Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.03.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 25595.93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач належним чином не виконав умови Генеральної угоди, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість, яка складається із: заборгованість за кредитом - 13491.65 грн., заборгованість за відсотками по користування кредитом - 2764.84 грн., а також заборгованість по комісії та пені - 1079,32 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд даної справи без її участі. Уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що уточнені позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.03.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 25595.93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушила умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 04.01.2018 рік виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17335.81 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною 1 статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 623-626, 629, 1054 ЦК України (в редакціях, що були чинними на день укладення обох кредитних договорів), цивільні зобов'язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; договір є обов'язковим для виконання; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; особа відповідальна за порушення зобов'язання; виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом); позичальник зобов'язаний повернути кредитору заборговане, сплатити проценти, а той управі за відповідних умов вимагати дострокового повернення боргу, відшкодування збитків, сплати неустойки; розмір боргу доказується кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. За змістом ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом. ЦК України передбачає можливість припинення зобов'язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація) (ст. 604 ч.ч. 1, 2). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ч. 1 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що уточнені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі, відповідно до наданого розрахунку. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved