Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, стягнутих на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] має аліментні зобов`язання перед [PERSON] з надання матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON] , 2011 року народження, з доходу позивача щомісячно утримується 1/4 частка заробітку. На теперішній час сімейний стан [PERSON] дещо змінено, - в цивільному шлюбі з [PERSON] [INFO] народжений спільний син [PERSON] , тому наразі позивач має обов`язок матеріального утримання двох неповнолітніх дітей. Такі обставини, на думку позивача, зумовлюють необхідність зменшення відповідно до ст. 192 СК України розміру аліментів до 1/6 частки, що узгоджується з положенням ч. 5 ст. 183 СК України. Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення аналогічні викиданим в позові. Відповідач [PERSON] правом подачі, в порядку ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не скористалася, в судовому засіданні проти вимог зменшення розміру аліментів заперечувала зазначила наступне. З 2014 року [PERSON] сплачуються аліменти на їх спільну доньку [PERSON] , 2011 року народження, при цьому перераховані позивачем кошти використовує безпосередньо за призначенням, - виключно на потреби неповнолітньої дитини. Неповнолітня донька зростає, тому безсумнівно вимагається несення значно більших витрат на матеріальне забезпечення, у зв`язку із збільшенням потреб у вихованні, розвитку, забезпеченні продуктами харчування, одязі тощо. За переконанням відповідача, продовження сплати розміру аліментів у 1/4 частці заробітку (доходу) не призведе позивача до скрутного матеріального становища. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] письмових пояснень в порядку ч. 3 ст. 278 ЦПК України не надала, в судовому засіданні підтвердила викладені в позові обставини, висловила позицію обґрунтованості позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 19.11.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10.04.2015 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2015 року (відомості підтверджено штампами в паспорті позивача - а. с. 3). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позовної заяви до досягнення повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 5). Спірні відносини сторін врегульовано нормами СК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту позовної заяви обставинами, які на теперішній час впливають на розмір присуджених аліментів є зміни у сімейному стані позивача. Так, згідно довідки про склад сім`ї № 22466, виданої комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 22466 від 28.12.2018 року - [PERSON] з квітня 2015 року проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] (перебувають у фактичних шлюбних відносинах), її сином [PERSON] , 2014 року народження, спільним сином [PERSON] , 2018 року народження (батьківство підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 6, 7). Судом надається оцінка ступеню обґрунтованості позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, сторони по справі (позивач та відповідач) в рівних частках повинні утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини. При цьому, суд враховує, що розмір стягуваних аліментів має бути справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь позивача як батька в утриманні неповнолітньої доньки, яка проживає разом з позивачем, має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. З довідки про доходи № 152 від 21.12.2018 року вбачається, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах зі Структурним підрозділом «Покровське локомотивне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», загальна сума доходу за період з червня 2018 року по листопад 2018 року складає 93883,22 гривень, сума сплачених аліментів - 18343,09 гривень (а.с. 8). Позиція захисту відповідача [PERSON] ґрунтується, що при розгляді позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів первісно необхідно врахувати інтереси неповнолітньої дитини, право на гідне матеріальне забезпечення зі сторони батька. Відповідачем надано чеки про понесені витрати на придбання неповнолітній доньці шкільного приладдя, одягу, оплату відвідування дитиною занять в кружках (а.с. 26, 27, 28). Законом України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими, - тому суд надає оцінку матеріальному стану відповідача [PERSON] . З довідки про доходи № 114 від 19.06.2019 року вбачається, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах зі Структурним підрозділом «Покровське локомотивне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», загальна сума доходу за період з грудня 2018 року по травень 2019 року складає 75540,97 гривень, утримання з заробітної плати не проводяться (а.с. 33). При розгляді справи з наданням оцінки ступеню обґрунтованості позовних вимог, суд звертає увагу, що звернення позивача до суду з розглядуваним позовом об`єктивно не може бути направлено на умисне ухилення від батьківського обов`язку матеріально утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON] , 2011 року народження. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] справно платить аліментні платежі на утримання дитини, заборгованості не має, отримані доходи не приховує, - тому суд не має сумнівів в щирості викладених пояснень позивача про дійсну необхідність зменшення розміру стягуваних аліментів. Суд також звертає увагу, що на теперішній час [PERSON] , з якою позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах, - перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , отримує щомісячну одноразову допомогу в сумі 860 гривень (довідка Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області № 1413 від 14.06.2019 року - а.с. 32). Сукупність вказаних обставин, за переконанням суду, - є достатньою підставою для зміни розміру аліментів. В частині визначення зменшення розміру стягуваних з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2011 року народження, - суд керується наступним. Так, розмір аліментів утримуваних з позивача на користь відповідача наразі складає 1/4 частина всіх доходів (в ідеальній частці 25 %). Позивач, посилаючись на ч. 5 ст. 183 СК України, зазначає, що є батьком двох неповнолітніх дітей, утримання яких має бути рівнозначним, та не ущемленим відносно одне одного, - просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частки (в ідеальній частці 17 %). Такі вимоги [PERSON] суд визнає частково обґрунтованими з огляду на наступне. Положенням ч. 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитини. Суд акцентує увагу, що з заробітної плати позивача [PERSON] проводяться утримання лише у 1/4 частки на перерахування аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Інші утримання позивач з доходу не несе. За таких обставин, помилковим є позиція позивача про зменшення розміру аліментів у прив`язці до норми ч. 5 ст. 183 СК України. Позивач [PERSON] мешкає з [PERSON] однією родиною, мають спільний дохід, тому доводи, що матеріальне забезпечення для виховання, забезпечення належного рівня розвитку та проживання малолітнього [PERSON] , 2018 року народження обмежується мінімальними стандартами у виді 1/3 частки заробітку - є помилковими. Суд вважає за можливим зменшити розмір аліментних зобов`язань позивача з 1/4 частини всіх доходів до 1/5 частини (20 %), що відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей позивача, та не ставить останнього в скрутне положення ані при забезпеченні своїх потреб, ані при забезпечення матеріальної підтримки. Приймаючи такий висновок, суд враховує, що частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами - першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вважає за необхідне, з метою запобігання проблем при подальшому нарахуванні аліментів, встановити час з якого зменшено розмір аліментів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров`я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. На підставі викладеного, ст. 191, ч. 1 ст. 192 СК України,

Outcome: partial