Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Обґрунтовуючи вимоги позивача, її представник вказав, що позивач, яка є його матір`ю, є дочкою [PERSON] та [PERSON] . У 1967 році її батьки розірвали шлюб. У 1969 році [PERSON] уклав шлюб зі [PERSON] . У 1975 році [PERSON] та його дружина [PERSON] закінчили почате у 1970 році будівництво житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У жовтні 1975 року будинок був прийнятий в експлуатацію й [PERSON] було видане свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння. На той час діючим законодавством про шлюб і сім`ю передбачались рівні долі на майно, придбане під час шлюбу. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщину прийняли її сини - [PERSON] та [PERSON] (відповідачі у справі), а також її чоловік - [PERSON] . Їхні частки у спадковому майні склали по 1/6. [INFO] помер [PERSON] . Заяви про прийняття спадщини після його смерті подали [PERSON] та відповідачі у справі. За законодавством спадкове майно підлягає розділу між спадкоємцями. Частка [PERSON] складає 4/18. Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька, однак їй в цьому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та земельну ділянку, які були втрачені спадкодавцем. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів відповідачі звертались з позовами до суду. Рішеннями Біловодського районного суду Луганської області, які набрали законної сили, за ними було визнане право власності по 7/18 часток на спадкове майно, у зв`язку з чим їхня спільна частка у спадщині складає 14/18. На цей час позивач не має іншої можливості оформити свої спадкові права, тому вимушена була завернутись з цим позовом до суду. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона поданий позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачі також подали письмові заяви, в яких позов визнали, просили розглядати справу за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Рішеннями Біловодського районного суду Луганської області від 04.09.2017 у справі № 408/7714/16 та від 08.12.2017 у справі № 408/7713/16, що набрали законної сили 15.09.2017 та 17.01.2018, було визнане спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а також відповідно визнане за відповідачами право власності по 7/18 часток на вказаний житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування. Відповідачем у справах, де були винесені ці рішення була позивач у цій справі - [PERSON] . Вказаними судовими рішеннями вже були встановлені обставини, на які посилається позивач у своєму позові, а саме, що спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, які були на оформлені на батька сторін [PERSON] , розташовані за адресою: [ADDRESS] за життя у шлюбі набули [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] на належну їй частку у спільному сумісному майні в рівних частках спадщину прийняли її сини - [PERSON] та [PERSON] , а також її чоловік [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відповідачі у справі оформити спадщину не змогли через відсутність правовстановлюючих документів, які були загублені померлим. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на наведену норму закону встановлені обставини набуття та належності спадкового майна померлому [PERSON] вже вважаються доведеними, а тому додатково встановлення не потребують. Свідоцтво про народження позивача та її свідоцтво про шлюб дійсно свідчать про те, що вона, як й відповідачі у справі, є рідною дочкою померлого [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.10.2018 № 1237/02-31 йдеться, що після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину на частку у спадковому майні, що залишилась, через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Також з цієї постанови вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли сторони у справі, тобто позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] . Як видно з позовної заяви, а також це узгоджується з винесеними судовими рішеннями на користь відповідачів, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 4/6 (12/18) часток житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Отже частка кожного спадкоємця (позивача та відповідачів) у садковому майні, що залишилось після смерті [PERSON] , складає 4/18. За відповідачами судовими рішеннями визнане право власності на частки у спірному майні в порядку спадкуванні після смерті [PERSON] по 1/6 частки (3/18 частки) та після смерті [PERSON] по 4/18 частки, тобто по 7/18 часток. Наведене вказує, що частка у спадковому майні позивача після смерті її батька [PERSON] визначена правильно - 4/18 . Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Причиною відмови в оформленні спадкових прав позивачу після смерті її батька, як й відповідачам, є незалежні від її волі обставини, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості їх оформити у позасудовому порядку, отже її позов є обґрунтованим, який слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved