Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою, про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09 серпня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8901, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 144000,00 гривень, строком на 20 років, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 08 серпня 2031 року та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18,5 % річних. Однак відповідач свої обовязки по вказаному кредитному договору не виконав і станом на 16 грудня 2016 року заборгованість складає 126313,58 гривень, з яких заборгованість за основним боргом - 90365,59 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 35947,99 гривень. Разом з тим стаття 625 ЦК України стверджує: «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Таким чином, з дня виникнення заборгованості до поточної дати, розмір інфляційного збільшення заборгованості від збитків позивача складає 6165,91 гривень. Відповідно до розрахунку за вказаний час 3% річних від простроченої суми складає 1080,13 гривень. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 133559,62 гривень, з яких заборгованість за основним боргом - 90365,59 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 35947,99 гривень, інфляційне збільшення заборгованості - 6165,91 гривень, 3% річних від простроченої суми 1080,13 гривень, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, в якій наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив . Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: 09 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8901, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 144000,00 гривень, строком на 20 років, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 08 серпня 2031 року та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18,5 % річних. Відповідач свої обовязки по вказаному кредитному договору не виконав і станом на 16 грудня 2016 року заборгованість складає 126313,58 гривень, з яких заборгованість за основним боргом - 90365,59 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 35947,99 гривень. Разом з тим стаття 625 ЦК України стверджує: «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Таким чином, з дня виникнення заборгованості до поточної дати, розмір інфляційного збільшення заборгованості від збитків позивача складає 6165,91 гривень. Відповідно до розрахунку за вказаний час 3% річних від простроченої суми складає 1080,13 гривень. Згідно вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України слідує, що: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved