Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» 08.11.2016р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19.04.2012 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а останній повинен був повертати його зі сплатою 20,4% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Оскільки відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, станом на 30.09.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 14321,28 грн., які позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог та зазначили, що шахраї скористались довірою [PERSON], який з 1999 р. знаходиться на обліку в психдиспансері, не позбавлений дієздатності, взяв кредит в сумі 2500 грн. та віддав їх знайомим, які його залякували та обманювали. Також зазначили, що відповідач не здійснював ніяких виплат по кредиту, хоча в розрахунку заборгованості вказано, що 12.06.2014р. здійснено погашення заборгованості на суму 125 грн.. Вислухавши представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 19.04.2012 року [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримав кредитну картку «Універсальна», відповідно до тарифів якої банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач повинен був повертати його зі сплатою базової відсоткової ставки в розмірі 20,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісії в розмірі 15 грн. до «25» число кожного місяця. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідновимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняв позику, використавши її за призначенням, але зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п.2.1.1.5.6 Умов). Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку виникнення простроченої заборгованості на суму від 100 грн, включаючи, прострочені зобов'язання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується так: пеня= пеня (11) базова відсоткова ставка по договору (нараховується за кожен день прострочки кредиту)+пеня(2) 1% від заборгованості, нараховується 1 раз на місяць. У випадку невиконання або неналежного виконання зайомщиком зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі, вказаному в Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах, зайомщик сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених в Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах. Сплата штрафу здійснюється зайомщиком за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання зайомщиком зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом (п.2.1.1.12.6.2). При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту(п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг). У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань по наданню грошових коштів для погашення заборгованості за кредитними договором, відповідно до розрахунку станом на 30.09.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором - 14321,28 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 405,00 грн., заборгованості за відсотками - 9473,12 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 3285 грн., а також штрафів: 500,00 грн.- фіксована частина та 658,16 грн.- процентна складова.(а.с.6-7). Згідно з частинами 1 та 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14). Що стосується вимоги про стягнення штрафу, то вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Враховуючи норми п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, якою встановлено позовну давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), суд прийшов до висновку, що в частині вимоги про стягнення штрафів: 500 грн. -фіксована частина та 658,16 грн. -процентна складова, необхідно відмовити у зв'язку з пропуском річного строку для їх стягнення. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів та строку позовної давності щодо стягнення пені в один рік суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 10878,12 грн., з яких борг за кредитом- 405 грн., по відсоткам 9473,12 грн., пеня з комісією 1000 грн. Отже, заборгованість за кредитом, яка складає 10878,12 грн., слід стягнути з відповідача. Що стосується доводів представників відповідача про порушення строку позовної давності, то необхідно зазначити, що строк переривався, оскільки в 2014 році була оплатна на суму 125 грн., оскільки належних доказів для спростування оплати не було надано, тому суд не приймає до уваги пояснення представників. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач своїм підписом підтвердив ознайомлення з Памяткою клієнта та Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, та погодився з тим, що вони становлять Договір про надання банківських послуг між ним та банком. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1).

Outcome: partial