Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Одеська міськрада звернулася до суду із зазначеним позовом та просила ухвалити рішення яким зобов'язати [PERSON], [PERSON] за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого балкону площею 11,2 кв.м., прибудованого до [ADDRESS] в м. Одесі. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на порушення відповідачами земельного законодавства та ст. 376 ЦК України. Відповідачка [PERSON], вимоги позову не визнала та просила надати строку для можливості введення в експлуатацію самочинного будівництва. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином (а.с. 52), причини неявки не повідомляв. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], та [PERSON], є співвласниками [ADDRESS] в м. Одесі, розташованої на першому поверсі будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу. [PERSON], та [PERSON], без належного дозволу, без проектної документації, без відведення земельної ділянки для будівництва здійснили самочинне будівництво та прибудували балкон до зазначеної квартири площею 11,2 кв.м., що підтверджується розпорядженням, приписом про припинення будівництва та приведення об'єкту до належного стану (а.с. 7-16). В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил. Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує рівні умови захисту прав власності на землю. Ч. 2 ст. 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з частиною третьою цієї ж статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав або застосування інших, передбачених законом, способів.

Outcome: approved