Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третя особа: Комунальний заклад «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON], 1993р.н., злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання, виховання та навчання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Мати малолітньої гр.[PERSON] має статус матері - одиначки. Згідно Витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00000160364 від 12.02.2009р. [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON], [INFO]., реєстрація народження проведена відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 24.03.2009р. № 573р «Про направлення малолітньої [PERSON], [INFO]., до Запорізького будинку дитини «Сонечко» з 02.04.2009року малолітню [PERSON] було влаштовано, як родинну дитину до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». На даний час малолітня [PERSON], 2009р.н., досягла граничного строку перебування в КУ «ЗОСБД «Сонечко». Під час перебування дитини в КУ «ЗОСБД «Сонечко» мати відвідувала дитину періодично, один раз на місяць. Під час відвідин з матір`ю неодноразово проводилися бесіди щодо подальшого перебуванню її доньки в КЗ «ЗОСБД «Сонечко», попереджали про необхідність вирішення питання про подальше влаштування дитини. 27.01.2015року гр.[PERSON] було надано завірені копії документів для вирішення питання щодо подальшого влаштування доньки. Під час останніх відвідин 24.03.2015 гр.[PERSON] було письмово зобов'язано забрати дитину до 30.04.2015р., але своїх зобов'язань гр.[PERSON] не виконала, дитину не забрала. Письмово, чи усно відповідач не повідомила про свої подальші наміри, місце перебування матері на теперішній час не відомо. Тим самим дитина залишилася покинутою, про що складено КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» акт від 08.07.2015р. «Закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я». З 14.07.2015 року малолітню [PERSON], 2009р.н., було переведено до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де вона перебуває до теперішнього часу на повному держаному забезпеченні, до вирішення її подальшої долі. Згідно листа КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 15.10.2014р. вих. № 01-14/218 під час перебування малолітньої [PERSON] в закладі (з 14.07.2015р. по 15.10.2015р.) ніхто з родичів, близьких дитину не відвідував, не телефонував, не цікавився станом її здоров`я, умовами проживання, виховання, навчання, утримання. Відповідно до ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самосійного життя та праці. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. В порушення вказаних вимог гр.[PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання, утримання та навчання [PERSON], [INFO] Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.52). Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 Ящук А.М. в судове засідання не з'явився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, проти позовних вимог позивачки не заперечує (а.с.54). Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання (19.11.2015 року, 04.12.2015 року, 24.12.2015 року та 20.01.2016 року) повідомлялась належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надала (а.с.30-31, 38-39, 45-46, 50-51). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи, був належним чином повідомлений, причина не явки суду не відома (а.с.33,36, 44, 48). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, заслухавши сторони, свідків, думку прокурора, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам. Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, на які в обґрунтування позову посилається позивач, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON], 1993р.н., злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання, виховання та навчання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Мати малолітньої гр.[PERSON] має статус матері - одиначки. Згідно Витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00000160364 від 12.02.2009р.(а.с.7). [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON], [INFO]., реєстрація народження проведена відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.6). Згідно розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 24.03.2009р. № 573р «Про направлення малолітньої [PERSON], [INFO]., до Запорізького будинку дитини «Сонечко» з 02.04.2009року малолітню [PERSON] було влаштовано, як родинну дитину до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» (а.с.14). На даний час малолітня [PERSON], 2009р.н., досягла граничного строку перебування в КУ «ЗОСБД «Сонечко». Під час перебування дитини в КУ «ЗОСБД «Сонечко» мати відвідувала дитину періодично, один раз на місяць. Під час відвідин з матір`ю неодноразово проводилися бесіди щодо подальшого перебуванню її доньки в КЗ «ЗОСБД «Сонечко», попереджали про необхідність вирішення питання про подальше влаштування дитини (а.с.12). 27.01.2015 року гр.[PERSON] було надано завірені копії документів для вирішення питання щодо подальшого влаштування доньки. Під час останніх відвідин 24.03.2015 [PERSON] було письмово зобов'язано забрати дитину до 30.04.2015р., але своїх зобов'язань гр.[PERSON] не виконала, дитину не забрала (а.с.13). Письмово, чи усно не повідомила про свої подальші наміри, місце перебування матері на теперішній час не відомо. Тим самим дитина залишилася покинутою, про що складено КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» акт від 08.07.2015р. «Закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я» (а.с.15). З 14.07.2015 року малолітню [PERSON], 2009р.н., було переведено до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де вона перебуває до теперішнього часу на повному держаному забезпеченні, до вирішення її подальшої долі. Згідно листа КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 15.10.2014р. вих. № 01-14/218 під час перебування малолітньої [PERSON] в закладі (з 14.07.2015р. по 15.10.2015р.) ніхто з родичів, близьких дитину не відвідував, не телефонував, не цікавився станом її здоров`я, умовами проживання, виховання, навчання, утримання (а.с.17). Відповідно до ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самосійного життя та праці. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. В порушення вказаних вимог гр.[PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання, утримання та навчання [PERSON], [INFO] З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач неналежним чином ставився до виконання своїх батьківських обов'язків, проживаючи окремо від дитини, не зустрічається з нею, не займається її вихованням, не надає коштів на її утримання, не цікавиться її життям, здоров'ям та розвитком. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», що підтверджено матеріалами справи, суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved