Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» в особі ТзОВ «Про Консалтинг» звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. Вказує, що 31.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 50000,00 дол. США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 31.05.2017 року або достроково зі сплатою 14,0 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавці [PERSON], [PERSON] передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 65,1 кв. м.; житловою площею 38,2 кв. м. за адресою [ADDRESS]. Просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 581979,05 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 11162647000 від 31.05.2007, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру загальною площею 65,1 кв. м.; житловою площею 38,2 кв. м. за адресою: [ADDRESS] шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» права власності на вказане майно, визнати за ПАТ «Дельта банк» право власності на вищевказаний предмет іпотеки, припинити право власності іпотекодавців [PERSON], [PERSON] на квартиру, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою, виселити із вищевказаної квартири - іпотекодавців [PERSON], [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою, витребувати від [PERSON], [PERSON] та передати ПАТ «Дельта банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру, яка є предметом іпотеки, стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. з відповідачів. Представник позивача Климчук С.К. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Державна реєстраційна служба України у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду письмові пояснення, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 1116247000 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 50000 дол. США, а позичальник зобов'язалася належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Відповідно до п.п. 1.2.2., 1.3.1. позичальник зобов'язувалася повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах встановлених графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договорами, але в будь-якому випадку не пізніше 31 травня 2017 року, а за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дня видачі кредиту процентна ставка встановлюється у розмірі 14 % річних. Як вбачається із п. 1.4. вищевказаного кредитного договору вказані кредитні кошти були наданий для особистих потреб. (а.с.11-19). Додатковою угодою № 1 до вищевказаного кредитного договору від 10.02.2009 року сторонами було змінено графік погашення кредиту (а.с. 20-23). У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки від 31.05.2007 року, відповідно до умов якого відповідачі передали передали в іпотеку нерухоме майно: однокімнатну квартиру № 49 загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., що належить відповідачам на праві власності та знаходить в [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки, іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань відповідача [PERSON] за договорами про надання споживчого кредиту. (а.с.24-28). 08.12.2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору АКІБ «УкрСиббанк» останнім передано ПАТ «ДельтаБанк», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, інтереси якого представляє на підставі довіреності ТзОВ «Про Консалтинг» (а.с. 57-84). На підставі ст. 514 ЦК України та вказаного договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Статтями 526, 527, 530 ЦК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Через неналежне виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] станом на 28.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 581979,05 грн., яка складається з: 41664,32 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 333022,91 грн. - заборгованість за кредитом; 31146,77 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 248956,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.29). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Як вбачається із п.п. 5.1.,5.3. договору іпотеки, у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1. цього договору іпотеки, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. А у разі застосування передачі предмету іпотеки у власність іпотеко держателя як способу задоволення вимог іпотедержателя (абз. 2 ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до іпотеко держателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п. 5.1. цього договору іпотеки (а.с.27). Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором (постанова судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.12.2013 року у справі № 6-124цс 13). Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] шляхом передачі права власності позивачу на предмет іпотеки, визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки та припинення права власності на вищевказаний предмет іпотеки іпотекодавців [PERSON], [PERSON] Водночас, щодо задоволення вимоги про виселення, суд приходить до наступних висновків. Так, статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачена процедура виселення мешканців при зверненні стягнення на предмет іпотеки, яка передбачає надіслання письмової вимоги про звільнення приміщення. Водночас, відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених ст. 132-2 ЖК України, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Позивачем надіслано письмову вимогу відповідачам, що підтверджується копіями таких вимог та реєстрами відправки (а.с. 40-54), тобто дотримано вимоги передбачені ст. 39 вищевказаного Закону. Однак, позивачем не надано доказів фактичного проживання за адресою розташування предмета іпотеки інших мешканців, окрім іпотекодавців, які проживають і зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про виселення підлягає до часткового задоволення, та слід виселити із вищевказаного предмету іпотеки іпотекодавців - відповідачів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн., тобто по 1827 грн. з кожного.

Outcome: partial