Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області звернувся до суду із позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Просить стягувати із відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Посилається на те, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2020 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Однак і відповідач вихованням, матеріальним забезпеченням, навчанням доньки не займається, її життям та здоров`ям не цікавиться. Відповідач від виконання батьківських обов`язків самоусунувся. Донька перебувала у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав». На зараз тимчасово знаходиться у прийомній сім`ї. За час перебування дитини у даному навчальному закладі батько жодного разу її не відвідав. Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не направив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» Золотоверха Ю.М. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зазначила, що за час перебування неповнолітньої [PERSON] в їхньому закладі батько жодного разу не приходив і не телефонував, життям доньки не цікавився. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] . Представник третьої особи Відділу «Служба у справах дітей» Личаківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження, виданого 04 березня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), вбачається, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2020 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Пристромського старостинського округу Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 359 від 22 липня 2021 року (а.с.12) до складу сім`ї відповідача входять: -співмешканка [PERSON] , 1975 року народження; -донька [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки-характеристики Пристромського старостинського округу Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.13) [PERSON] зареєстрований та проживає у власному будинку по [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON] [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями, умовами проживання та виховання неповнолітньої доньки не цікавиться. Відповідно до довідки Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» № 81 від 22 липня 2021 року (а.с.14) [PERSON] , [INFO] , перебувала у закладі з 09 липня 2019 року по 05 березня 2020 року. За час її перебування у закладі батько [PERSON] жодного разу не відвідав доньку, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймав, не цікавився її життям та здоров`ям. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20 липня 2021 року (а.с.15) сім`я [PERSON] проживає на тимчасові заробітки, постійного місця роботи не має, підсобного господарства не тримають, зловживають спиртними напоями. Як вбачається із довідок КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» від 28 травня 2021 року (а.с.16-17), [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Як вбачається із копії наказу начальника служби у справах дітей та сім`ї Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації Київської області № 24 від 05 березня 2020 року (а.с.18) малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , була передана на тимчасове проживання до вирішення питання про подальше влаштування дитини [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] . Згідно характеристики ТЗОВ «Школа вільних та небайдужих» (а.с.19) неповнолітня [PERSON] навчається в 1 класі закладу позитивно характеризується за місцем навчання. Відповідно до акту обстеження умов проживання (а.с.20) було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Житлово-побутові умови проживання неповнолітньої є відмінними, дитина має окрему, належним чином облаштовану кімнату. Сім`я - дружна, надає перевагу активному відпочинку. В будинку панує сімейний затишок. З висновку органу опіки та піклування Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Свідок [PERSON] показав суду, що є старостою с.Пристроми Бориспільського району Київської області. І [PERSON] , і його співмешканка [PERSON] зловживають спиртними напоями. Вихованням та навчанням дітей не займаються. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Сімейного кодексу України стосовно виконання батьками обов`язку щодо виховання, утримання та піклування про своїх неповнолітніх дітей, підстав позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. ЄСПЛ у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2019 у справі № 300/908/17 зазначено, що права батьків щодо дитини є похідними від прав дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, перш за все повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім - права батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач участі у вихованні, матеріальному утриманні дитини не приймав, її життям та навчанням не цікавився, за час перебування доньки (з 09 липня 2019 року по 05 березня 2020 року) у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав» жодного разу її не відвідував, ніяких дій по збереженню своїх батьківських прав відносно неповнолітньої доньки не вживав, що дає підстави суду стверджувати, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, самоусунувся від їх виконання, тому може бути позбавлений батьківських прав відносно доньки. За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав і про необхідність їх задоволення як таких, що сприяють якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, представник позивача просить стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України визначені обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи матеріальне становище дитини, працездатність відповідача, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в повному обсязі, оскільки вони відповідають вимогам чинного законодавства. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 166, 180, 182, 183, 184 СК України ,

Outcome: approved