Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Чайка» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електричну енергію в сумі 22 936,18 грн. Ухвалою суду від 15.11.2016 до участі у справі у якості третьої особи було залучено ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго». В обґрунтування позову зазначено, що з 2009 [PERSON] є членом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Чайка», на території якого має нерухоме садовий будинок № 217. Статтею 25 Закону України «Про кооперацію» визначено, що дохід кооперативу формується з надходжень від господарської діяльності. Дохід розподіляється, у т.ч. на покриття збитків. Статтею 19 Закону визначено, що джерелами формування майна кооперативу є вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї, кошти, що надходять від провадження господарської діяльності, інші надходження, не заборонені законодавством. Згідно із п. 6.1. Статуту кооперативу члени кооперативу мають право користуватися послугами кооперативу для здійснення своєї господарської (садибної) діяльності. Пунктом 6.2 Статут передбачено, що члени кооперативу зобов'язані виконувати Правила внутрішньої діяльності кооперативу, дотримуватись статуту, виконувати рішення загальних зборів і правління кооперативу, регулярно оплачувати цільові та членські внески. Згідно із п. 2.5 Статуту кооператив може укладати угоди, набувати майнові та немайнові права, нести обовязки, бути позивачем і відповідачем у судах. Відповідно до п. 4.1. кооператив має право надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах окремо для членів кооперативу та інших осіб. Позивач зазначає, що кооперативом було виявлено споживання відповідачем електроенергії поза межами встановленого у відповідача електролічильника, яку кооператив фактично оплатив. Тому на підставі рішення розширеного засідання правління кооперативу 07.03.2015 був встановлений контрольних електролічильник у насосній станції для ведення контролю за витратами електроенергії на ділянці № 217, про що складено акт від 09.03.2015, що є доказом фактичних витрат позивача за спожиту відповідачем електроенергію. Згідно з інформаційною довідкою про облік фактично спожитої [PERSON] електроенергії за період з березня 2015 року по травень 2016 року відповідачем спожито електроенергії 26913 квт. Останній платіж здійснено 21.05.2016 за 26913 квт за показаннями, які зняті комісією. А за даним контрольного лічильника відповідачем спожито станом 103496 квт. Розбіг у розмірі спожитої електроенергії між показаннями контрольного лічильника та лічильника [PERSON] та становить 19267 квт (з розрахунку 27323 квт 8056 квт). Загальна сума грошових надходжень станом на 21.05.2016 повинна складати 22812 х 0,95 + 4511 х 1,15 = 26 859,05 грн., з розрахунку за тарифами, які існували у кооперативі: по 01.03.2016 - 0,95 грн. за квт, з 01.03.2016 - 1,15 грн. за квт. Але [PERSON] здійснено всього два платежі - 322,87 грн. в травні 2015 року та 3600 грн. в жовтні 2015 року, а всього 3 922,87 грн. Розбіжності з оплати за електроенергію між даними кооперативу та відповідача становлять 26 859,05 3 933,87 = 22 936,18 грн. 21.01.2016 кооперативом в присутності особи, відповідальної за облік електроенергії та експлуатації електроустановок [PERSON], складено [PERSON] зняття показань лічильника НК 2301АП1 заводський № 0762357 на ділянці № 217, що належить відповідачу. Показання складали 024816. 16.05.2016 повторно складений [PERSON] зняття показань електролічильника комісією у складі 4-х осіб та в присутності [PERSON] Показання лічильника склади 18865. 21.05.2016 втретє кооперативом в присутності [PERSON] складено [PERSON] зняття показань лічильника НК 2301АП1 на ділянці № 217. Показання лічильника складали 026913,2. Лічильник сфотографовано. 21.05.2016 був знятий лічильник НК 2301АП1 № 0762357 на ділянці № 217 для обстеження. Актом обстеження лічильника встановлено, що відбувалась зовнішня дія, в результаті чого зруйновано індикатор магнітного поля «МагнеТ». 21.05.2016 кооперативом в присутності [PERSON] складено [PERSON] встановлення нового лічильника на ділянці № 217 - типу И318038АП1 заводський № 0711370308604026 з пломбами 095446, 095447. З контрольного лічильника в насосної станції, який фіксує витрати електроенергії, спожитої [PERSON], зняті показання лічильника за період з березня 2015 по травень 2016, які відображені в актах. За весь цей період кооперативом своєчасно сплачувалися всі платежі за витрачену електроенергію. Однак було встановлено, що ці оплати не співпадають з реальними витратами. Позивача вважає, що виходячи з того, що статтею 19 Закону України «Про кооперацію» визначено, що джерелом формування майна кооперативу є кошти, що надходять від провадження господарської діяльності, статтями 24, 25 Закону передбачено, що кооператив має право надавати послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а дохід кооперативу формується і за рахунок покриття збитків, кооператив є власником тієї електроенергії, за яку сплатив, а тому має право стягнути з відповідача вартість електроенергії, яка є його власністю. На підставі вищенаведеного просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, надавши аналогічні пояснення. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надав заперечення на позов, в яких відзначив, що позивач просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 22 936,18 грн., проте відсутні законні підстави для її стягнення та докази цих витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір про постачання електричної енергії № 326 від 07.05.2008, укладений з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», який не має до відповідача жодного відношення. Відповідно до розділу 8 цього договору, відносини між споживачем та субспоживачем повинні регулюватись договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача або договором про технічне забезпечення електропостачання споживача. Таких договорів позивач не надав, а тому вимоги не випливають з договору. Крім того, з положень вказаного договору про постачання електричної енергії, укладеного позивачем з ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» вбачається, що позивач порушує його умови. Посилання позивача на акти, лічильники, будь-які порушення відповідача не мають доказового значення, оскільки відповідно до розділу 4 даного договору саме позивач несе відповідальність у вигляді сплати вартості недоврахованої електроенергії, розрахованої відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією у разі таких дій чи бездіяльності: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття в я засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою. Надані позивачем акти зняття показів з електролічильника не відповідають формі, встановленій у додатку 3 до Правил користування електричною енергію для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 та Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996. № 28, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідачем своєчасно сплачувались кошти за електроенергію згідно показань свого лічильника, що підтверджується записами в її членській книжці садовода № 0240, де фіксувалась сума, яка була добровільно (відповідно розрахунків за використану електроенергію та показанням встановленого лічильника) сплачена, що підтверджено підписом бухгалтера. Відтак в позові невірно зазначено, що було сплачено платіж в травні 2015 року в сумі 322,87 грн., оскільки сама бухгалтер зафіксувала та своїм підписом підтвердила оплату в сумі 1 453,33 за квітень 2015 року. Зазначає, що відповідач добровільно намагалася сплатити вартість використаної електроенергії, але бухгалтером було відмовлено у прийнятті коштів та повідомлено, що відповідач повинна сплатити більше ніж використала, не пояснивши причину цього. Коли відповідач намагалася викликати представника постачальника з метою встановити невідповідність лічильників, законність самовільного встановлення додаткового контрольного лічильника, законність неодноразового зняття показань, встановлення іншого лічильника відповідачу, представниками кооперативу було повідомили, що вони вирішуватимуть це питання самостійно та стали складати акти, які не мають право складати, за що повинні відповідати перед постачальником. Крім того, коли позивач та її представник звернулися до фахівця, спеціаліста (електрика) з питання підключення будинку відповідача до електромережі після стихійного лиха, то 12.02.2016 від електрика стало відомо, що до мережі, підєднаної до будинку відповідача було здійснено незаконне підключення сусідів та взагалі мається безперешкодне підключення сторонніми особами. Оскільки відповідач та члени її родини перебували за кордоном, тривалий час були відсутні, то взагалі не зрозуміло, ким було використано електроенергію за їх адресою, бо всі прилади були вимкнені тривалий час. Всі ці питання задавались безпосередньо голові правління [PERSON], на що останній лише вимагав сплатити заборгованості, говорив, що у всьому розбереться та постійно складав акти на їх ділянці без їх відома. Всі розмови ні до чого не призвели, тому відповідач самостійно уклала договір безпосередньо із постачальником та провела собі електромережу окремо. Також зауважує, що відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та ст. 440, 450 ЦК шкода заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно із висновком, що міститься у Постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 у справі 6-52цс13, в цивільному законодавстві діє принцип свободи договору. Урегулювання сторонами договірних відносин на власний розсуд за наявності в законі імперативних приписів є протиправним. Такий На підставі вищевикладеного, просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково зазначивши, що статутом кооперативу передбачено, що кооператив надає послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах окремо для членів кооперативу, кооператив зобовязаний забезпечувати надання послуг своїм членам згідно із їх замовленнями в межах предмету діяльності кооперативу. Надання послуг з електропостачання не є предметом діяльності кооперативу. Окрім того, електропостачання є видом діяльності, який підлягає ліцензуванню. Позивач не здійснює ані продаж електроенергії ані її транзит. Допитаний як свідок бухгалтер кооперативу пояснила, що на балансі підприємства борг не обліковується, документально заборгованість відповідача не підтверджується. Свідок не змогла пояснити та підтвердити власні розрахунки боргу, оскільки вихідні дані за її словами бралися з умов договору (вартість електроенергії, тариф), але жодним документом це не підтверджено. Також не надано документів, які підтверджують вартість тарифу, встановленого постачальником, з чого можна припустити, що кооператив перепродає його членам електроенергію за іншим тарифами. Всі складені акти, якими зафіксовано показання контрольного лічильника, не можуть братись до уваги, оскільки даний лічильник не опломбовано, та не вказано додаткову контрольну лінію, до якої могли та були підключені інші споживачі (інші члени), що підтверджується показаннями електрика, який був запрошений для підключення електроенергії після стихійного лиха. Даний електрик склав власноручно акт про самовільне підключення інших споживачів окрім самої [PERSON] Представник третьої особи ПАТ «Дніпрообленерго» в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні позову, вважаючи його необґрунтованим з огляду на безпідставність самостійного розрахунку позивачем вартості електроенергії. Вислухавши в судовому засіданні представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив таке. Позивач - Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Чайка» - юридична особа, яка утворена відповідно до Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 № 1087-IV та діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів членів від 26.01.2009 (а.с. 7 22). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Статтею 12 Закону визначені основні права та обов'язки члена кооперативу. До основних обов'язків члена кооперативу належить, зокрема, додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно ст. 19 Закону джерелами формування майна кооперативу є у т.ч. вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу; інші надходження, не заборонені законодавством. Відповідно до ст. 24 Закону кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом - за державними цінами і тарифами. Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. Статтею 25 Закону визначено, що дохід кооперативу формується з надходжень від господарської діяльності. Дохід розподіляється, у т.ч. на покриття збитків. Згідно зі ст. 8 Закону статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Як вбачається зі статуту Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Чайка», кооператив має право надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах окремо для членів кооперативу та інших осіб (п. 4.1. Статуту). Пунктом п. 6.1. передбачено, що члени кооперативу мають право: користуватися послугами кооперативу для здійснення своєї господарської (садибної) діяльності. Згідно із п. 6.2. Статуту, члени кооперативу зобов'язані виконувати Правила внутрішньої діяльності кооперативу, дотримуватись статуту, виконувати рішення загальних зборів і правління кооперативу, регулярно оплачувати цільові та членські внески. Правила внутрішньої діяльності кооперативу, згідно із п. 14.3. статуту, розробляється і приймається правлінням кооперативу. [PERSON] була членом ОК «Садове товариства «Чайка», на території якого має нерухоме майно - будинок № 217, що не заперечується сторонами та підтверджується книжкою члена кооперативу, виданою 30.04.2013 (а.с. 124, 125). На момент розгляду даної справи [PERSON] вийшла з членів кооперативу. Як вбачається з матеріалів справи, правлінням кооперативу ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І.) прийнято рішення 07.03.2015 про встановлення контрольних електролічильників у насосній станції НИК 2301 зав. № 0245585 та на вхідній лінії дільниці № 217 [PERSON] - з метою контролю за витратами електроенергії на ділянці № 217 (а.с. 65). 09.03.2015 встановлено електролічильник у насосній станції НИК 2301 зав. № 0245585, про що складено акт комісії у складі 4-х осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON]П та [PERSON] (а.с. 66). Згідно з інформаційною довідкою позивача про облік фактично спожитої [PERSON] електроенергії за період з березня 2015 року по травень 2016 року, відповідачем спожито електроенергії станом на 09.05.2015 - 18857 квт, станом на 26.10.2015 - 22646 квт, станом на 21.05.2016 26\~913. Останні платежі здійснено в травні 2015 року в сумі 322,87 грн. та у жовтні 2015 року в сумі 3\~600,00 грн., всього 3\~922,87 грн. За даним контрольного лічильника станом на 09.03.2015 - 76174 квт (вихідні показання), станом на 02.03.2016 - 98985 квт, станом на 21.05.2016 - 103496 квт. Розбіг у розмірі спожитої електроенергії між показаннями контрольного лічильника та лічильника [PERSON] та становить 19267 квт (з розрахунку 27323 квт 8056 квт). За вказаний період в кооперативі існували тарифи: по 01.03.2016 - 0,95 грн. за квт; з 01.03.2016 - 1,15 грн. за квт. Загальна сума грошових надходжень станом на 21.05.2016 повинна була складати 22812 х 0,95 + 4511 х 1,15 = 26 859,05 грн. [PERSON] здійснено всього два платежі - 322,87 грн. в травні 2015 року та 3 600 грн. в жовтні 2015 року, а всього 3 922,87 грн. Розбіжності з оплати за електроенергію між даними кооперативу та відповідача становлять 26 859,05 3 933,87 = 22 936,18 грн. (а.с. 170). 21.01.2016 кооперативом в присутності особи, відповідальної за облік електроенергії та експлуатації електроустановок [PERSON], складено [PERSON] зняття показань лічильника НК 2301АП1 заводський № 0762357 на ділянці № 217, що належить відповідачу. Показання складали 024816 (а.с. 48). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є сином [PERSON] 16.05.2016 повторно складений [PERSON] зняття показань електролічильника комісією у складі 4-х осіб та в присутності [PERSON] Показання лічильника склади 18865 (а.с. 49). 21.05.2016 втретє кооперативом в присутності [PERSON] складено [PERSON] зняття показань лічильника НК 2301АП1 заводський № 0762357 на ділянці № 217. Показання лічильника складали 026913,2 (а.с. 51). Лічильник сфотографовано (а.с. 52, 53). 21.05.2016 був знятий лічильник на ділянці № 217, що належить відповідачу для обстеження. За даними [PERSON] обстеження даного лічильника НІК 2301 АП1 № 0762357, що надійшов не ремонт від споживача [PERSON] 23.05.2016, складеного працівниками ТОВ «НІК «Електроніка» від 27.05.2016 № 42 (а.с. 25), в ході обстеження виявлено, що пломба не пошкоджена, втручання у принципову схему не виявлено, зруйновано індикатор магнітного поля «МагнеТ». За висновком лічильник не підлягає гарантійному ремонту, оскільки була зовнішня дія, яка зруйнувала вказаний індикатор магнітного поля «МагнеТ». 21.05.2016 кооперативом в присутності особи [PERSON] складено [PERSON] встановлення нового лічильника на ділянці № 217 - типу И318038АП1 заводський № 0711370308604026 з пломбами 095446, 095447 (а.с. 50). Як вказує позивач, з контрольного лічильника в насосної станції, який фіксує витрати електроенергії, спожитої [PERSON], зняті показання лічильника за період з березня 2015 по травень 2016, які відображені в актах. За весь цей період кооперативом своєчасно сплачувалися всі платежі за витрачену електроенергію. Однак було встановлено, що ці оплати не співпадають з реальними витратами. В судовому засіданні у якості свідка було допитано голову кооперативу [PERSON], який пояснив суду, що кооператив діє на підставі статуту. Кооперативом укладений договір з постачальником електроенергії «Дніпрообленерго», відповідно до умов якого кооператив є балансоутримувачем внутрішніх мереж. Будинок 217, який знаходиться на території кооперативу фактично належить [PERSON], але проживає в ньому і користується її син [PERSON], який проживає там з родиною. У кооперативу виникли претензії до нього щодо сплати за спожиту електроенергію, оскільки він (свідок) особисто бачив, що у будинку постійно, цілодобову горить світло, ліхтарі, використовується якесь електрообладнання, а за показаннями лічильника вони витрачають невелику кількість електроенергії. У 2015 році вони зняли лічильник НІК для проведення експертизи, було виявлено втручання. [PERSON] заплатив цю заборгованість. Взимку [PERSON] влаштував на дачі СТО, до того ж підключив іншого споживача. Тому кооператив вирішив поставити додатковий контрольний лічильник, за допомогою якого порівнювати показання з лічильника на будинку № 217. Виявили, що показання мають розбіжності. Потім вдруге зняли лічильник з будинку № 217 на перевірку силами ПАТ «Дніпрообленерго», але йому повідомили, що всі внутрішні мережі у кооперативі обслуговує виключно сам кооператив, а тому співробітники постачальника не будуть перевіряти внутрішні мережі. Вони силами кооперативу почали складати акти, якими фіксували дані розбіжності. Правлінням вирішено було виключити [PERSON] з членів кооперативу, у зв'язку із тим, що вона не сплачує заборгованість. Зазначив, що повторно, новий лічильник на ділянці № 217 встановлювався комісією у присутності дружини [PERSON], а потім вони телефонували йому самому і повідомляли про встановлення лічильника. Акти зняття показань з лічильника складалися комісією у складі членів кооперативу. Сам [PERSON] підписував ці акти. Про наявність заборгованості кооператив повідомляв [PERSON] шляхом направлення їй листів. Пояснив також, що кооперативом укладено один договір на постачання електроенергії для кооперативу в цілому, окремих договорів та особових рахунків на кожного з членів кооперативу немає, витрати на електроенергію, які сплачуються постачальнику, розраховують сукупно з усіх членів кооперативу. Контроль за сплатою окремим членом кооперативу за спожиту електроенергію окремим членом кооперативу здійснюється бухгалтером по членській книжці. Також пояснив, що наразі у кооперативу відсутня заборгованість перед «Дніпрообленерго», оскільки мається переплата. Відзначив, що рішення про вартість тарифів ухвалюється загальними зборами членів кооперативу. Тарифи за електроенергію встановлені її постачальником. За цим ж тарифами обрахована заборгованість відповідача. В якості свідка також була допитана бухгалтер кооперативу [PERSON], яка пояснила, що вартість електроенергії сплачується кооперативом за виставленими «Дніпрообленерго» рахунками. Показання зі своїх лічильників члени кооперативу знімають самостійно, вносять їх у членську книжку. У зв'язку із надмірними витратами, які були виявлені на ділянці № 217, членами комісії було прийнято рішення про встановлення додаткового контрольного лічильника у насосній станції. Вона (бухгалтер) обраховувала заборгованість як різницю між показаннями контрольного лічильника і лічильника на ділянці № 217 за тарифами, які встановлені постачальником у договорі. Заборгованість за кожним окремим членом кооперативу, як збиток кооперативу, ніде не відображається. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є відповідальною особою у кооперативі за експлуатацію електрогосподарства з 26.02.2013 згідно наказу голови кооперативу. До його обовязків належить контроль за підтриманням електрогосподарства у робочому стані, запобігання аваріям на внутрішніх мережах електропостачання у кооперативі та на кожній дільниці, оскільки договором передбачено, що кооператив самостійно обслуговує внутрішні мережі. Пояснив, що на лічильнику на дільниці № 217 вибивало автомат через перевантаження. Він бачив на цій дільниці фрезерне, шліфувальне обладнання, на дільниці був басейн, який підігрівався. На дільниці № 217, що належить [PERSON] він виявим, що пломбу було пошкоджено, був сторонній вплив в роботу лічильника. Кооперативом було встановлено додатковий контрольний лічильник в насосній станції. З обох лічильників знімалися показання, які різнилися між собою. З актами знаття показань ознайомлювалися [PERSON]. Пояснив також, що лічильник на дільниці № 217 знімався двічі та встановлювався новий - за згодою власників. Лічильник замінювався на запасний (резервний), який згідно із документами сервісної служби був придатний до експлуатації, сертифікований. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є членом кооперативу. У зв'язку із виявленням розкрадання електроенергії на дільниці № 217, він особисто поряд з іншими членами приймав участь і підписував акти зняття показань з лічильників на дільниці № 217 та в насосній станції. Суд не приймає доводи позивача, про те, що складені ним акти зняття показань з контрольного лічильника і лічильника відповідача є належними і допустимим доказами вимог про сплату позивачем вартості за спожиту електроенергію. Як вбачається з матеріалів справи, статутом кооперативу передбачено виконання членами кооперативу Правил внутрішньої діяльності кооперативу, виконувати рішення загальних зборів і правління кооперативу. Правила внутрішньої діяльності кооперативу, згідно із п. 14.3. статуту, розробляються і приймаються правлінням кооперативу. Проте позивачем не надано суду ні даних Правил внутрішньої діяльності кооперативу, затверджених правлінням кооперативу або рішенням загальних зборів членів кооперативу, ні рішення зборів, яким би затверджувалися внутрішні Правила користування електричною енергією для членів кооперативу. В матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення позивача, яким було б уповноважено членів кооперативу складати акти про встановлення додаткових (контрольних) лічильників, актів зняття з них показань іншими членами кооперативу. Окрім того, як вказувала бухгалтер кооперативу, допита як свідок, члени кооперативу самостійно фіксують показання з установлених на їх дільницях лічильниках та самостійно сплачують вартість спожитої електроенергії. Отже, складені самим кооперативом акти фіксації показань з вказаних лічильників не встановлюють для відповідача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити, але не є підставою стягнення з відповідача витрат самого позивача, яку він фактично вважає заборгованістю перед кооперативом, як різновид цивільно-правової відповідальності. Само по собі рішення розширеного засідання правління кооперативу, оформлене протоколом від 07.03.2015 (а.с. 65) про встановлення контрольних лічильників та акт від 09.03.2015 про їх встановлення також не містить положень про право кооперативу вчиняти зазначені дії. Судом встановлено, що позивач не є енергопостачальником, а є споживачем, оскільки відповідно до договору № 326 з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» має статус саме споживача. Відповідно до розділу 4 даного договору позивач несе відповідальність у вигляді сплати вартості недоврахованої електроенергії, розрахованої відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією у разі таких дій чи бездіяльності: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття в я засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою. Надані позивачем акти зняття показів з електролічильника не відповідають формі, встановленій у додатку 3 до Правил користування електричною енергію для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 135,. Правилами № 1357 та Методикою не передбачено право кооперативу складати будь-які акти, у т.ч. акти про контроль за показаннями споживачів. Відповідно до п. 2 Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, надалі Правила № 1357, енергопостачальник - учасник оптового ринку електричної енергії України, що купує електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам. Відповідно до п. 2. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656, (далі - Методика), методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 4.1 Методики, факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. Вказаний пункт Методики також встановлює, що акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення. Відповідно до п. 4.5 Методики, [PERSON] про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов'язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. За весь спірний період позивач жодного разу офіційно, шляхом направлення відповідних заявок, листів, повідомлень про порушення ПКЕЕН, не викликав уповноваженого представника споживача, у т.ч. для фіксації порушень користування електроенергією на всій території кооперативу, хоча як встановлено в судовому засіданні, на території кооперативу мало місце порушення правил, самовільне приєднання до внутрішніх мереж кооперативу його членів. Суд зазначає, що сама по собі сплата позивачем вартості електроенергії на користь постачальника, на підтвердження чого надані квитанції про сплату та виписки з банківського рахунку (а.с. 91 101) свідчать лише про власні витрати кооперативу за спожиту всім кооперативом електроенергію. Окрім того, позивачем не заперечувався той факт, що будинок відповідача був обладнаний приладом обліку споживання електричної енергії, за показаннями якого відповідач сплачувала грошові кошти за користування електроенергією, що підтверджено записами в її членській книжці (а.с. 124, 125). Всі зайві витрати, які просить стягнути позивач у своєму позові не можуть бути стягнуті із відповідача, оскільки вони, як встановлено судом, не підтверджені належними доказами. Відповідно до ст. 24 Закону кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом - за державними цінами і тарифами. Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. Суд не приймає у якості належного доказу наданий позивачем власний розрахунок витрат фактично спожитої [PERSON] електроенергії за період з березня 2015 року по травень 2016 року, що міститься в інформаційній довідці, оскільки він базується на складених позивачем актах, які він не уповноважений складати, а також розрахований виходячи з тарифів за спожиту електроенергію, на підтвердження розміру яких позивачем не надано жодного документу, який підтверджує, що дані тарифи встановлені державним органом, за державними цінами і тарифами, або ж встановлені самим кооперативом на договірних засадах з членами кооперативу, або відповідним рішенням кооперативу. В договорі на постачання електроенергії даний тариф також не обумовлений. Помилковим є доводи позивача про те, що використана відповідачем електроенергія, вартість якої заявлена до стягнення, є власністю позивача. Обґрунтовуючи цю думку, позивач посилається на норми ст. 19 Закону України «Про кооперацію», згідно із якою джерелом формування майна кооперативу є кошти, що надходять від провадження господарської діяльності, а статтями 24, 25 Закону передбачено, що кооператив має право надавати послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, дохід кооперативу формується і за рахунок покриття збитків. У даних нормах йдеться лише про джерела формування доходів кооперативу, їх розподіл та про послуги, які він може надавати за для отримання цих доходів. Проте кооператив у даному випадку не є власником електроенергії, яку сам же використав і за яку сплатив. Кооператив взагалі не може бути власником електроенергії, оскільки не є енергопостачальником - учасником оптового ринку електричної енергії України, що купує електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам Відтак, позивач не має право стягнути з відповідача вартість електроенергії, як плату за використання своєї власності. Варто відзначити, що суд не приймає в якості доказу власноруч складену дефектну відомість електрика [PERSON] від 15.02.2016 (а.с. 126), надану представником відповідача, про те, що до електролічильника, який встановлений у насосній станції самовільно підключився сусід, без відома [PERSON], оскільки відповідачем не надано відповідних документів, які підтверджують повноваження вказаної особи на складання даного документу. Між тим, як не заперечував представник позивача, дійсно мало місце самовільне підключення, але кооперативу було відшкодовано вартість електроенергії, яку спожила особа, що самовільно підключилася Хроменюк. Дане ставить під сумнів дійсність показань лічильника з насосної станції, зафіксованих актами позивача, оскільки позивачем не надано доказів того, що із заявленої до стягнення суми витрат на електроенергію 22 936,18 грн. вирахувано вартість спожитої електроенергії даною особою, яка вчинила самовільне підключення. Суд зазначає, що Законом України «Про кооперацію» передбачено, що джерелами формування майна кооперативу є у т.ч. вступні, членські та цільові внески його членів, інші надходження, не заборонені законодавством (ст. 19 Закону). Статтею 25 Закону визначено, що дохід кооперативу формується з надходжень від господарської діяльності. Дохід розподіляється, у т.ч. на покриття збитків. Між тим, кооперативи ведуть бухгалтерський облік у загальновстановленому порядку, як і інші юридичні особи. Спеціальним законом, в даному випадку - Законом України «Про кооперацію» для них передбачено певну специфіку формування майна (фондів), розподілу доходу тощо. Необхідність ведення бухгалтерського обліку в неприбуткових організаціях обумовлена вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996XIV, згідно із яким всі підприємства і організації, незалежно від форм власності і видів діяльності, зобовязані вести бухгалтерський облік і надавати фінансову звітність. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксації фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження документів, покладено на керівника відповідно до чинного законодавства і статутних документів. Головний бухгалтер повинен забезпечувати бухгалтерський облік всіх господарських операцій, брати участь в оформленні актів щодо недостач і крадіжок. Законом передбачені правила ведення бухгалтерського обліку. Підставою для здійснення обліку є первинні документи на паперових або машинних носіях, що фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинний документ це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинний документ слугує підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Не належать до витрат затрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами. Первинний документ слугує належним і допустимим доказом щодо самого факту здійснення господарської операції та цивільно-правових наслідків, що випливають із неї, у т.ч. щодо наявності або відсутності заборгованості. Витрати в бухгалтерському обліку відображаються одночасно із зменшенням активів і збільшенням зобовязань на підставі первинних документів. Позивачем не надано жодного первинного документу, який би свідчив про понесені ним витрати за використану електричну енергію в сумі 22 936,18 грн., яку просить стягнути з позивача. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч.3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Разом із тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які обґрунтовують як походження витрат, зокрема, відповідного договору із членом кооперативу, рішення зборів членів кооперативу, яке передбачає покладення даних витрат на окремого члена кооперативу, так і доказів здійснення цих витрат, у т.ч. первинних бухгалтерських документів, доказів прийнятого у розрахунку тарифу. У зв'язку із вищевикладеним, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати (як витрати на правову допомого так і витрати на сплату судового збору) відповідно до ст. 88 ЦПК України не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed