Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 21 листопада 2012 року між ПАТ «Державний\~\~ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного відділення ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 5700/196-PR про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 2 000, 00 грн., зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами. В подальшому, 26 листопада 2012 року між Банком та [PERSON] був укладений додатковий договір №598/28-с до договору № 5700/196-PR від 21 листопада 2012 року, відповідно до якого Банк встановив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 6\~000, 00 грн. Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] В свою чергу [PERSON] не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 28 грудня 2015 року становить 9\~659, 41 грн., та складається з: простроченого основного боргу по кредиту у розмірі 3\~000, 00 грн.; прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 1\~708 80 грн.; простроченого боргу за несанкціонований овердрафт у розмірі 4\~856, 38 грн.; боргу за додаткові послуги (РКО) у розмірі 94, 23 грн. Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав частково позовні вимоги Банку, не заперечував проти того, що він використовував кошти, які йому були нараховані на платіжну картку, однак не згоден з розміром нарахувань. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21 листопада 2012 року між ПАТ «Державний\~\~ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного відділення ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 5700/196-PR про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 2 000, 00 грн., зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами. В подальшому, 26 листопада 2012 року між Банком та [PERSON] був укладений додатковий договір №598/28-с до договору № 5700/196-PR від 21 листопада 2012 року, відповідно до якого Банк встановив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 6\~000, 00 грн. Також судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої\~\~зобов'язання за договором, надавши [PERSON] кредит в сумі 6\~000, 00 грн. Відповідно до п. п. 1.1.4 процента ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно (п. п 3.2. договору). Згідно п. 3.3. договору клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк. Відповідно до п. п. 1.12. договору Банк має право вимагати від клієнта відшкодування витрат, в тому числі процентів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору та правил. Згідно п. п. 3.6 договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення такої суми заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо. Проте [PERSON] зобовязання перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 28 грудня 2015 року становить 9\~659, 41 грн., та складається з: простроченого основного боргу по кредиту у розмірі 3\~000, 00 грн.; прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 1\~708 80 грн.; простроченого боргу за несанкціонований овердрафт у розмірі 4\~856, 38 грн.; боргу за додаткові послуги (РКО) у розмірі 94, 23 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь Банку. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved