Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказав, що відповідач [PERSON] звернувся до Центру зайнятості в пошуках роботи 11 квітня 2019 року. У день звернення до служби зайнятості [PERSON] надано профінформаційну послугу, в ході якої надано консультацію, в тому числі про права і обов`язки безробітних. У заяві про надання статусу безробітної відповідач зобов`язувався повідомляти про зміни щодо виникнення трудових відносин. За відсутності підходящої роботи відповідачу 11.14.2019 було надано статус безробітного. Також з цих же причин 15.04.2019 [PERSON] було запропоноване професійне навчання за професією «Робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків», про що Центром зайнятості з відповідачем цього ж дня був укладений про професійне навчання та проживання безробітного № 121519041500001 . За умовами договору [PERSON] у разі припинення навчання без поважних причин зобов`язувався відшкодувати Центру зайнятості суму витрат на професійне навчання. Згідно наказу Державного навчального закладу «Луганський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості» від 08.07.2019 № 124-В-СНН [PERSON] з 08 липня 2019 року було відраховано зі складу слухачів з виселенням із гуртожитку у зв`язку з пропусками занять без поважних причин та невиконання навчального плану. Витрати на навчання відповідача за період з 14.04.2019 по 08.07.2019 склали 4565,71 грн. [PERSON] повідомлявся про необхідність повернення сум, витрачених на навчання, однак ці суми він добровільно не повернув, що завдає шкоди державним інтересам. До початку судового засідання від представника позивача Онішко О.Ю. надійшла заява, в якій вона позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Біловодський районний центр зайнятості є територіальним робочим органом виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, на який покладаються функції визначені у ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення та ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та який діє в порядку та в межах наданих повноважень. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи. Заява відповідача про надання статусу безробітного від 11 квітня 2019 року свідчить, що в ній [PERSON] повідомляв Центр занятості про те, що на той час він трудовою діяльністю не займався, заробітку та права на пенсію не мав, ніде не навчався, у зв`язку з чим йому цього ж дня був наданий статус безробітного. У ч. 1 ст. 34 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що професійне навчання - набуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок особою відповідно до її покликання і здібностей, що забезпечує відповідний рівень професійної кваліфікації для професійної діяльності та конкурентоспроможності на ринку праці. Частиною 2 ст. 35 цього ж Закону передбачено, що професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Професійне навчання зареєстрованих безробітних організовується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання (ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про зайнятість населення»). Відповідно ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Заявою [PERSON] від 15.04.2019 підтверджується факт, що він просив Центр зайнятості направити його на професійне навчання за професією «Робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків». На підставі цієї заяви між Центром зайнятості та [PERSON] 15 квітня 2019 року був укладений договір про професійне навчання та проживання безробітного № 121519041500001 . За умовами даного договору відповідач був направлений до ДНЗ «Луганський центр професійно-технічної освіти ДСЗ» на професійне навчання за професією «Робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків» для проходження повного курсу підготовки відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання 789 годин, з 16.04.2019 до 19.09.2019. Факт прийняття на навчання та проживання відповідача навчального закладу підтверджується відповідними письмовими відмітками, копії яких були долучені до позовної заяви. Відповідно до п. 3.1.1 договору про професійне навчання та проживання безробітного № 121519041500001 від 15.04.2019 [PERSON] зобов`язувався відшкодувати Центру зайнятості суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування закладу освіти та у зворотному напрямку, проживання у період навчання у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю). З наказу Державного навчального закладу «Луганський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості» від 08.07.2019 № 124-В-СНН «Про відрахування зі складу слухачів та виселення з гуртожитка» вбачається, що [PERSON] з 08 липня 2019 року було відраховано зі складу слухачів групи № 80-РКО-19 у зв`язку пропуском занять без поважних причин та невиконанням навчального плану. Цим же наказом відповідач був виселений з гуртожитка за адресою: [ADDRESS] . Довідка від 10.07.2019 № 03-120, надана Державним навчальним закладом «Луганський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості», свідчить про те, що витрати на навчання [PERSON] з урахуванням вартості проживання у гуртожитку за період з 14.04.2019 по 08.07.2019 складають 4565,71 грн. Листом Центру зайнятості від 11.07.2019 № 15\\03-642 підтверджується факт, що відповідач повідомлявся про необхідність відшкодування витрат на навчання у вказаній вище сумі (цей лист відповідач отримав 12 липня 2019 року). Відповідач не надав суду доказів необґрунтованості нарахування йому витрат на навчання, а також доказів їх відшкодування відповідно до умов укладеногодоговору про професійне навчання та проживання безробітного № 121519041500001 від 15.04.2019. Наведене свідчить про обґрунтованість заявленого Центром зайнятості позову, тому його слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України при задоволенні позову позивача, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання вказаного позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved