Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Наприкінці липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2010 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] вказав на те, що він як батько дитини, матеріально допомагає [PERSON] утримувати їхню спільну неповнолітню дочку, заборгованості по сплаті аліментів не має. На час ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач був працевлаштований, проте на даний час його матеріальний стан суттєво змінився у звязку з значним погіршенням стану здоровя. Оскільки, у 2003 році позивач важко занедужав, з того часу проходив тривале лікування. У звязку зі станом здоровя [PERSON] не може офіційно працевлаштуватись. Саме скрутне матеріальне становище унеможливлює виконання ним обовязків зі сплати аліментів у спосіб, визначений рішенням суду. Крім того, на утриманні позивача перебуває його матір [PERSON], яка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, а також дружина та двоє дітей, які також потребують матеріальної допомоги та підтримки. Тому [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі виконавчого листа, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 09 вересня 2011 року №2-2184, про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 500 гривень щомісячно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про своє ставлення до предявленого позову не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні предявленого позову належить відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, згідно виконавчого листа №2-2184, виданого 09 вересня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягують аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7,19). У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинність 08 липня 2017 року, ч.3 ст.181 СК України було викладено у новій редакції, зокрема спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу наведених норм СК України вбачається, що визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом виключно у спосіб, про який просить одержувач аліментів. Крім цього, можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, також здійснюється за позовом одержувача аліментів. Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року запроваджено новий підхід до порядку визначення способу стягнення аліментів виключно з урахуванням судом волевиявлення одержувача аліментів. Крім цього, за змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів з частки від його заробітку (доходу) на визначення аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень чинного СК України, [PERSON] має право звернутися до суду лише з позовом про зменшення розміру аліментів (щодо частки від його заробітку (доходу). У відповідності до вимог ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Як розяснив Верховний Суду України в Аналізі практики застосування судами ст.16 ЦК України, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. ЦК та іншими законами може встановлюватися для захисту певних чи окремих категорій прав спеціальні способи захисту прав. Проте, СК України не передбачено такого способу захисту порушених прав як зміна способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду, за позовом платника аліментів. Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що у задоволенні предявленого [PERSON] позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed