Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Наприкінці вересня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 13 вересня 2010 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ «ПриватБанк» [PERSON] зобовязався сплачувати комісію у розмірі 2% від суми операції. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусового стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 16188 гривень 80 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 14795 гривень 47 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом 25660 гривень 27 копійок, комісії у розмірі 950 гривень, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 747 гривень 09 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив Про час та місце розгляду справи він повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулись на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48,50). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ «ПриватБанк» [PERSON] зобовязався сплачувати комісію у розмірі 2% від суми операції. Вказані обставин підтверджуються довідкою про зміну умов кредитування (а.с.10), заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.11), довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.12-13), Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14-31). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувався платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімав з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертав, не сплачував відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у нього виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 16188 гривень 80 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 31 серпня 2015 року (а.с.7-9). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 16188 гривень 80 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 22 вересня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 1218 гривень. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 гривень.

Outcome: approved