Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 28.03.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1157. Відповідачу було надано кредит на придбання квартири в сумі 205 548 грн. зі сплатою 16,5% річних строком на 15 років, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 27.03.2022 року. Відповідач зобовязалась належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені цим договором. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, відповідач зобовязалась сплатити на користь позивача пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Відповідач, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушувала свої договірні зобов'язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у зв'язку з чим Вінницький районний суд Вінницької області 30.09.2011 року задовольнив позов прокурора Вінницького району Вінницької області в інтересах держави в особі банку та стягнув з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 01.08.2011 року у розмірі 179 814,54 грн., з яких: основний борг 156 445,01 грн.; заборгованість по процентах 21272,48 грн.; пеня за простроченими основним боргом та процентах 2097,05 грн. Рішення суду набуло законної сили 11.10.2011 року. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Зазначені дії відповідача щодо невиконання умов кредитного договору є протиправними, оскільки порушують не лише умови цього договору, а й законодавство України про зобов'язання та його виконання. Станом на 29.12.2015 року відповідач повернула позивачу 84 377,78 грн. кредитних коштів, з яких 35 274,79 грн. стягнуто з відповідача на виконання рішення суду від 30.09.2011 року, а також 140 206,85 грн. процентів за користування кредитними коштами, з яких 18 572,48 грн. стягнуто з відповідача на виконання рішення суду від 30.09.2011 року та сплатила 3 474,13 грн. пені. Станом на 29.12.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка не сплачена відповідачем та не стягнута судом, становить 120 510,40 грн., з них: проценти за користування кредитними коштами 22 643,11 грн.; пеня за простроченими основним боргом та процентами 97 867,29 грн. Інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом договором складають 122\~192 грн., 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором складає 16\~467 грн. Загальна сума заборгованості до стягнення станом на 29.12.2015 року складає 259 170,70 грн. Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 06.08.2014 року в сумі 53 847,27 грн., яка не покрила прострочену заборгованість, що виникла. На адресу відповідача банком направлялась вимога про дострокове повернення кредиту № 26-10/733 від 02.12.2015 року. Дана вимога залишились без належного реагування та задоволення. За даних підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1157 від 28.03.2007 року в сумі 120 510 грн. 40 коп., з яких: 22 643,11 грн. проценти за користування кредитними коштами; 97 867,29 грн. пеня за простроченими основним боргом та процентами; інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1157 від 28.03.2007 року в сумі 122 192 грн. 53 коп. та 3% річних від прострочених сум заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1157 від 28.03.2007 року в сумі 16 467 грн. 77 коп., а також просить розірвати договір про іпотечний кредит № 1157 від 28.03.2007 року, укладений між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати з оплати судового збору в сумі 3887,56 грн. В судове засідання 11.04.2016 року сторони не зявились. Представник позивача за довіреністю [PERSON] попередньо подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання (11.02.2016 року, 11.03.2016 року та 11.04.2016 року) не зявлялась без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи у її відсутність або про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам,\~ що не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, судова повістка направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України у Вінницькій області відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. На зазначену адресу відповідачу судом було направлено пакет документів по справі та судові повістки про виклик до суду, які відповідно до поштових повідомлень, повернуті з відмітками «вручено особисто». З огляду на зазначене вище, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, вивчивши письмові докази в справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 28.03.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1157 (а.с. 6-8). Згідно пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору, Позичальнику Банком було надано кредит в сумі 205 548 грн. зі сплатою 16,5 % річних строком на 15 років, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 27.03.2022 року, на придбання квартири за договором купівлі-продажу, розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Чкалова, 16-18 кв. 2,3. Згідно пункту 1.5 кредитного договору, Позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним. Погашення кредиту здійснювати рівними частинами в сумі 1141,93 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок заборгованості за кредитом, проводити шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 30.04.2007 року на відповідні рахунки Позичальника, відкриті в Банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 27.03.2022 року. Згідно пункту 1.6.1.1 кредитного договору, проценти нараховуються Банком щомісячно на рахунок № 2238 в Банку за методом факт/365 на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту, до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Згідно пункту 1.6.1.2 кредитного договору, при розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції. Згідно пунктів 4.3.1, 4.3.2 кредитного договору, Позичальник зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором; повернути кредит в сумі 205 548 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Згідно пункту 5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Через порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань за вищезазначеним договором заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.09.2011 року по цивільній справі № 2-1444/11 було задоволено повністю позов прокурора Вінницького району Вінницької області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10001/0160 філії Вінницького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10001/0160 філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 1157 від 28.03.2007 року в сумі 179814 (сто сімдесят девять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 54 коп.; стягнуто з [PERSON] в доход держави судовий збір в розмірі 1700 грн., а також витрати на ІТЗ розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн., від сплати яких звільнено прокурора. Рішення набуло чинності 11.10.2011 року (а.с. 21). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 29.12.2015 року відповідач повернула позивачу 84 377,78 грн. кредитних коштів, з яких 35 274,79 грн. стягнуто з відповідача на виконання рішення суду від 30.09.2011 року, 140 206,85 грн. процентів за користування кредитними коштами, з яких 18 572,48 грн. стягнуто з відповідача на виконання рішення суду від 30.09.2011 року, а також 3 474,13 грн. пені. Станом на 29.12.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором не сплачена та не стягнута судом становить 120 510,40 грн., з них: проценти за користування кредитними коштами 22 643,11 грн. (вказана сума розрахована наступним чином: 165 549,96 грн. - 140 206,85 грн. - 2700 грн. = 22 643,11 грн., де 165 549,96 грн. проценти, нараховані банком за весь час дії кредитного договору, 140 206,85 грн. проценти, сплачені Позичальником, з них 18 572,48 грн. стягнуті з Позичальника на виконання рішення суду від 30.09.2011 року, 2700 грн. проценти, присудженні рішенням суду від 30.09.2011 року на користь банку, однак не стягнуті органами ДВС та не сплачені Позичальником); пеня за простроченими основним боргом та процентами 97 867,29 грн. (вказана сума розрахована наступним чином: 103 438,47 грн. - 3474,13 грн. - 2097,05 грн. = 97867,29 грн., де 103 438,47 грн. пеня, нарахована банком за весь час дії кредитного договору, 3474,13 грн. пеня, погашена Позичальником, 2097,05 грн. пеня, присуджена до стягнення рішенням суду від 30.09.2011 року), що підтверджується наданими розрахунками (а.с. 9, 10-14). Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 06.08.2014 року в сумі 53 847,27 грн., яка не покрила прострочену заборгованість, що виникла. Згідно пункту 4.2.1 кредитного договору, Банк має право вимагати під Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Згідно пункту 4.2.2 кредитного договору, Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. На адресу відповідача позивачем направлялась вимога про дострокове повернення кредиту № 26-10/733 від 02.12.2015 року (а.с. 19). Дана вимога залишились без належного реагування та задоволення. Згідно пункту 4.3.5 кредитного договору, Позичальник зобов'язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору. Згідно пункту 8.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом складають 122\~192 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором складає 16\~467 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості за договором (а.с. 15-18). Загальна сума заборгованості до стягнення станом на 29.12.2015 року складає 259 170,70 грн. (22 643,11 + 97 867,29 + 122 192,53 + 16 467,77 = 259170,70). Згідно ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Тому, оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, стягнуту з неї суму боргу відповідно до вищезазначеного рішення суду не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 86966032 від 26.01.2016 року сплачено судовий збір в розмірі 3887,56 грн. (а.с. 5), відповідно зазначені кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved