Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

На розгляд до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовуючи заяву вказала, що звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 07.09.2001 року між нею та відповідачем [PERSON] .. Сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Більше 10 років проживають окремо, тому прохає суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17.05.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, надала суду заяву в якій прохає справу розглянути без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, відзиву не надав, заяв не надходило. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду, та дійшов такого висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.09.2001 року було зареєстровано шлюб 07.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 294 (а.с. 5). Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved