Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

На розгляді суду перебуває вказана цивільна справа. Позивач [PERSON] заявляє вимогу визнання права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Справа підсудна Красноармійському міськрайонному суду Донецької області відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядження Вищого спеціалізованого суду України № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ». Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті матері прийняла з дотриманням ст. 1269 ЦК України. В юридичному оформленні прав власності на спадкове майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] виникли перешкоди, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено. За захистом майнових прав позивач, посилаючись на ст. 392, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, звернулася до суду. Розгляд справи проведено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується зі ст. ст. 19, 274 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Сластнікова Г.О. (уповноважена довіреністю, ордером адвоката) на адресу суду надіслали, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ст. 58 ЦПК України, заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримано. Відповідач Донецька міська рада про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України шляхом надіслання повістки за адресою: [ADDRESS] (відповідає юридичній адресі згідно даних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). Суду повернуто поштове повідомлення № 8530205639282 з довідкою УДППЗ «Укрпошта» (ф.20), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Зволен Среднесловацької області Республіки Словакія, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 5). Згідно довідки Управління соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси № 5106-5000018760 від 23.01.2019 року [PERSON] поставлена на облік внутрішньо переміщеної особи - адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] є донькою [PERSON] (родинні відносини документально підтверджено копією свідоцтва про народження позивача - а.с. 8, копією свідоцтва про шлюб - а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть - а.с. 9), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Згідно листа Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі № 774с/01-16 від 12.05.2020 року за спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] заведено спадкову справу № 273с/2019 (а.с. 69). Такі відомості відповідають копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56568335 від 19.06.2019 р. (а.с. 11), Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60134713 від 08.05.2020 р. (а.с. 70). Відповідно до довідки Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса № 538с/02-14 від 16.03.2020 року єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] ; заяв від інших громадян про прийняття спадщини по спадковій справі № 273с/2019 не надходило (а.с. 62). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить: грошова сума недоотриманої пенсії; об`єкт нерухомості - квартира за адресою: [ADDRESS] . 30.09.2019 року Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого [PERSON] успадковано після смерті матері [PERSON] спадщину у вигляді недоотриманої пенсії за період з 05.09.2016 року по 30.06.2019 року в сумі 60 357,66 гривень, що знаходиться у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, що належала померлій на підставі довідки, виданої 23.09.2019 року ГУ ПФ України в Одеській області № 1484/04-18 (а.с. 43). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2366с/02-31 від 30.09.2019 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на майно, яке складається з квартири [ADDRESS] (а.с. 44). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження Позивачу [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що вказаний об`єкт нерухомості належав за життя спадкодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.12.1996 року Третьою донецькою державною нотаріальною конторою, право власності зареєстровано 24.12.1996 року в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» (а.с. 12). Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. Згідно п.п. 4.15, 4.17 п. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього; за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. В постанові Приморської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2020 року обґрунтовано зазначено, що право власності на нерухоме майно, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, має бути зареєстровано у встановленому законом порядку; в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на спірну квартиру, оскільки реєстрація проводилася до 2004 року; при таких обставинах нотаріус повинен зробити запит до КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», в матеріалах інвентарної справи зберігаються дані щодо реєстрації прав власності, але у зв`язку із проведенням Операції Об`єднаних Сил (антитерористичної операції) - витребування інформації неможливо (а.с. 44). Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; до таких населених пунктів належить м. Донецьк Донецької області. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За таких обставин, отримання відомостей в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , що входить до складу спадщини неможливо з об`єктивних причин. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] фактично, будучи титульним власником спірного спадкового майна змушена в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, виходячи з вищевказаних правових норм, приходить до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог [PERSON] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1234, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved