Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.03.2016 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 13178 грн. 72 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 27 листопада 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 19409 грн. 37 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у судове засідання не зявився. Згідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом було встановлено, що відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], повідомлення про виклик на судові засідання він не отримував, згідно зворотних поштових повідомлень за відмовою адресата від одержання. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Таким чином суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 02 березня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 13178 грн. 72 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з запропонованими умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, згідно заяви (а.с. 6). Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 27 листопада 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 19409 грн. 37 коп., з яких: 12497 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 1331 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1999 грн. 60 коп. заборгованість за пенею та комісією; 3580 грн. 39 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, відповідач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що повязані з грошовими зобовязаннями. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved