Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.05.2007 року в загальному розмірі 77490,48 грн. та судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 31.05.2007 р між ним та відповідачем по справі було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви приєднання, який складається із самої заяви та, запропонованих ПАТ КБ «Приватбанк», «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.02.2017 р. утворилася заборгованість в сумі 77490,48 грн., а саме: заборгованість за кредитом 8404,08 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 61783,29 грн., заборгованість за пенею та комісією 3136,90 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 3666,21 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, при подачі позовної заяви позивач просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Крім того, надав свої письмові пояснення, в яких просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечила, посилаючись на те, що хоча вона визнає позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 8404,08 грн. та суми процентів за користування кредитом виходячи із ставки 30,00 % річних, вважає, що позивачем не обґрунтовано нарахована сума процентів за користування кредитними коштами, вказана в позовній заяві. Крім того просила застосувати до заборгованості строк позовної давності та норми Закону України № 1669-У11 від 02 вересня 2014 р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Зазначила, що припинила сплачувати кредит на початку 2014 року, оскільки фактично кредитною карткою користувався її чоловік, з яким вона розлучилася та на її утриманні залишилося двоє малолітніх дітей. Дослідивши обставини справи, письмові пояснення позивача, вислухавши пояснення відповідача, оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2007 р. [PERSON] приєдналась до Умов і Правил надання банківських послуг ЗАТ КБ ПриватБанк, ознайомившись з ними та підписавши відповідну заяву. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. замінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір №б/н від 31.05.2007 року на умовах, викладених в заяві про надання кредитної картки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, згідно з якою відповідач отримала кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії з кредитним лімітом 3000,00 грн. з базовою процентною ставкою 3,0 % на місяць, (нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів на рік), щомісячна комісія не зазначена. Відповідно до п. 5.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» строк та порядок погашення за Кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картами із встановленим Мінімальним обовязковим платежем наведено в Памятці Клієнта, яка є невідємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості за Кредитом. Відповідно до п. 5.3. розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» Банк має право здійснювати зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта , а саме у виписці по Картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, то вважається що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту), Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно з п. 4.9 обовязком банку є не менше одного разу на місяць способом вказаним в Заяві , надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про виконані за попередній місяць операції по Картрахункам. При підключені Держателя до системи INTERNET-banking (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключені Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовується. У відповідності до п.5.5 розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 5.5.1 передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відповідно до п.8.6 розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.6.5 розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 28.02.2017 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 77490,48 грн., яка складається з: - 8404,08 грн. заборгованість за кредитом, - 61783,29 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, - 3136,90 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. фіксована частина, - 3666,21 грн. процентна складова. Посилання відповідача про застосування строку позовної давності до боргового зобовязання є необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Частиною 1 статті 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.(ч. 3 ст. 264 ЦК України). З розрахунку заборгованості, а також відомостей про рух коштів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що останній платіж, здійснений відповідачем особисто на погашення заборгованості в сумі 2300,00 грн., датовано 11 квітня 2014 року, а позовна заява надійшла до суду 31.03.2017 року. А отже, строк позовної давності було перервано та його перебіг почався знову. В звязку з чим позов було подано в межах строку позовної давності. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що позивачем не обґрунтовано розрахунок в частині заборгованості за процентами за користування кредитними коштами з наступних підстав. Так, суд відхиляє посилання позивача про застосування збільшеної процентної ставки за кредитним договором, оскільки нова процентна ставка за використання кредитних коштів відповідно до наказу банку, інформація щодо якого міститься в поясненнях позивача, застосовується для витрат, здійснених за карткою універсальна після зміни ставки, а із розрахунку, долученого до матеріалів справи, вбачається, що після підвищення процентної ставки, відповідач витрати по картці не здійснював. А отже, підвищенні проценти, запроваджені з 01.09.2014 року та 01.04.2015 року не застосовуються до суми заборгованості за кредитом, яка утворилась раніше та в наступному не збільшувалась. Разом з тим, зменшення процентної ставки до 30 % річних, яке відбулось з 01.01.2013 року, суд вважає за необхідне врахувати, оскільки в період дії цієї ставки відповідач фактично використовувала кредитні кошти та сплачувала нараховані проценти з її застосуванням. Посилання позивача про те, що умова, за якою підвищена процентна ставка застосовується лише до заборгованості, яка виникла після її підвищення, не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість, суд не бере до уваги, оскільки позивачем не надано доказів про те, що ним було повідомлено відповідача про те, що підвищена процентна ставка буде застосовуватися до простроченої заборгованості, в тому числі, яка виникла до запровадження нової процентної ставки. В своїх письмових поясненнях позивач зазначає, що нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість здійснювалось до 04.2014 року за формулою: - нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N поточне тіло кредиту, M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів; - нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N поточне тіло кредиту, M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів; З 04.2014 року нарахування процентів здійснюється за формулою: - нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*(2 або 1)*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці), M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобовязань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості), Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів; - нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*2*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця), M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів. Проте, зазначена формула, запроваджена банком з 04.2014 року, суперечить умовам договору, а також ч. 2 ст. 550 ЦК України, відповідно до якої проценти на неустойку не нараховуються. Крім того, позивачем залишилось не доведеним факт повідомлення ним відповідача відповідно до умов п. п. 4.9, 5.3 розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» про запровадження іншого порядку (формули) нарахування простроченої заборгованості. В звязку з тим, що суд дійшов до висновку про необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, тому вважає за необхідне здійснити розрахунок процентів за користування кредитом, виходячи з формули, яка діяла на час укладання договору та до 04.2014 року, виходячи з наступного. З розрахунку вбачається, що з 30.05.2014 року заборгованість відповідача набула статусу сталої. Станом на 01.06.2014 року заборгованість за процентами у відповідача була 401,67 грн. Заборгованість за кредитним договором становила 8404,08 грн. Застосовуючи формулу N*M/365*Y=Z, яку запроваджено банком для розрахунку процентів поточної та простроченої заборгованості, та яка діяла до 04.2014 року, отримуємо розрахунок відсотків за період з 01.06.2014 року по 28.02.2017 року, що складає 1004 днів, а саме: 8404,08*30% / 365*1004=6935,09, де 8404,08 тіло кредиту (в грн.), 30% процентна ставка, 365 кількість днів у році, 1004 кількість днів за які здійснюється нарахування, 6935,09 сума нарахованих процентів (в грн.). За підсумком сума заборгованості за процентами складає 7345 грн. 75 коп., що утворена шляхом додавання вищевказаних доданків (410,66+6935,09=7345,75). Позовні вимоги щодо наявності заборгованості за комісією суд вважає необґрунтованими за наступних підстав. В заяві приєднання, Умовах і Правилах надання банківських послуг, до яких приєдналась позивач, відсутнє визначення, склад та розмір комісії. Крім того, в своїх розрахунках Позивач не відокремлює суми заборгованості за пенею та комісією, ототожнюючи їх з неустойкою (пенею), а отже, у матеріалах відсутні докази щодо наявності заборгованості саме за комісією, в тому числі, оскільки вона не передбачена договором, долученим до матеріалів справи. Посилання позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за пенею та штрафом є необґрунтованими, оскільки позивачем не враховані положення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є м. Костянтинівка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені та комісії, а також штрафів необґрунтованими. А отже, в цій частині позовних вимог слід відмовити. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] станом на 28.02.2017 р. має заборгованість за кредитним договором в розмірі 15753 грн. 83 коп.: - 8404 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом, - 7345 грн. 75 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 325,28 грн.

Outcome: partial