Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 569 від 04.11.2011 року в сумі 107195,37 гривень, звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 101 від 04.11.2011 та стягнення судових витрат по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.11.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10026/0538 філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 569, відповідно до кого банк зобовязався надати позичальнику [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 100000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,0% процентів річних строком на 10 років з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.10.2021 року. В забезпечення виконання умов укладеного кредитного договору 04.11.2011 року між банком та майновими поручителями позичальника [PERSON], а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № 101, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1490. Предметом іпотеки за домовленістю між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] визначено нерухоме майно: земельна ділянка (кадастровий номер № 3224610100:05:020:0047), яка розташована за адресою: Київська область, м. Тетіїв, провулок Зоряний, 9, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належить [PERSON], та житловий будинок з належними до нього відповідними надвірними будівлями, загальною площею 89,5 кв.м, який знаходиться за адресою : Київська область, м. Тетіїв, провулок Зоряний, 9 та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності. На виконання умов кредитного договору банк свої зобовязання виконав належним чином, надавши позичальнику кредит в сумі 100000 гривень. Проте [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконувала, систематично порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка станом на 27.01.2017 року складає 107195,37 гривень, яку [PERSON] погашати відмовляється. Крім того майновими поручителями [PERSON], [PERSON], [PERSON] умови іпотечного договору № 101 від 04.11.2011 року виконані не були, а тому банк просить стягнути заборгованість за кредитним договором та звернути стягнення на предмет іпотеки в примусовому порядку. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки № 101 від 04.11.2011 року недійсним, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку». В судовому засіданні представник ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали, надали до суду заяву та підтримали її в судовому засіданні про розстрочку виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] суми боргу згідно кредитного договору № 569 від 04.11.2011 року терміном на 35 місяців з грудня 2017 року по 31 жовтня 2020 року з необхідністю сплачувати щомісяця до останнього дня місяця по 3062 гривні 72 коп. та відстрочку виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки терміном до 31.10.2020 року, посилаючись на обставини, що ускладнюють виконання рішення. [PERSON] як представник відповідачів за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнала. Просить суд зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки № 101 від 04.11.2011 року недійсним залишити без розгляду. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника Тетіївської РДА, оскільки питання про виселення з будинку, в якому проживає малолітня дитина, до складу позовних вимог не входить (т. 2 а.с.86). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, зустрічний позов суд залишає без розгляду, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що 04.11.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10026/0538 філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 569, відповідно до якого банк зобовязався надати позичальнику [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 100000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,0% процентів річних строком на 10 років з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.10.2021 року (т. 1 а.с. 13-17). Пунктами. 1.6.1 та 1.6.2 розділу 1 даного договору визначено, що проценти нараховуються банком щомісячно на рахунок, відкритий в філії банку за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позивальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Відповідно до п.5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку 0,05% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. В забезпечення виконання умов укладеного кредитного договору 04.11.2011 року між банком та майновими поручителями позичальника [PERSON], а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № 101, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1490 (т. 1 а.с.18-20). Предметом іпотеки за домовленістю між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] визначено нерухоме майно: земельна ділянка (кадастровий номер № 3224610100:05:020:0047), яка розташована за адресою: Київська область, м. Тетіїв, провулок Зоряний, 9, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 183895, виданого на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Тетіївської міської ради від 22.11.2007 року № 338 (т.1 а.с.37); та житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, а саме хлівом, загальна площа житлового будинку складає 89,5 кв.м, який знаходиться за адресою : Київська область, м. Тетіїв, провулок Зоряний, 9 та належить на праві спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 14.11.2002 року, виданого Тетіївською міською радою (т. 1 а.с. 32), [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування частки будинку від 18.04.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 1239 (т. 1 а.с. 33). На виконання умов кредитного договору банк свої зобовязання виконав належним чином, надавши позичальнику кредит в сумі 100000 гривень, що підтверджується копією фінансового розпорядження від 04.11.2011 року щодо видачі позичальнику грошових коштів, копією розпорядження відділу бухгалтерського обліку від 04.11.2011 року про відкриття позичальнику кредитного рахунку та копією заяви на видачу готівки від 04.11.2011 року № 616511_001 (т. 1 а.с. 21-23). Проте [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконувала, систематично порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка станом на 27.01.2017 року складає 107195,37 гривень (розрахунок заборгованості т. 2 а.с. 56-65). Крім того майновими поручителями [PERSON], [PERSON], [PERSON] умови іпотечного договору № 101 від 04.11.2011 року виконані не були. З метою повернення заборгованості на адресу відповідачів направлялось ряд листів, зокрема для позичальника листи-застереження від 07.02.2014 року № 10, від 07.04.2014 року № 87, від 07.07.2014 року № 172, від 17.10.2014 року № 285 (т.1 а.с. 49,50,51,52), в яких її попереджалось про необхідність погашення простроченого платежу та можливість звернення на все майно позичальника. Листи-нагадування від 03.10.2012 року № 359, від 02.12.2013 року № 330, від 10.01.2014 року № 11, від 19.05.2014 року № 129, від 02.09.2014 року № 231 (т. 1 ас. 44, 45,46,47,48), в яких банк просив позичальника надати до устави банку оновлені довідки про доходи за останні шість місяців та звернутися в кредитну службу для оформлення нового договору страхування та попереджав про те, що у разі її відмови від подання у зазначений термін оновленої довідки про доходи або інших документів, що підтверджують фінансовий стан, а також ненадання підтвердження сплати щорічного страхового платежу, за банком залишається право відкликання кредиту та право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Також на адресу позичальника [PERSON] 25.06.2013 року за № 160 та 15.06.2014 року за № 215, 21.11.2014 року за № 340 направлено листи-вимоги, в яких банк вимагав не пізніше 30 днів з дати направлення листа здійснити повне погашення боргу (т. 1 а.с.53, 57, 61). 15.08.2014 року за № 216 направлено лист про усунення порушень від, в якому їй повідомлялось про те, що невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором є підставою для відкликання банком всієї суми кредиту відповідно до умов кредитного договору (т. 1 а.с. 58). Майновому поручителю [PERSON] були направлені листи про усунення порушення від 25.06.2013 року № 157, від 15.08.2014 року № 218 та від 21.11.2014 року № 343. (а.с.55, 60, 64). Майновому поручителю [PERSON] були направлені листи про усунення порушення від 15.08.2014 року № 217 та від 21.11.2014 року № 342. (т. 1 а.с. 59, 63). Майновому поручителю [PERSON] були направлені листи про усунення порушення від 15.08.2014 року № 216 та від 21.11.2014 року № 341. (т. 1 а.с. 58, 62). Проігнорувавши направлені листи, відповідачі своїх зобовязань за кредитним договором № 569 від 04.11.2011 року та іпотечним договором № 101 від 04.11.2011 року не виконали. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору № 569 від 04.11.2011 року, у разі недотримання позичальником умов договору, банк має право вимагати дострокового його повернення в цілому або у визначеній банком частині, сплати процентів та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, або невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або майновим поручителем будь-яких зобовязань за договором іпотеки нерухомого майна. Відповідно до п. 4.2.4 даного договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~ договір є обовязковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання\~ або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач\~ порушує зобовязання за даним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Таким чином, суд вважає, що оскільки позичальник [PERSON] неналежним чином виконує свої зобов?язання за кредитним договором № 565 від 04.11.2011 року, в звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.01.2017 року складає 107195,37 гривень, в тому числі: 49\~900,00 грн. загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 27\~557,54 грн. загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом ( по основному боргу); 7\~009,34 грн. загальна сума прострочених відсотків за користування кредитом; 903,16 грн - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом ( за період з 01.01.2017 року по 26.01.2017 року ); 4 320, 96 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом (період з 26.01.2016 року по 26.01.2017 року); 1\~575,09 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом ( період з 26.01.2016 року по 26.01.2017 року); 10\~667,17 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом; 3\~288,83 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за процентами; 1\~387,70 грн. загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом; 495,58 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за процентам, така заборгованість підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в примусовому порядку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторам цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов?язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 6.2 іпотечного договору № 101 від 04.11.2011 року передбачено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотеко держателя,викладене в п.6.6 договору; іншими способами, передбаченими законодавством на момент звернення стягнення та умовами цього договору. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна\~суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виходячи із суті позову, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» як іпотекодержателя за іпотечним договором № 101 від 04.11.2011 року, реалізувавши іпотечне майно, а саме земельну ділянку (кадастровий номер № 3224610100:05:020:0047), яка розташована за адресою: Київська область, м. Тетіїв, провулок Зоряний, 9, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належить [PERSON], та житловий будинок з належними до нього відповідними надвірними будівлями, загальною площею 89,5 кв.м, який знаходиться за адресою : Київська область, м. Тетіїв, провулок Зоряний, 9 та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, шляхом проведення прилюдних торгів в рамках виконавчого провадження. З урахуванням поточної цінової динаміки на ринку нерухомості України, що постійно змінюється та впливає на вартість обєктів нерухомості, необхідним є встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки, визначену оцінкою майна, проведеною субєктом оціночної діяльності ТОВ «Консалтінг-центр» станом на 07.02.2017 року, на що погодилися сторони, в сумі 394010 гривень. Зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки № 101 від 04.11.2011 року недійсним, суд, задовольняючи клопотання представника позивача за зустрічним позом [PERSON] та враховуючи думку сторін, залишає без розгляду, оскільки таке вирішення спору не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси громадян. Вирішуючи клопотання відповідача за первісним позовом [PERSON] про розстрочку та відстрочку виконання рішення, суд вважає за можливе задовольнити його, виходячи з такого. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Зі змісту ст. 373 ЦПК України вбачається, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони суд розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. З аналізу вказаних вище норм законодавства можна дійти висновку, що відстрочка та розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. В своєму клопотанні про розстрочку та відстрочку виконання рішення [PERSON] посилається на, що вона є інвалідом 2 групи та на її утриманні перебуває малолітня донька Анна, [INFO], яка є дитиною-інвалідом та часто хворіє, що потребує значних матеріальних витрат та ставить сім?ю в скрутне матеріальне становище. Вказані обставини підтверджуються копією пенсійного посвідчення [PERSON] (т. 3 а.с. 48), копією свідоцтва про народження дитини (т. 3 а.с.55), актом депутата Тетіївської міської ради від 01.12.2017 року (т. 3 а.с.54), копією довідки № 11 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді (т. 3 а.с.56) та довідками про доходи [PERSON] (т.3 а.с. 49,50,52,53). З огляду на викладене, суд вважає наведені відповідачем обставини такими, що ускладнюють виконання рішення, а тому задовольняє клопотання про розстрочку та відстрочку виконання рішення. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]\~ необхідно\~ стягнути на користь позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» по 1042 гривні 77 копійок судових витрат з кожного.

Outcome: approved