Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

ПАТ «БМ Банк» (далі Банк) у квітні 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у сумі 6\~412 223 гривень завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому позивач посилався, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] діючи за попередньою змовою, на підставі фіктивних документів та шляхом створення фіктивного підприємства ТОВ «Інтер-Теко-Юкрейн», таємно викрали грошові кошти в сумі 6412223 гривень з рахунку ТОВ «Індекспром» шляхом їх перерахування на рахунок ТОВ «Інтер-Теко-Юкрейн» та отримання готівкою через касу Центрального відділення ПАТ «БМ Банк» у м. Києві 21.10.2011 року. На підставі претензії ТОВ «Індекспром», - 08.05.2012 року ПАТ «БМ Банк» відшкодував ТОВ «Індекспром» 6412223 гривень збитків завданих відповідачами, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди ПАТ «БМ Банк». Факт вчинення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказаних злочинів було підтверджено вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 23.08.2013 року та Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 13.06.2014 року. У кримінальній справі цивільний позов ПАТ «БМ Банк» було залишено без розгляду. ПАТ «БМ Банк» звернувся із цивільним позовом про відшкодування шкоди до відповідачів у Ленінський районний суд м. Луганська, однак відкрита там цивільна справа №437/5279/13-ц була втрачена у звязку із припиненням роботи суду внаслідок проведення Антитерористичної операції. За таких обставин позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» кошти в сумі 6412223 гривень та судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2015 року було відкрито провадження у розглядуваній справі у звязку із втратою незакінченого судового провадження Ленінським районним судом м. Луганська. Ухвалою суду від 07.08.2015 року за клопотанням представника позивача [PERSON] позов ПАТ «БМ Банк» в частині позовних вимог до [PERSON] було залишено без розгляду. Ухвалою суду від 07.08.2015 року [PERSON] було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердив обставини викладені у позові. Додатково пояснив, що [PERSON] та [PERSON] були визнані винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.5 КК України вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 23.08.2013 року, а [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.5 КК України вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 28.08.2013 року. До теперішнього часу завдана відповідачами шкода не відшкодована. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON], якому судом була надана можливість дати пояснення, повідомив, що не бажає давати пояснення по даній справі. Справу розглянуто за відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], повідомлених про час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, стосовно яких суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача, надавши можливість дати пояснення представнику третьої особи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Вироком Ленінського районного суду м. Луганська у кримінальній справі №1-231/13 від 23.08.2013 року визнано винними та засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна - [PERSON] за ст. 185 ч.5 КК України, [PERSON] за ст. ст. 185 ч.5; ч.2 ст.28 - ч.2 ст.205; ч.5 ст. 27-ч.3 ст.358; ч.5 ст.27-ч.4 ст. 358; ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 200 КК України, [PERSON] за ст. ст. 185 ч.5; ч.2 ст. 28 ч.2 ст.205; ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 358; ч.4 ст. 358; ч.2 ст. 200 КК України (т.1 а.с. 37-73, 207-255). Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 13.06.2014 року вирок Ленінського районного суду м. Луганська від 23.08.2013 року залишено без змін, а [PERSON], [PERSON]. [PERSON] на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі (т.1 а.с. 170-180). Вироком Ленінського районного суду м. Луганська у кримінальній справі №1-482/13 від 28.08.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.5 КК України, із застосування ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки (т.1 а.с. 202-205). При цьому у вказаних вироках суд встановив, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] діючи спільно із корисливих мотивів, за попередньою змовою, вчинили крадіжку в особливо великих розмірах, а саме зареєструвавши на підставі підробних документів фіктивний субєкт господарювання ТОВ «Інтер-Теко-Юкрейн», відкрили банківський рахунок ТОВ «Інтер-Теко-Юкрейн» в Центральному відділенні ПАТ «БМ Банк» у м. Києві. Після чого за допомогою невстановленої особи отримали доступ до компютерної мережі ТОВ «Індекспром» та можливість контролювати надходження грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «Індекспром». 21.10.2011 року невстановлена особа із банківського рахунку ТОВ «Індекспром» відкритого в ПАТ «Укркоммунбанк» здійснила несанкціоноване перерахування грошових коштів у сумі 6412223 гривень на банківський рахунок ТОВ «Інтер-Теко-Юкрейн», якими відповідачі в той же день заволоділи отримавши грошові кошти в касі Центрального відділення ПАТ «БМ Банк» у м. Києві. Згідно вироків Ленінського районного суду м. Луганська від 23.08.2013 року та 28.08.2013 року у кримінальних справах цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином не розглядалися. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин у розглядуваній цивільній справі не підлягає доказуванню те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], діючи спільно за попередньою змовою в результаті вчинення кримінального правопорушення заволоділи грошовими коштами в сумі 6412223 гривень з банківського рахунку ТОВ «Індекспром», оскільки ці обставини вже встановлені вироками судів, що набрали законної сили. 20.04.2012 року ТОВ «Індекспром» звернулося до ПАТ «БМ Банк» із письмовою претензією про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 6412223 гривень завданої 21.10.2011 року в результаті безпідставного зарахування вказаної суми з банківського рахунку ТОВ «Індекспром» на банківський рахунок ТОВ «Інтер-Теко-Юкрейн» відкритий в Центральному відділенні ПАТ «БМ Банк» (а.с. 15). Згідно Меморіального ордеру №2243003 від 08.05.2012 року ПАТ «БМ Банк» перераховано на користь ТОВ «Індекспром» грошові кошти в сумі 6412223 гривень із призначенням платежу відшкодування шкоди (а.с. 13). Листом від 11.05.2012 року в.о. голови правління АТ «БМ Банк» повідомив ТОВ «Індекспром», що грошові кошти в сумі 641223 гривень перераховані Банком 08.05.2012 року є відшкодуванням шкоди ТОВ «Індекспром» від безпідставного зарахування 21.10.2011 року вказаної суми на розрахунковий рахунок ТОВ «Інтер-Теко-Юкрейн» (а.с. 16-17). Таким чином ПАТ «БМ Банк» відшкодувало ТОВ «Індекспром» майнову шкоду завдану особами, які злочинним шляхом заволоділи грошовими коштами ТОВ «Індекспром». Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За таких обставин позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» у розглядуваній цивільній справі до [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню, та з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» на відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення необхідно стягнути солідарно 6412223 гривні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] своїх заперечень проти позову та доказів, якими б обґрунтовувалися такі заперечення суду не надали. Оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідачів на користь держави. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позови з майновими вимогами встановлюється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не більше 3 мінімальних заробітних плат, що на даний час становить 3654 гривень. З приводу участі у справі [PERSON] суд вважає за необхідне зазначити наступне. Виходячи зі змісту ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Оскільки за ініціативою представника позивача позовні вимоги до [PERSON] були залишені без розгляду, суд виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства не має права у даній справі вирішувати питання про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ПАТ «БМ Банк». В той же час з урахуванням встановлених обставин та змісту вироку Ленінського районного суду м. Луганська від 23.08.2013 року очевидним є те, що рішення суду у даній справі може вплинути на права та обовязки [PERSON] щодо [PERSON], [PERSON] [PERSON] та/або ПАТ «БМ Банк», а тому суд залучив [PERSON] до участі у розглядуваній справі в якості третьої особи. На підставі ст. ст. 15-16, 20, 1166, 1190, 1191 ЦК України,

Outcome: approved