Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області розглянуто по суті вищевказану справу і 31.10.2014 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» задоволені частково. Суд стягнув солідарно з ФОП [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №313/05/М2 від 27.12.2007 року в розмірі 1580 грн. 56 коп., яка складається з наступного: 780,44 грн. прострочені проценти; 776,71 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів; 23,41 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Також, судом вирішено питання щодо стягнення судових витрат по справі. В іншій частині позовних вимог - відмовлено / а. с. 53-56 /. Ухвалою апеляційного суду від 19.08.2015 року справу було знято з апеляційного розгляду та повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки ухвалюючи 31.10.2014 року рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 215 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України викладених зокрема в п.11 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» (з послідуючими змінами і доповненнями), - ні в його мотивувальній частині, ні в його резолютивній частині не навів розрахунки стягнених сум заборгованості по кредиту (відсоткам, пені), тобто не зазначив за який період стягнені ці суми, що позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити законність рішення суду щодо часткового задоволення позовних вимог банку. Так, на виконання ухвали апеляційного суду від 19.08.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 25.09.2015 року було ухвалено додаткове рішення, яким доповнено рішення від 28.05.2014 року /а. с. 148-149/. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року справу повернуто до суду першої інстанції із зауваженнями щодо ухваленого додаткового рішення по справі. На виконання Ухвали колегії Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року, суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач по справі та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір №313/05/М2 від 27 грудня 2007 року . В забезпечення зобовязань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №313/05/М2/1П від 27 грудня 2007 року. Боржник за кредитним договором ФОП [PERSON]П неналежним чином виконував свої зобов'язання, внаслідок чого Рішенням Павлоградского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2009 року з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку в сумі 3035,95 гривень . Однак, в звязку з невиконанням умов кредитного договору та рішення суду, сума простроченої заборгованості за сплатою відсотків станом на 05 серпня 2014 року складає 3922,80 грн. , що складається з наступного : - прострочені проценти 1849,42 гривень; - пеня на кредит 2023,73 гривень; - пеня на відсотки 49,65 гривень. При цьому період нарахування простроченої заборгованості за кредитом та сплатою відсотків та пені наведено позивачем згідно з розрахунком за період з 27 грудня 2007 року (а.с.10-12). Розмір нарахованої заборгованості відповідачами не оспорювався та не спростовувався, в звзку з чим, суд, з огляду на положення ст.58, 59, 60 ЦПК України приймає обчислений позивачем розмір заборгованості як належний. Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд,

Outcome: partial