позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до\~ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією\~для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р.№1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018р.№ 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1\~ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на ім`я [PERSON] , постачає відповідачу електричну енергію на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-8). За вищевказаний період проведена часткова оплата, що підтверджується роздруківкою з програми «Побут»; копію роздруківки з програми «Побут», вкладка «Нарахування»; копію роздруківки з програми «Побут», вкладка «Платежі» та Розрахунок заборгованості за електричну енергію (а.с.4-8). Відповідно до ч.3-5\~ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У даному випадку відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування позовної давності. З даним позовом до суду позивач звернувся 01.06.2021 року. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що трирічний строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2017 року по 01.06.2018року сплинув і не переривався, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаний період слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Враховуючи надані докази, суд дійшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги у межах строків позовної давності, а саме, з 24.10.2018 року по 01.01.2019 року в розмірі 142,65 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача судові\~витрати на\~оплату судового\~збору пропорційно\~задоволеним вимогам\~в розмірі\~74\~гривані.

Outcome: approved