Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 28 162 грн. 71 коп. та судовий збір у сумі 281 грн. 63 коп. Вимоги мотивує тим, що 27.07.2011 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00056204, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії в сумі 20 000,00 грн. за плату в розмірі 15 процентів річних, щомісячною комісією за управління кредитом 1,75 % від суми кредиту терміном до 27.07.2014 року. Проте [PERSON] свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, які передбачені умовами кредитного договору порушив, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість по кредиту. Представник позивача Каленіченко Р.В. в судовому засіданні позов та обставини, викладені у ньому підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи, між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] 27 липня 2011 року було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00056204, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 20 000,00 грн. зі сплатою 15 % річних та щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту строком до 27.07.2014 року (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 6-15). Відповідно п. 2.5.2 кредитного договору, позичальник зобов'язувався не пізніше дати, встановленої у графіку, поповнювати рахунок у валюті кредиту. Пунктом 4.3 кредитного договору обумовлено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов'язань. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту, які передбачені умовами кредитного договору порушив, внаслідок чого станом на 18.10.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 28 162 грн. 71 коп., яка включає: 16 287 грн. 80 коп. заборгованості за кредитом, 661 грн. 11 коп. заборгованості за відсотками, 3 462 грн. 87 коп. комісії за управління кредитом та 7 750 грн. 93 коп. неустойки, яка здійснена разовим нарахуванням 28.04.2013 р., тобто в межах строку позовної давності, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 281 грн. 63 коп. в дохід держави.

Outcome: approved