Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

ПАТ «АХА страхування» (далі - позивач) звернулося в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу, при цьому пояснивши наступне. 30.06.2010р. в м. Києві по проспекту Червонозоряному сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача, в наслідок чого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно виданої УДАІ ГУМВС України в м. Києві Довідки про дорожньо-транспортну пригоду, зіткнення автомобілів сталася в наслідок порушення відповідачем п.п. 13.1 ПДР України. В свою чергу автомобіль марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER] на момент його пошкодження було застраховано ПАТ «АХА страхування» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 2335-а/09к від 07.09.2009р. При цьому на підставі Страхового акту № 2335-а/09к-1 та відповідно до Розрахунку суми страхового відшкодування і Рахунку-фактури № НМРФ-8430 від 03.07.2010р., ПАТ «АХА страхування» як страховиком було сплачено страхове відшкодування у сумі 7318,96 грн. за Платіжним дорученням від 19.07.2010р. за № 4110. В наступному ПАТ «АХА страхування» звернулося до [PERSON] із претензією від 22.01.2013р. про відшкодування в порядку регресу збитків у сумі 7318,96 грн. Однак [PERSON] відповіді на претензію не надав, добровільно не сплатив кошти на відшкодування збитків у сумі 7318,96 грн. У зв'язку із наведеним позивач ПАТ «АХА страхування» просило стягнути на його користь із відповідача [PERSON] кошти у сумі 7318,96 грн. Представник позивача ПАТ «АХА страхування» у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання позивачповідомлявся в порядку ст. 76 ЦПК України. При цьому, представником ПАТ «АХА страхування» було надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, в якій зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи судом. Відповідач [PERSON] не з'явився у судове засідання, про час і місце судового засідання повідомлявся в порядку ст. 76 ЦПК України. Про причини неявки у судове засідання та їх поважність не повідомив суд. Заява про розгляд справи за відсутності [PERSON] суду не надходила. У зв'язку з вищевикладеним та відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Врахувавши пояснення позивача, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], автомобіля марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER] зареєстровано за фізичною особою [PERSON]. Відповідно до укладеного між ПАТ «АХА страхування» та страхувальником фізичною особою [PERSON] Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 2335-а/09к від 07.09.2009р.було застраховано майнові інтереси [PERSON], що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER]. При цьому, відповідно до положень п. 12.2 та п.п. 2.2.1. п. 2.2. Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 2335-а/09к, страховим випадком за ним є будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання в наслідок ДТП. В свою чергу згідно виданої УДАІ ГУМВС України в м. Києві Довідки про дорожньо-транспортну пригоду, 30.06.2010р. в м. Києві по проспекту Червонозоряному сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача, в наслідок порушення останнім п.п. 13.1 ПДР України. До того ж Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у положеннях листа «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках» роз'яснив наступне: разом із цим висновок суду про відсутність вини А. у заподіянні позивачеві шкоди з посиланням лише на відсутність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є сумнівним і передчасним. Дійсно, положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальній справі або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Проте вказана процесуальна норма не дає підстав за будь-яких обставин вважати не винною у ДПТ особу, відносно якої не порушувалось кримінальної справи і не складався протокол про адміністративне правопорушення. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними і допустимими доказами, передбаченими ЦПК України (ст. 57), зокрема висновком судової автотехнічної експертизи, письмовими доказами тощо. Згідно виданої УДАІ ГУМВС України в м. Києві довідки від 30.06.2010р. та Акту огляду транспортного засобу від 08.07.2010р., в результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Міцубісі» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічні пошкодження. Разом з цим на підставі Страхового акту № 2335-а/09к-1 та відповідно до Розрахунку суми страхового відшкодування і Рахунку-фактури № НМРФ-8430 від 03.07.2010р., ПАТ «АХА страхування» як страховиком було сплачено страхове відшкодування у сумі 7318,96 грн. за Платіжним дорученням від 19.07.2010р. із відповідним призначенням платежу. При цьому ПАТ «АХА страхування» звернулося до [PERSON] із претензією від 22.01.2013р. про відшкодування в порядку регресу збитків у сумі 7318,96 грн., яку останнім було згідно повідомлення про вручення 28.01.2013р. В свою чергу, відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічне визначено положеннями ст. 18 закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. за № 85/96-ВР Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне закріплено у ст. 27 закону України «Про страхування». При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права зворотної вимоги (регресу) до винної особи - відповідача [PERSON], у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 7318,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача сплатити на користь позивача в порядку регресу виплачене ним відшкодування шкоди у сумі 7318,96 грн. Відповідно до ст. 610. ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1.ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 211 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ПАТ «АХА страхування» про стягнення з відповідача [PERSON] виплаченого відшкодування шкоди у сумі 7318,96 грн., у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved