Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

ПАТ «БАНК ФОРУМ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 червня 2013 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 3-0141/13/22-BZW, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 30 000,00 грн. 00 коп. та прийняв на себе зобовязання повернути банку отриманий кредит до 29 травня 2015 року, сплачувати 24% річних у випадку дотримання умов, викладених в п. 3.3.9 кредитного договору, а у випадку недотримання - 34 % річних, щомісячно здійснювати повернення основної заборгованості по кредиту частинами протягом кожного місяця в сумі не менше 1305 грн. 00 коп., та у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів і сплати процентів, сплатити неню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Вказував, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 7201 від 01 червня 2013 року та випискою документів по договору № 3-0141/13/22-BZW. Однак, відповідач порушила вищевказані умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 06 грудня 2016 року за нею числиться заборгованість перед позивачем в сумі 27\~798, 11 грн., яка складається з: - простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів: 15\~644 грн. 38 коп.; - поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів: 0,00 грн.; - простроченої заборгованості за нарахованими процентами: 9\~444 грн. 82 коп.; - поточної суми заборгованості за нарахованими процентами: 0,00 грн.; - загальної суми заборгованості без штрафних санкцій: 25\~089 грн. 20 коп.; - суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами: 2\~708 грн. 91 коп. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» суму заборгованості за кредитним договором №№ 3-0141/13/22-BZW від 01 червня 2013 року в розмірі 27\~798 грн. 11 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних доказів та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що раніше брала кредити у позивача, кошти повернула у повному обсязі, заперечувала факт отримання кредитних коштів по спірному кредиту та його укладення, заявила, що позивачем не доведені обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог, що, відповідно до ст.60 ЦПК, є його обовязком, а саме вважає, що надана одна лише копія кредитного договору не підтверджує наявність у неї боргових зобовязань перед банком без надання доказів на підтвердження отримання нею кредитних коштів та заявила клопотання про витребування у позивача, відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК оригіналів документів: кредитного договору, заяви про перерахування банком кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON], розпорядження про перерахування банком кредитних коштів, меморіального ордеру, заявки на видачу готівки та касового документу про видачу готівки. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні в справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні доказів обставин справи, суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Володіючи правом порушувати цивільний процес, заінтересовані особи наділені можливістю визначати межі судового захисту, оскільки ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних (юридичних) осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зазначена стаття надає право особі, яка бере участь в справі, розпоряджатись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таким чином встановлюючи матеріальні та процесуальні межі судового розгляду, визначати обсяг доказів, якими доводить обставини на які посилається. Враховуючи вищевикладене, суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснюючи особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення не вчинення процесуальних дій та сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених ЦПК України. Згідно положень ст. 60 ЦПК України обовязок доказування покладається на сторони. Доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, суд ухвалюючи судове рішення, зобовязаний встановити чи мали місце обставини на які сторони посилаються та якими доказами вони підтверджуються. Стаття 58 ЦПК України встановлює принцип належності доказів, які можуть бути прийняті судом, якими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. На підтвердження позовних вимог до позовної заяви в якості доказів позивачем надано копію кредитного договору № 3-0141/13/22-BZW укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» і [PERSON], згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 30\~000 грн. 00 коп. та прийняв на себе зобовязання повернути банку отриманий кредит до 29 травня 2015 року, сплачувати 24% річних у випадку дотримання умов, викладених в п. 3.3.9 кредитного договору, а у випадку недотримання - 34 % річних, щомісячно здійснювати повернення основної заборгованості по кредиту частинами протягом кожного місяця в сумі не менше 1305 грн. 00 коп., та у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів і сплату процентів, сплатити неню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Договір підписаний від імені обох сторін договору. До копії кредитного договору доданий в копії таблицю 1 додатку 1 орієнтований графік платежів згідно з умовами кредитування щодо сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки, який має підписи від імені сторін договору. Також позивачем, як доказ виконання взятих Банком зобовязань за кредитним договором, надано копії меморіального ордеру № 7201 від 01 червня 2013 року та копію виписки документів по договору № 3-0141/13/22-BZW від 01 червня 2013 року за період з 01 червня 2013 року по 17 лютого 2016 року. Також позивачем надана копія розрахунку заборгованості. Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, та оспорюючи факт отримання кредитних коштів та розмір заборгованості, заявила клопотання про витребування у позивача, відповідно до ч 2 ст. 64 ЦПК оригіналів документів, а саме: кредитного договору, заяви про перерахування банком кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON], розпорядження про перерахування банком кредитних коштів, меморіального ордеру, заявки на видачу готівки та касового документу про видачу готівки. Зазначене клопотання відповідача ухвалою суду від 23 травня 2017 року було задоволено та у позивача було витребувано оригінали кредитного договору №3-041/13/22-BZV від 01 червня 2013 року; заяви [PERSON] від 01 червня 2013 року на імя керуючого відділення №2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» про перерахування банком кредитних коштів в сумі 30\~000 грн. 00 коп. на поточний рахунок [PERSON] №26208500146622; розпорядження відділення №2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 01 червня 2013 року про перерахування банком кредитних коштів в сумі 30\~000 грн. 00 коп. на поточний рахунок [PERSON] №26208500146622; меморіального ордеру відділення №2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 01 червня 2013 року про перерахування банком кредитних коштів в сумі 30\~000 грн. 00 коп. на поточний рахунок [PERSON] №26208500146622; меморіального ордеру Дарницького відділення ПАТ «БАНК ФОРУМ» №1100 від 01 червня 2013 року про перерахування банком кредитних коштів в сумі 30\~000 грн. 00 коп. на поточний рахунок [PERSON] №26208500146622; заявки [PERSON] від 01 червня 2013 року на видачу готівки в сумі 30\~000 грн. 00 коп. відділенням №2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ»; касового документу відділення №2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 01 червня 2013 року про видачу готівки [PERSON] в сумі 30\~000 грн. 00 коп. Однак, вимоги суду про надання оригіналів витребуваних документів позивачем не виконано, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, та зазначено, що кредит був наданий Луганською дирекцією банка, а всі документи з кредитної справи залишаються на території проведення антитерористичної операції за винятком оригіналу кредитного договору з додатками, але оригіналу договору до суду не надав, надіславши лише сканкопію. Слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 2\~ст. 64 ЦПК України\~письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Із аналізу правових норм, передбачених ст. 60 ЦПК, згідно якої обовязок доказування покладений на сторони, ст. 64 ЦПК, яка встановлює порядок подання письмових доказів, ст.137 ЦПК України, якою встановлено порядок витребування доказів та обовязок їх подання особою у якої вони перебувають, суд приходить до висновку, що витребування у позивача письмових доказів в оригіналі є правом відповідача, реалізація якого на підставі ухвали суду про витребування доказів створює обовязок його виконання позивачем як стороною по справі, який не було виконано. Необхідність витребування зазначених відповідачем оригіналів доказів, а саме: кредитного договору, заяви про перерахування банком кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON], розпорядження про перерахування банком кредитних коштів, меморіального ордеру, заявки на видачу готівки та касового документу про видачу готівки, є очевидним при тому що відповідач позов не визнає, посилаючись на відсутність належних доказів на підтвердження отримання нею кредитних коштів за зазначеним позивачем кредитним договором та підтвердження розміру заборгованості. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, провівши дослідження та аналіз наданих позивачем суду доказів, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, оскільки, на підставі досліджених судом доказів в їх сукупності, що надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, суд не може встановити чи мали місце обставини, на які посилається позивач, а саме, чи виникли між сторонами кредитні правовідносини за спірним договором, чи виникли обовязки у відповідача повернути кредит та сплатити проценти за його користування у встановлений договором строк та чи виникли у відповідача зобовязання щодо відповідальності перед кредитором за невиконання кредитних зобовязань. Так, надана суду копія кредитного договору, з додатками, в якій встановлено в п.1.1 лише право Банку надати позичальникові кредит на загальну суму 30 000 грн. 00 коп., не може бути прийнята судом як достовірний доказ підтвердження виникнення у відповідачів кредитних зобовязань, в розумінні ст.ст. 1054, 1046, 1047 ЦК України, тому що для підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин за кредитним договором позивач, в порушення ст.1047 ЦК України, положення якої, відповідно до ст. 1054 ч.2 ЦК України, поширюються на кредитні правовідносини, не надав документ, який підтверджує передання Банком Позичальнику [PERSON]визначеної кредитним договором грошової суми на підтвердження укладення кредитного договору, при тому, що, відповідно до п.2.3 кредитного договору позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту . З цих же підстав суд не приймає як доказ копію розрахунку заборгованості за кредитом. Зазначена копія документу не підтверджує факту отримання [PERSON] кредитних коштів та часткове виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, тому що на вимогу суду про витребування доказів позивач не надав оригінали письмових доказів - платіжних доручень (квитанцій) про повернення тіла кредиту та відсотків, що виключає можливість суду зробити висновок про достовірність цього доказу. А суд не може обґрунтувати на припущеннях свій висновок про наявність обставин про які заявлено в позові. Суд враховує, що відповідно до\~Рішення Конституційного суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»\~- споживач у договорі є слабкою стороною, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору. За таких обставин, все вищенаведене свідчить, що позивачем не було виконано свого обовязку із доказування обґрунтованості його вимог. Наведене зумовлює необхідність відмови у задоволенні позову саме через недоведеність позовних вимог. З врахуванням вище викладеного, відсутні підстави для задоволення позову. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed