Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі зареєстрованому 23 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 351. 23 серпня 2019 року Лисичанським міським судом Луганської області шлюб з відповідачем розірваний. Рішення набрало законної сили 24.09.2019 року. За час перебування у шлюбі у них народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом зі позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі в її вихованні. На утримання дитини позивач бажає стягувати з відповідача аліменти. При цьому, вважає за необхідне зазначити, що аліменти відповідач нікому не платить, зазначивши, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, який позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює та має постійний дохід. Також, зазначила, що відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті позивачем аліментів на рівні 1/2 частини від усіх видів заробітку забезпечується наша рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Просила суд стягнути з [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] на користь [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня її звернення до суду з цією позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 04.12.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9770/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.24). 17.12.2019 від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та невизнання позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позов визнав частково в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганської області, Україна, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 568. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області у цивільній справі № 415/5509/19 від 23.08.2019 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. На підтвердження сумісного проживання позивача з дитиною [PERSON] , 2013р.н., позивачем надані, а саме: довідка № 4970 від 10.10.2019 року, виданої КП ЖЕК№ 4, та довідка № 172 про фактичне місце проживання від 10.102019, виданої КП ЖЕК № 4. Мотивувальна частина У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. На підставі викладеного суд доходить висновку, що у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом. Втім, відповідач заперечує проти заявленої суми аліментів, не зазначаючи підстави такого невизнання позовних вимог. Отже, відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів про свій майновий стан, не надав довідку про доходи, інші докази на підтвердження неможливості сплати аліментів в розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу),. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів суду про свій майновий стан, про свій стан здоровя, наявність інших утриманців, інших дітей чи дружини тощо, частково визнав позов, а саме: в стягненні аліментів в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховуючи, що позивач також не надала суду доказів про свій майновий стан, матеріальне становище дитини, чи перебуває у шлюбі з іншою особою, чи має на утриманні інших осіб тощо, хоча позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, повністю не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/4 частини. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial