Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Наприкінці листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що 26 травня 2016 року близько 10 години 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак [NUMBER], та рухаючись по вул. Київський Шлях в районі перехрестя вул. Київський Шлях та вул. Новопрорізна в м. Борисполі Київської області порушив вимоги п.п.2.3б, 10.1, 16.11 ПДР України та допустив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] автомобіль декілька разів перекинувся, внаслідок чого отримав значні механічні пошкодження. Про вказану дорожньо-транспортну пригоду у встановлений законом строк було повідомлено страхову компанію, де застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а саме ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». У звязку з тим, що в автомобілі марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], перебували пасажири, слідчим Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області 27 травня 2016 року були внесені до ЄРДР матеріали досудового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в діях [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.286 КК України, але його дії містять ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 17 червня 2016 року слідчим Бориспільського ВП Богдан Є.Г. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, згідно якої матеріали відносно вчиненого водієм [PERSON] адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП направлено для притягнення останнього до відповідальності. Таким чином, вина [PERSON] є встановленою, а тому відповідно до вимог закону він зобовязаний відшкодувати заподіяну [PERSON] шкоду. Враховуючи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», тому в межах встановленого ліміту відповідальності у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» також виникло зобовязання відшкодувати матеріальну шкоду [PERSON] Згідно проведеної оцінки вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], становить 591432 гривень 28 копійок. Зважаючи на те, що ринкова вартість автомобіля марки «Ford Transit», згідно порівняльного методу, становить 93491 гривень 12 копійок, що свідчить про фактичне знищення транспортного засобу. Тому [PERSON] просить стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на його користь страхове відшкодування у розмірі матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 92491 гривень 12 копійок, а також понесені ним витрати на проведення дослідження пошкоджень та вартості завданого матеріального збитку у розмірі 1400 гривень, а всього кошти на загальну суму 93891 гривень 12 копійок. Крім цього, [PERSON] також просить стягнути з [PERSON] на його користь суму франшизи за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 1000 гривень та моральну шкоду у розмірі, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20000 гривень, а всього кошти на загальну суму 21000 гривень. В свою чергу, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 20000 гривень. В ході розгляду цивільної справи позивачі неодноразово подавали заяву про зміну підстав позову та розміру позовних вимог. Так, в зміненій позовній заяві від 11 вересня 2016 року позивачі просять: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням розміру франшизи у розмірі 29878 гривень 15 копійок; стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 49000 гривень, а також стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] витрати на проведення дослідження пошкоджень та вартості матеріального збитку у розмірі 1400 гривень. У судове засідання сторони не зявились. Представник позивачів [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, враховуючи зміст зміненої позовної заяви від 11 вересня 2017 року, в повному обсязі, просить їх задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] також надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності. Крім цього, вказав, що визнає позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданих матеріальних збитків у розмірі 29878 гривень 15 копійок. Представник ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» [PERSON] направив до суду письмові пояснення, якими довів до відома суду, що позивачами було надано страховику постанову Бориспільського міськрайонного суду України Київської області від 22 червня 2017 року, якою [PERSON] було визнано винним в порушенні ПДР України, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак [NUMBER], та автомобіля марки «Ford», номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] За вказаних обставин з боку страховика підлягає виплата страхового відшкодування у розмірі 49000 гривень в межах ліміту полісу обовязкового страхування, за вирахуванням франшизи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Ford», моделі Transit, номерний знак [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.53). 26 травня 2016 року близько 09 години 55 хвилин водій [PERSON] рухаючись на автомобілі марки «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак [NUMBER], по вул. Новопрорізна в м. Бориспіль, здійснюючи виїзд на вул. Київський Шлях та порушуючи п.п.2.3 «б», 10.1, 16.1 ПДР України, не проявив уваги до дорожньої обстановки перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, не надав дорогу автомобілю марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі вул. Київський Шлях в м. Бориспіль в напрямку м. Києва. Внаслідок чого вказані автомобілі зіткнулись на проїжджій частині дороги та отримали механічні пошкодження. За фактом даної дорожньо-транспортної пригоди до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.286 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР (а.с.206). Постановою слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області [PERSON] від 17 червня 2016 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №12016110100001055 від 27 травня 2016 року, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 травня 2016 року, закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Матеріали відносно вчиненого [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, направлено начальнику сектору превентивної діяльності Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області для притягнення його до відповідальності (а.с.15). 14 червня 2017 року старшим інспектором з дорожнього нагляду [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення [PERSON] вимог п.2.3 «б» та п.16.11 ПДР України (а.с.203). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.226-227). В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER]. Внаслідок чого власнику автомобіля [PERSON] завдана матеріальна шкода. Відповідно до звіту №2592 про визначення вартості матеріального збитку, складеного СПД [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], складає 591432 гривень 28 копійок. В той час як ринкова вартість автомобіля марки «Ford Transit» становить 93491 гривень 12 копійок. Тому оцінювачем зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], становить 93491 гривень 12 копійок (а.с.56-92). У відповідності до ст.30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Зважаючи на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ford Transit», номерний знак [NUMBER], є вищою від його вартості до дорожньо-транспортної пригоди, тобто даний автомобіль є фізично знищеним. Тому, враховуючи вартість зазначеного транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, розмір реальних збитків, яких зазнав [PERSON] становить 78878 гривень 15 копійок. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Разом з цим, за змістом ст.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з ст.12.1 вказаного Закону України розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судом встановлено, що винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] Вказаний висновок узгоджується з позицією Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в п.4 постанові №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. 17 грудня 2015 року [PERSON] уклав з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/691694 (а.с.118). За цим договором, [PERSON] застрахував в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» свою цивільно-правову відповідальність, повязану з експлуатацією автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак [NUMBER]. Цим самим договором була встановлена франшиза у розмірі 1000 гривень, а також ліміт відповідальності (страхова сума) у розмірі 50000 гривень. Таким чином, у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» виник обовязок виплатити [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 49000 гривень (50000 гривень-1000 гривень). В свою чергу, у [PERSON] виник обовязок сплатити [PERSON] франшизу у розмірі 1000 гривень. У відповідності до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 цього ж Кодексу, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. У відповідності до вимоги ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зважаючи на це, у [PERSON] виник обовязок відшкодувати [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 28878 гривень 15 копійок (матеріальна шкода 78878 гривень 15 копійок суму страхового відшкодування в межах страхового ліміту 49000 гривень франшиза у розмірі 1000 гривень). Крім цього, згідно з положенням ст.34.2 та ст.34.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Встановлено, що [PERSON] поніс витрати щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого йому в результаті дорожнього-транспортної пригоди, у розмірі 1400 гривень, що підтверджується копією акту виконаних робіт СПД [PERSON] №2592 від 02 червня 2016 року (а.с.16) та копією квитанції №2592 від 08 червня 2016 року (а.с.17). Водночас, судом також враховується та обставина, що сторонами по справі при визначенні розміру реальних збитків, яких зазнав [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, використано звіт №60446 від 18 липня 2016 року про оцінку колісного транспортного засобу, складений ТОВ «Юніверсал Асістанс» (а.с.121-152). Зважаючи на це, суд вважає, що судом не встановлено підстав для покладення на ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» обовязку сплатити на користь [PERSON] витрат на проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 1400 гривень. До того ж суд звертає увагу також на те, що вказані витрати у розмірі 1400 гривень були понесені саме [PERSON], а тому позовні вимоги щодо стягнення цих витрат на користь [PERSON] є необгрунтованими. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на це, з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 490 гривень, а також з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 298 гривень 78 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial