Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 31 липня 2010 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Подружні відносини між сторонами фактично припинено. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя сторони на час розгляду справи не мають. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення № 8534000138189, - виклик вручено особисто (довідка УДППЗ «Укрпошта»). В розумінні п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України це є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 31 липня 2010 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області (підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ). Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] (підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ). Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду подружжя це - відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини (заперечення проти таких доводів відповідачем не надано) Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. [PERSON] скористалася даним правом та звернулася до суду з таким позовом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 112 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved