Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Орган опіки та піклування Дрогобицької райдержадміністрації звернувся в суду з вказаним вище позовом, в обгрунтування якого посилаються на те, що батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (відомості про батька записані зі слів матері). 27 липня 2005 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Рихтицької сільської ради від 21 січня 2005 року № 9 встановлено опіку над дитиною позбавленою батьківського піклування [PERSON], жителем [INFO] і призначено його опікуном [PERSON] Лук»янівну, [INFO], жительку с.Рихтичі Дрогобицького району Львівської області. Відповідач з часу позбавлення батьківських прав, жодних коштів на утримання свого неповнолітнього сина опікуну, [PERSON] не надавала. Опікун [PERSON] отримує на дитину тільки державну соціальну допомогу. Представник Органу опіки та піклування Дрогобицької райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (відомості про батька записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України), що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ № 281746 від 17.02.2003 року. (а.с. 3) Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 27.07.2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON]. (а.с. 6) Рішенням виконавчого комітету Рихтицької сільської ради від 21 січня 2005 року № 9 встановлено опіку над дитиною позбавленою батьківського піклування [PERSON], жителем [INFO] і призначено його опікуном [PERSON] Лук»янівну, [INFO], жительку с.Рихтичі Дрогобицького району Львівської області. (а.с. 5) Відповідно до частини 2 статті 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки, піклування не припиняє права дітей на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дітям відповідно до законів України, а також права власності дітей на ці виплати Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України батьки, які позбавленні батьківських прав щодо своїх дітей, не звільняються від обов'язку щодо утримання дітей. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі, а тому з врахуванням наведеного вище суд приходить до переконання що аліменти слід стягувати у частці. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved