Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 06.06.2007 року кредитного договору № 404 відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 19800 доларів США на умовах сплати 12,5% річних на строк до 05.06.2017 року. Додатковим договором № 1 від 28.10.2009 року внесені зміни до кредитного договору № 404 від 06.06.2007 року, п.1.5 кредитного договору викладений в новій редакції стосовно погашення кредиту рівними частинами по 176,26 доларів США щомісячно, починаючи з 28.04.2010 року до 05.06.2017 року. Вказаним додатковим договором проведено реструктуризацію заборгованості шляхом зміни графіку погашення кредиту терміном на 6 місяців, починаючи з жовтні 2009 року по березень 2010 року. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення 06.06.2007 року договорів поруки із [PERSON] (договір поруки № 662) та із [PERSON] (договір поруки № 663), а також шляхом укладення договору іпотеки нерухомого майна із [PERSON]. Майновий поручитель [PERSON] помер [INFO], його спадкоємцями є син - [PERSON] та дружина - [PERSON], які ухиляються від прийняття спадщини. Зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконується і станом на 16.01.2016 року заборгованість становить 7503,08 доларів США, з яких: 6188,85 доларів США - заборгованість за кредитом, 96,55 доларів США - заборгованість по процентах, 9,87 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 633,91 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 91,65 доларів США - 3% річних, 482,24 доларів США - інфляційні втрати, які просив стягнуто солідарно з відповідачів. В подальшому представник позивача подав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 7362,89 доларів США (192233,83 гривень), з яких: 6146,27 доларів США (160469,74грн.) - заборгованість за кредитом, 205,73 доларів США (5371,30грн) - заборгованість по процентах, 18,82 доларів США (491,36грн.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 882,82 доларів США (23049,08грн.) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 109,24 доларів США (2852,09грн.) - 3% річних. Представник позивача підтримав змінені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що пеня підлягає стягненню у валюті відповідно до постанови ВСУ від 27.01.2016 року у справі 6-771цс15 та відповідно до п.5.2 кредитного договору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Встановлено, що між Ощадбанком та [PERSON] 06.06.2007 року укладений Кредитний договір № 404, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 19800 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних на строк до 05.06.2017 року. Додатковим договором № 1 від 28.10.2009 року внесені зміни до кредитного договору № 404 від 06.06.2007 року, п.1.5 кредитного договору викладений в новій редакції стосовно погашення кредиту рівними частинами по 176,26 доларів США щомісячно, починаючи з 28.04.2010 року до 05.06.2017 року. Вказаним додатковим договором проведено реструктуризацію заборгованості шляхом зміни графіку погашення кредиту терміном на 6 місяців, починаючи з жовтні 2009 року по березень 2010 року. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено порукою шляхом укладення 06.06.2007 року договорів поруки із [PERSON] (договір поруки № 662) та із [PERSON] (договір поруки № 663), а також шляхом укладення договору іпотеки нерухомого майна із [PERSON]. Майновий поручитель [PERSON] помер [INFO], його спадкоємцями є син - [PERSON] та дружина - [PERSON], які не оформили право на спадщину. Згідно поданого позивачем розрахунку станом на 04.04.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 7362,89 доларів США (192233,83 гривень), з яких: 6146,27 доларів США (160469,74грн.) - заборгованість за кредитом, 205,73 доларів США (5371,30грн) - заборгованість по процентах, 18,82 доларів США (491,36грн.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 882,82 доларів США (23049,08грн.) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 109,24 доларів США (2852,09грн.) - 3% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору. Згідно ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Виходячи з положень другого речення ч.4 ст. 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). За змістом ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. На підставі ч.1 ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Пунктом 4.1 договору поруки від 06.06.2007 року встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Позивачем 04.12.2015 року поручителю [PERSON] направлялось повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно постанови ВССУ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема п.24 даної постанови, судам рекомендується при вирішенні таких спорів враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України у п.9 постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Стосовно стягнення 3% річних суд приходить до наступного висновку. Стягнення 3% річних передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України. Розмір процентів річних визначається сторонами в договорі. Якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних, передбачені ч.2 ст.625 ЦК є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань. Позивачем заявлено вимогу про дострокове стягнення суми кредиту, строк дії договору не закінчився, кредитним договором передбачено сплату процентів річних та їх розмір, тому підстав для застосування ч.2 ст.625 ЦК не вбачається. Стосовно стягнення пені, суд враховує наступне. З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня станом нарахована в сумі 18,82 доларів США (491,36грн.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 882,82 доларів США (23049,08грн.) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. За ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Положення ч. 2 ст. 192 ЦК України та ч.3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки. З врахуванням викладених обставин, стягненню підлягає пеня в сумі 23540,44 гривень. Таким чином, загальний розмір заборгованості слід визначити в сумі 6352,01 доларів США та 23540,44 гривень. Отже, заявлені вимоги є частково обґрунтованими і пропорційно до розміру задоволених вимог (98,5%=2681,17грн.) підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у рівних частках з кожного відповідача. Враховуючи наведене, ст.ст. 252-258, 509, 510, 526, 553, 554, 559, 599, 610, 611, 625, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: partial