Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому вказав, що 15.01.2013 року з [PERSON] укладено договір №564615 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, до якого було укладено додатковий договір №1 від 29.04.2013р. Відповідно до п. 1.1.1 Договору банк відкрив на ім'я відповідача поточний рахунок №26250500951756 в гривні України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. На виконання умов договору банк надав відповідачу платіжну картку типу MasterCard Debit Standart та ПІН-конверт до неї. Відповідно до п. 1.1.4 додаткового договору, відповідачу встановлено кредит в розмірі 5000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Відповідно до п. 1.1.5 Договору у разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Банк направив відповідачу вимогу №107.20/2-2297 від 02.01.2018р. про дострокове погашення заборгованості по кредиту у 30 денний строк з дня одержання вимоги. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 03.05.2018 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 6112,19 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 4984,26 грн., заборгованість за відсотками 994,59 грн., заборгованість по пені 91,84 грн., заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 9,63 грн., сума прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції складає 31,87 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 6112,19 грн., та судові витрати. 19.06.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявилася, відзив на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не зявившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у звязку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, між [PERSON], 15.01.2013 року, та АТ «Державний ощадний банк України», укладено договір №564615 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Відповідно до договору №564615 від 15.01.2013 року, банк відкрив клієнту поточний рахунок №26250500951756 в гривні України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний» з наданням платіжної картки типу MasterCard Debit Standart та ПІН-конверту. 29.04.2013 року між [PERSON] та АТ «ОЩАДБАНК» укладено додаткова угода №1 до договору. Відповідно до додаткової угоди встановлено кредит в розмірі 5000 грн., строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки, при випуску платіжної картки на новий термін, кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Відповідач [PERSON] підписала договір та додаткову угоду, та тим самим виявила свою згоду з усіма їх пунктами та зобовязувалася їх виконувати. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. [PERSON] не виконувала свої обовязки за договором належним чином. Позивач направляв відповідачу вимогу №107.20/2-2297 від 02.01.2018 року, про дострокове погашення заборгованості по кредиту у 30 денний строк з дня одержання вимоги. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ст. 549-551 ЦК України передбачена відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором. Станом на 03.05.2018 року, заборгованість, відповідно до наданого розрахунку, складає 6112,19 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 4984,26 грн., заборгованість за відсотками 994,59 грн., заборгованість по пені 91,84 грн., заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту 9,63 грн., сума прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції складає 31,87 грн. Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобовязань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved