Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 4112,56 грн., внаслідок невиконання зобов'язань по поверненню кредиту. В позовній заяві позивач зазначив, що між банком і відповідачем 05.12.2009 року було укладено кредитний договір № 005-20518-051209, згідно з яким відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] на загальну суму 30000,00 грн., із встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 4112,56 грн. Згідно умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту відповідач зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати проценти та комісію за його користування, однак свої зобов'язання відповідач не виконує. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, яка станом на 27.07.2015 року становить 4112,56 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проводити розгляд справи у його відсутності та у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності не надавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. На підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. З дня свого призначення уповноважена особа Фонду гарантування набула всі повноваження органів управління та органів контролю банку і розпочала здійснювати заходи для забезпечення збереження активів та документації банку, та заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Так, 5 грудня 2009 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 005-20518-051209, згідно з яким відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надано платіжну картку та ПІН-код до неї, а також, відповідно до п.1.3 зазначеного договору, надано кредит шляхом відкриття йому відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4112,56 грн. (а.с.3,4). Згідно п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п.3.4 договору віддповідач доручив банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Згідно умов п.3.3, 3.6 зазначеного договору відповідач зобов'язався кожного місяця повертати кредитні кошти, сплачувати проценти, однак свої зобов'язання відповідач не виконує. Статтею 1050 ЦК України встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України та п.5.10 укладеного договору, вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за його користування. Згідно довідки-розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 27.07.2015 року складає 4112,56 грн., з яких: - 4112,56 грн. - тіло кредиту (а.с.6). Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved