Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, третя особа: Ананьївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі, прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено проведення у справі підготовчого провадження. В ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено його право подати до суду відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву, порядок та строки реалізації зазначених прав. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, разом з копією позовної заяви та додатків до неї, було направлено відповідачці з супровідним листом суду від 16 вересня 2020 року за вихідним №491/775/20/5314/2020 (а.с.25). При цьому, станом на 25 лютого 2021 року відповідачем відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подано. 25 лютого 2021 року позивач у підготовче судове засідання не з`явився, проте 3 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача (а.с.38-40), в якій позивач зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, розгляд справи здійснювати без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка 25 лютого 2021 року у підготовче судове засідання не з`явилася, проте 30 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява відповідачки (а.с.37), в якій вона зазначила, що позовні вимоги [PERSON] вона визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просить суд справу розглядати без її участі. Представники третьої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.49), 25 лютого 2021 року до суду не з`явилися. Проте, 25 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява (а.с.54) представника Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - Тодорашко Дмитра Васильовича, повноваження якого підтверджені копією наказу від 8 лютого 2021 року №324-В (а.с.55), в якій він зазначив, що справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до положень частини 2 статті 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. При цьому, суд з урахуванням: наявності відомостей про належне сповіщення учасників справи, заяв учасників справи про здійснення розгляду справи за їх відсутності, положень частини 2 статті 198 та частини 2 статті 223 ЦПК України, вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Згідно частини 2 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Частиною 3 статті 200 ЦПКК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначалося, 3 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява відповідачки (а.с.37), в якій вона зазначила, що позовні вимоги [PERSON] вона визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просить суд справу розглядати без її участі. У зв`язку з викладеним є підстави для вирішення питання про прийняття рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При цьому, суд вивчивши матеріали справи, з урахуванням заяв сторін, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Позивачем є [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Броска Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що підтверджується доданими до позовної заяви копіями: паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25 березня 2009 року Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.6) та картки фізичної особи - платника податків, виданої 17 березня 2004 року Ізмаїльською об`єднаною державною податковою інспекцією Одеської області (а.с.7). Відповідачем є [PERSON] , [INFO] , уродженка села Орлівка Ренійського району Одеської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , що підтверджується довідкою Ананьївської міської ради від 14 вересня 2020 року №518 про реєстрацію місця проживання особи (а.с.22), а також копіями: паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 2015 року Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.8-9) та картки платника податків балнк [NUMBER], виданої 27 листопада 2015 року Ананьївським відділенням Любашівської ОДПІ ГУ ДФС (а.с.10). Згідно позовної заяви, 15 березня 2008 року виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №3 від 15 березня 2008 року. Як зазначає позивач, в шлюбі у нього з позивачкою народились 2 доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19 лютого 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Ананьївського районного суду Одеської області. На підтвердження зазначених факті до позовної заяви додано копії: -рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 19 лютого 2013 року у справі №1501/1435/12 (а.с.13) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким було позовні вимоги було задоволено та розірвано шлюб між сторонами у справі, зареєстрований Бросківською сільською радою Ізмаїльського району 15 березня 2008 року, актовий запис №03, [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] »; -свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області 11 жовтня 2012 року (а.с.11), відповідно до якого [INFO] у місті Одеса Одеської області народилася [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області було складено актовий запис №119 від 11 жовтня 2012 року, батьками зазначено: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. В позовній заяві позивач просить суд виключити з актового запису №119 від 11 жовтня 2012 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. В обґрунтування зазначеної вимоги в позовній заяві позивач зазначає, що нещодавно [PERSON] повідомила позивача про те, що він не являється батьком [PERSON] , [INFO] , також позивачу стало відомо, що [PERSON] під час розмов з їх спільними знайомими також зазначала, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] . В заві, яка надійшла до суду 30 жовтня 2020 року (а.с.370, відповідачка зазначила, що ознайомившись з позовними вимогами позивача, вона їх визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, дійсно [PERSON] не є біологічним батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] , про що вона йому повідомила в серпні 2020 року. Зазначене підтверджує доводи позивача, якими він обґрунтовує свої вимоги. При цьому, зі змісту статті 206 ЦПК України вбачається, що існує дві умови за одночасного існування яких позов підлягає задоволенню у зв`язку з його визнанням відповідачем, а саме: 1) добровільність визнання позову; 2) визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно статті 1 Сімейного кодексу України цей кодекс визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до частини 1 статті 2 СК України кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Можливість оспорювання батьківства особа, яка записана батьком дитини передбачена статтею 136 СК України. Так, частиною 1 статті 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Зі змісту зазначеної норми, вбачається, що нею обмежено коло осіб, які можуть оспорити батьківство на її підставі. Відповідно до частини 1 статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. При цьому, згідно частини 1 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Як вбачається, з копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 19 лютого 2013 року у справі №1501/1435/12 (а.с.13) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області 11 жовтня 2012 року (а.с.11), малолітня [PERSON] , народилася [INFO] , коли позивач та відповідач перебували у шлюбі зареєстрованому 15 березня 2008 року, який в подальшому було розірвано судом 19 лютого 2013 року. За наведених обставин позивач входить до кола осіб, які можуть оспорювати батьківство відповідно до положень статті 136 СК України. Частинами 3 та 4 статті 136 СК України визначено, що оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , тобто на момент подачі позовної заяви та момент розгляду справи вона є малолітньою дитиною, у віці до 14 років. Будь-яких відомостей про смерть дитини матеріали справи не містять. Відповідно до частини 5 статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. При цьому, як зазначив позивач йому про факт того, що він не є батьком [PERSON] стало відомо незадовго до подачі позовної заяви до суду, що підтверджується відомостями, які містяться в заяві відповідачки, поданій до суду 30 жовтня 2020 року (а.с.37). Будь-яких відомостей про те, що позивач давав згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу, та взагалі про те, що [PERSON] є дитиною зачатою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини, суду не надано. При цьому, частиною 2 статті 136 СК України визначено, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як зазначалося, факт того, що позивач не має кровного споріднення з малолітньою [PERSON] підтверджується відповідачкою, яка є матір`ю дитини, в її заяві, поданій до суду 30 жовтня 2020 року (а.с.37). Сторонами при розгляді справи зазначений факт не оспорювався. Будь-яких обставин, які б давали підстави вважати, що позиція відповідачки щодо визнання позовних вимог позивача є недобровільною, висловленою під впливом будь-якого примусу, під час розгляду справи не встановлено. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини жодним чином не порушить будь-яких прав та законних інтересів інших осіб. За наведених обставин, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що судові витрати у справі складають 840,80 грн., та є судовим збором сплаченим позивачем при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією №75 від 27 серпня 2020 року (а.с.1) Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене відповідає положенням частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позовну заяву задоволено у зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем. За наведених обставин, позивачу підлягає повернення половина сплаченого судового збору, що складає 420,40 грн. (840,80 грн. - сплачений судовий збір / 100% * 50%). При цьому, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, у відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України, 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, що складає 420,40 грн., мають бути стягнуті на його користь з відповідача. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду України, висловленим у пункті 38 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», в якому зазначено, що визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved