Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

ПАТ КБ „Правекс-Банк звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 07 квітня 2008 року між ПАТ КБ „Правекс-Банк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №3879-011/08Р, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 13 665 доларів США, терміном з 07.04.2008 року до 07.04.2015 року зі сплатою 11,99% річних. 07.04.2008 року між сторонами укладено додаток №1 до кредитного договору №3879/011/08Р від 07.04.2008 року. Позивач зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем обовязків за кредитом станом на 16.06.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 15 156 доларів США 01 цент, з яких: 9 916,00 доларів США заборгованість по кредиту, 5 240,01 доларів США - заборгованість по процентах. Виходячи з наведеного, ПАТ КБ „Правекс-Банк просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати у вигляді судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнає частково та просив застосувати строки позовної давності. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобовязується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ „Правекс-Банк такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 квітня 2008 року між ПАТ КБ „Правекс-Банк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №3879-011/08Р, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 13 665 доларів США, терміном з 07.04.2008 року до 07.04.2015 року зі сплатою 11,99% річних. (8-10). Відповідно до п.1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику терміном з 07.04.2008 року др 07.04.2015 року зі сплатою 11,99 % річних. Відповідно до п.1.3 у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань за даним договором розмір процентної ставки збільшується на 1% річних, починаючи з розміру, встановленого п.1.2 даного договору. (а.с.8). Відповідно до п.10.1. за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період просточення, вуд суми заборгованості за весь період прострочення. (а.с.10). 07.04.2008 року між сторонами укладено додаток №1 до кредитного договору №3879/011/08Р від 07.04.2008 року, відповідно до якого при нарахуванні відсотків за кредитами в національній валюті використовується метод факт/факт, тобто для розрахунків використовується фактична кількість днів у місяці і в році. (а.с.11) Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №3879-011/08Р від 07.04.2008 року станом на 16.06.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 15 156 доларів США 01 цент, з яких: 9 916,00 доларів США заборгованість по кредиту, 5 240,01 доларів США - заборгованість по процентах.(а.с.5-7). \~\~Відповідно до вимог\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~\~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). \~\~Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. \~\~За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). \~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. \~\~Згідно зі\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. \~\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. \~\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~\~Сторони встановили як строк дії договору - до 07.04.2015 року (п. 1.2), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 163 дол. США щомісяця до 10 числа наступного місяця (п.4.4),\~відсотки за користування кредитом -у термін до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків (п.4.5) \~ \~\~Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. \~\~Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число місяця. Відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з січня 2011 року /а.с.5-7/, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся, направивши позов до суду поштою в грудні 2015 року, включивши до позовних вимог як всю заборговану суму заборгованості, так і заборгованість по процентам. \~\~Разом з тим, відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~\~Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). \~\~Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. \~\~За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). \~\~З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. \~\~Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору ( 4.4, 4.5) позичальник\~зобов'язаний\~здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені договором та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. \~\~Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається\~\~з моменту порушення строку його погашення. \~\~Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця до 10 числа наступного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту\~\~(місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. \~\~Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача щодо застосування строку позовної давності про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.01.2011 р. по 16.06.2015 р. суми заборгованості за кредитом в розмірі 9916,00 дол. США та суми процентів за користування кредитом в розмірі 5240,01 дол.США є обґрунтованими, відповідно до даних вимог суд застосовує строк позовної давності. Таким чином за період з 21.12.2012 р. по 16.06.2015р. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору в розмірі 6124,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.11.2015 року в еквіваленті складає 139333 грн. 96 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 4700 доларів США, що за курсом НБУ в еквіваленті складає 106925 грн. 00 коп., заборгованість по відсотках становить 1424,57 доларів США, що за курсом НБУ в еквіваленті складає 32408 грн.96 коп. \~\~Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях\~47\~та\~49\~цього\~Закону\~визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. \~\~Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). \~\~Відповідно до\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. \~\~Такий порядок встановлено\~Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого\~\~\~\~\~\~\~\~1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2\~статті 5 цього Декрету. \~\~ У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. \~\~

Outcome: partial