Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Орган опіки і піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], стягнувши із відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягувати у такому розмірі щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] являючись матір'ю неповнолітнього [PERSON], вироком Жовтоводського міського суду з моменту звільнення з місць позбавлення волі ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, життям, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, ніякої допомоги на його утримання не надає, веде аморальний спосіб життя. На теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON], яка являючись його опікуном, створила належні умови для повноцінного життя, розвитку та виховання неповнолітньої дитини. Представник органу опіки та піклування Жовтоводської міської ради Лутченко В.І., який діє на підставі довіреності №4/4-129-01-14 від 11 січня 2017 року, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав пославшись на доводи викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно без поважних причин не з`явилася. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, при цьому зазначила, що [PERSON] з її сином у зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак, вони мають спільну повнолітню дитину. Після того, як відповідачу призначено судом покарання у виді позбавлення волі вона (третя особа) дізналась про існування дитини яку відправили до дитячого будинку. Відвідавши дитину, вона стала опікуватись останнім, оформлювати документи для опіки. Відповідач ухиляється від спілкування із нею та жодного разу не відвідала дитину, не цікавиться розвитком останнього. З 2008 року малолітній [PERSON] є інвалідом з дитинства і навчається він за індивідуальною програмою в школі, куди вона особисто (третя особа) відводить його на декілька годин. Вислухваши пояснення представника позивача, третьої особи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с 6). Судом також встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, життям, навчанням та здоров'ям дитини не цікавиться, ніякої допомоги на її утримання не надає, веде аморальний спосіб життя. Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки (а.с.88) На даний час неповнолітній [PERSON] проживає із бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS], яка створила належні умови для повноцінного життя, розвитку та виховання дитини. Посилання позивача на невиконання [PERSON]своїх батьківських обов'язків знайшли своє об'єктивне підтвердження дослідженими судом письмовими доказами. Так, відповідно до Інформації комунального закладу освіти Жовтоводської середньої загальноосвітньої з профільними класами школи №5 від 25.04.2016 року, неповнолітній [PERSON] є учнем 5 класу і згідно довідки ВКК знаходиться на індивідуальному навчанні. Проживає разом із бабусею, яка призначена опікуном відповідно до рішення Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради(а.с.7). [PERSON], що створила всі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. При цьому, бабуся регулярно відвідує батьківські збори та цікавиться успіхами онука (а.с. 20). Згідно листа ДЗ «СМСЧ №9» МОЗ України, неповнолітній [PERSON] проживає з грудня 2006 року із [PERSON], яка здійснює догляд за дитиною та відвідує з ним поліклініку при захворюванні та з метою профогляду, неодноразово проводила обстеження дитини в ОДКЛ, знаходилась з ним на стаціонарному лікуванні в КЗ ДКМЛ №5, проводила реабілітаційне лікування в реабілітаційних центрах (а.с.25). 20 жовтня 2014 року та 17 грудня 2014 року службою у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради відповідач попереджалася про наслідки невиконання нею батьківських обов`язків /а.с. 10-11/, однак участі в житті дитини вона не приймає, вихованням та утриманням не займається. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №39 від 26 січня 2010 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] /а.с. 13/. Таким чином, обставини, на які посилається позивач, а саме фактичне самоухилення відповідача від виховання та утримання дитини, знайшли своє об'єктивне підтвердження дослідженими судом письмовими доказами. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, суд вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач самоухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням, здоров'ям та навчанням дитини не займається, матеріально не підтримує, що дає підстави дійти висновку, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] і таке рішення відповідатиме інтересам дитини. З урахуванням того, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку щодо матеріального забезпечення своїх дітей із відповідача повинні також бути стягнуті аліменти у частковому розмірі з усіх видів її заробітку (доходу). Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягувати із відповідача [PERSON], суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і стягувати у такому розмірі щомісячно . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення із відповідача. Оскільки з даним позовом до суду звернулась юридична особа, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру, а саме стягнення аліментів, в розмірі 1378 грн. та за вимогу немайнового характеру, а саме позбавлення батьківських прав, в розмірі 1378 грн., а всього - 2756 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved