Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Одеський державний університет внутрішніх справ в особі ректора Катеринчука І.П. звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідач навчався в університеті з 15 серпня 2016 року по 05 березня 2018 року. У 2016 році відповідач був зарахований курсантом факультету №2 Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу ОДУВС № 126 о/с від 15 серпня 2012 року. Проте наказом від 05 березня 2018 року № 44о/с, за результатами проведення службового розслідування за рапортом [PERSON] про відрахування з університету за власним бажанням, курсанта було відраховано з університету та звільнено з органів поліції. Позивач зазначає, що відповідно до ч 4 ст 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача витрати на навчання у загальній сумі 35 127 гривень 68 копійок та судові витрати в розмірі 1 921 гривень 00 копійок, оскільки вищевказані витрати відповідач не відшкодував. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна письмова заява з проханням провести розгляд справи без його участі, вказавши на підтримання заявлених вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» [PERSON] навчався в ОДУВС з 15.08.2016 року до 05.03.2018 рік. У 2016 році був зарахований курсантом факультету № 2 державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу № 126 о/с від 15.08.2016 р. Однак наказом від 05 березня 2018 року № 44о/с, за результатами проведення службового розслідування за рапортом [PERSON] про відрахування з університету за власним бажанням, курсанта було відраховано з університету та звільнено з органів поліції. На виконання вимог ст 74 Закону України «Про Національну поліцію» наказу МВС України від 01.03.2017 «Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», між відповідачем, позивачем та ГУ НП в Одеській області 15.08.1016 р було укладено Контракт про здобуття освіти в університеті (а.с. 22-23). Відповідно до Контракту відповідач зобов`язувався навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом 3 років після закінчення навчання за підставами, передбаченими п 3 цього контракту, у місячний термін відшкодувати ВНЗ витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із довідкою-розрахунком вартості утримання курсанта. Відповідно до п. 3 контракту підставами відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі є дострокове розірвання контракту з будь-який підстав, крім підстав передбачених п 5 контракту та звільнення зі служби поліції протягом 3 років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім підстав передбачених п 5. Відповідно до ч 4 ст 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч 5 ст 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Через відсутність інформації від відповідача у справі про можливість добровільного відшкодування заборгованості після надіслання на адресу проживання повідомлення про таку можливість, та через невиконання взятих на себе зобов`язань з добровільного погашення зазначеної заборгованості (копії звернення до відповідача та списку від 18.10.2018 про направлення зазначеного повідомлення, заяви про бажання в добровільному порядку відшкодувати заборгованість, додаються), університет звертається до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування витрат за навчання колишнім курсантом університету [PERSON] . Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 (що був чинним з моменту набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» і до моменту прийняття 12.04.2017 Кабінетом Міністрів України постанови № 261 про затвердження нового Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських), передбачено обов`язковість відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: 1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Таким чином, у зв`язку з відрахуванням [PERSON] з університету на підставі невиконання вимог Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.З.2., 2.3.6 п. 2.З., а також порушення п. З Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні у зв`язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця е навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, Наказу МВС від 15.02.2002 року № 148«Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України«Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції» від 17.11.2001 року № 1515,Постанови Кабінету Міністрів України«Про формений одяг працівників міліції» від14.08.2013 року № 594,Постанови Кабінету Міністрів від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації», та Наказу від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 «Пре затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів вищих навчальних закладах», на [PERSON] за період з 15.08.2016 по 06.03.2018, МВС України через Університет фактично витрачалися бюджетні кошти. Так, з вищезазначеними нормативно - правовими актами, наказами МВС від 15.02.2002 року № 148 «;Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України», від 17.11.2001 №1515 «Про формений одяг осіб начальницького рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальний моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції»,постановами Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №594 «Про формений одяг працівників міліції», від 29.03.2002 №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації», Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, на курсанта [PERSON] з 15.08.2016 року по 14.07.2017 року фактично витрачалися бюджетні кошти в розмірі 35 127,68 грн. Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином, Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 № 429, також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов`язків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, університет як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановленні, строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ст. 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На день розгляду справи судом з боку відповідача не надано суду доказів про виконання обов`язку щодо сплати витрат позивача за період навчання. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 5ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: approved