Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Наприкінці жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер 3220886200:06:001:0201. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.01.2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер 3220886200:06:001:0201, а 25.04.2012 року у поземельній книзі була проставлена відмітка про реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку. Наприкінці листопада 2015 року позивач отримав поштою адміністративний позов ТОВ «Універсалагротрейд» про скасування запису про реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2012 року, яким було визнано недійсним державний акт [PERSON] серії ЯЕ № 816477 на право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, в якого позивач придбав цю земельну ділянку. Крім цього, позивачу стало відомо, що на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2007 року громадянину [PERSON] було видано державний акт серії ЯЕ № 611981 на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га. Проте, дане рішення 23.04.2009 року було скасоване. Земельна ділянка перейшла до [PERSON] відповідно до ст. 377 ЦК України у звязку з придбанням корівника площею 1587,6 га, який знаходиться на цій земельній ділянці. 14.06.2007 року [PERSON] відчужив частини земельної ділянки площею 4,95 га [PERSON], а саме земельні ділянки площею 0,8778 га, 2,000 га, 1,0722 га, та 20.09.2007 року [PERSON] отримав державні акти на зазначені земельні ділянки і 30.01.2009 року одну з цих ділянок продав [PERSON] Позивач вважає, що його право власності не залежить від дійсності чи недійсності державного акта [PERSON] і посвідчується лише договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га від 30.01.2009 року, який є дійсним та ніким не скасований на даний час. Під час розгляду справи, 10 березня 2017 року ТОВ «Універсалагротрейд» було подано зустрічну позовну заяву, яку обґрунтовано тим, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2007 року про визнання права власності на земельну ділянку площею 4,95 га за [PERSON] за апеляційною скаргою ТОВ «Універсалагротрейд» скасовано Апеляційним судом Київської області 23.04.2009 року, справу направлено на новий розгляд. Новий розгляд завершений поданням заяви про залишення позову без розгляду [PERSON], про що Бориспільським міськрайонним судом Київської області винесено ухвалу від 14.10.2011 року, яка набула законної сили. Таким чином, у [PERSON] відсутня законна підстава виникнення права власності на земельну ділянку. Крім того, рішенням Бориспільського міськрайонного Київської області від 15.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07.06.2012 року, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.03.2016 року та ухвалою ВССУЦКС від 27.08.2012 року та від 13.06.2016 року визнано недійсними : державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га на імя [PERSON], договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладеним між [PERSON] та [PERSON], державні акти на право власності на земельні ділянки на імя [PERSON], договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ «Екоінтерком» та державний акт про право власності на земельну ділянку на імя ТОВ «Екоінтерком». Таким чином, договір купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] від 30.01.2009 року є нікчемним з моменту їх вчинення та не породжує правових наслідків. У звязку з цим, ТОВ «Універсалагротрейд» просить суд визнати відсутність у [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер 3220886200:06:001:0201. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі, а в зустрічному позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав та заперечував проти задоволення позову, а зустрічну позовну заяву підтримав та наполягав на її задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами документи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року за громадянином [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, на якій розміщений корівник, 1966 року будівництва, площею 1587,6 кв.м, яка включає в себе частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Ревне, вул. Бориспільська, 7а (а.с. 70-71). На підставі вищезазначеного рішення, 01 червня 2007 року на імя [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га серії ЯЕ № 611981 (а.с. 74-75). 14 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 3220886200:06:001:0199, площею 0,8778 га з загальної площі 4,95 га, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], за реєстровим № 3042 (а.с. 94). На підставі вищезазначеного договору, 20 вересня 2007 року на імя [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га серії ЯЕ № 816477 (а.с. 36). 30 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 3220886200:06:001:0201, площею 0,8778 га, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 74 (а.с.35). Судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2009 року, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 4,95 га - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду (а.с. 72). 14 жовтня 2011 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, за заявою його представника [PERSON] залишено без розгляду (а.с. 73). 15 лютого 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення, яким визнано недійсними : Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, серії ЯЕ № 611981 виданий 01.06.2007 року на імя [PERSON]; договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 14 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON]; Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №816475, серії ЯЕ № 816476 та серії ЯЕ № 816477, видані 20 вересня 2007 року на імя [PERSON]; договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 22 червня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Екоінтерком»; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 816479, виданий 20 вересня 2007 року ТОВ «Екоінтерком», відносно земельної ділянки площею 1,000 га з цільовим призначенням для розташування і обслуговування нерухомості з кадастровим номером 3220886200:06:001:0199, що розташовується в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 43-44). Ухвалами Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року та 17 березня 2016 року (а.с. 76-78, 79-81), а також ухвалами Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2012 року та 13 червня 2016 року (а.с. 82-83, 45-48) рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року залишено без змін. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції до 05.03.2009 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положення ч.4 ст.334 ЦК України право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За правилами ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проте, вказівка позивача на положення ст.392 ЦК України є безпідставною та необґрунтованою. Оскільки доводи позивача та його представника про належність спірного нерухомого майна на праві власності саме позивачеві та не визнання цього права іншими особами, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду належними та допустимими доказами. У відповідності до вимог ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Так, з правової позиції, викладеної в ухвалі Верховного Суду України в ухвалі №6-5802св10 від 07 вересня 2011 року, підставою для предявлення позову відповідно до ст.392 ЦК України, є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Крім цього, у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на це, суд вважає, що відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, оскільки рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій встановлено, що [PERSON] не є власником земельної ділянки кадастровий номер 3220886200:06:001:0201, площею 0,8778 га, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області. Відносно зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд» про визнання відсутності у [PERSON] права власності на земельну ділянку суд прийшов до наступного висновку. З ухвали Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року вбачається, що протягом 2005-2006 років ТОВ «Універсалагротрейд» за договорами купівлі-продажу придбало у членів КСПП «Ревне» 100 % їх майнових паїв (а.с. 76-78). 09 червня 2006 року Ревненською сільською радою Бориспільського району Київської області було видано ТОВ «Універсалагротрейд» свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії КИ-ІУ № 687 (а.с. 101). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське товариство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. 17 січня 2008 року на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна у володіння ТОВ «Універсалагротрейд» був переданий цілісний майновий комплекс, що розташовується в с. Ревне Бориспільського району Київської області по вул. Бориспільській,7 (а.с. 105). Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що з метою юридичної визначеності правовідносин, що виникли між сторонами зустрічний позов ТОВ «Універсалагротрейд» підлягає задоволенню, а саме слід встановити факт, що [PERSON] не набув право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га з кадастровим номером 3220886200:06:001:0201 з цільовим призначенням для розташування і обслуговування нерухомості, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції №12 від 07 березня 2017 року (а.с.69) вбачається, що при предявленні зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд» сплатило судовий збір у розмірі 1600 гривень. Зважаючи на те, що зустрічний позов задоволено. З огляду на це, з [PERSON] на користь ТОВ «Універсалагротрейд» слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved