Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, з урахуванням заяви від 04.05.2017 року (а.с. 136-138) остаточно просило: - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 204/2007/СІ від 10.09.2007 року в розмірі 53309 грн. 77 коп. та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача позовні вимоги, викладені в заяві від 04.05.2017 року підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник, який також є представником іншого відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та просили відмовити у задоволенні позову, в зв'язку з його необґрунтованістю та незаконністю. Також, [PERSON] подано до суду письмові заперечення (а.с. 58-60), в яких зазначено, що на протязі дії кредитного договору позичальник сумлінно виконував взяті на себе обов'язки по оплаті щомісячних платежів, страхуванню заставного майна, тощо. Але 20.11.2014 року Правління Національного банку України відповідно до вимог ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» прийнято постанову № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних». Відповідно до законодавства Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 21.11.2014 року у вказаному банку введена тимчасова адміністрація і призначена уповноважена особа. Вказані дії негативно позначились на діяльності банку в регіонах - так у м. Кіровоград банківське відділення по вул. Преображенська, 17 перестало приймати платежі з 26.12.2014 року до сьогоднішнього дня не працює. Оператори інших банків, через які позивальник намагався внести черговий щомісячний платіж за вказаними реквізитами повідомляли про те, що вони не гарантують належне зарахування коштів через особливий статус, в якому зараз перебуває юридична особа ПАТ «ВіЕйБі Банк». Позичальник 27.07.2016 року знову звернулася до позивача з проханням письмово повідомити реквізити і залишок заборгованості за № 204/2007/СІ/П-1, здійснити розстрочення зобов'язання та погодити новий щомісячний графік погашення заборгованості із переведенням валюти договору у гривню., проте жодної відповіді на пропозицію позасудового врегулювання заборгованості, що виникла за вини позивача не отримано. Відповідач вважає, що банк не має права вимагати дострокового виконання договору, сплати пені та штрафів, відсотків за користування кредитом, оскільки ліцензія банківської установи відкликана, відповідачу жодного разу письмово і своєчасно не повідомлено. куди платити і про необхідність дострокового повернення всієї суми боргу, оскільки графіком платежів передбачено сплата всієї суми заборгованості до 10.09.2018 року. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено договір № 204/2007/СІ від 10.09.2007 року, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 27 000 дол. США на споживчі потреби строком до 08.09.2017 року зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами (9-16). Згідно п. 1.4.1. вищевказаного договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 95,45 грн., що становить 0,07% від кредиту. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 204/2007/СІ/П-1 від 10.09.2007 року, згідно з яким [PERSON] солідарно з [PERSON] та в повному обсязі несе відповідальність перед банком у разі невиконання [PERSON] зобов'язань за договором (а.с. 21-22). Згідно кредитного договору відповідачка зобов'язується щомісячно, здійснювати погашення кредитних коштів та сплачувати нараховані банком відсотки за користування кредитом, а також інші витрати передбачені умовами договору. Згідно змісту первинно поданого позову та розрахунку заборгованості, станом на 08.08.2016 року за відповідачами наявна заборгованість в сумі 9521,91 доларів США, яка складається: - загальна заборгованість за кредитом - 7425,00 доларів США; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 2096,91 доларів США; - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту - 2003,89 грн.; - штраф за пропуск платежів - 21104,76 грн. Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2016 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 204/2007/СІ від 10.09.2007 року в сумі 212912,80 грн. (а.с. 114-116). Згідно вказаного рішення розрахунок заборгованості проведено станом на 27.08.2015 року. Вищевказане рішення суду скасовано рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.06.2016 року (а.с. 61-64) та ухвалено нове рішення у справі, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Однак, рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.06.2016 року скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Під час нового розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, Апеляційним судом Кіровоградської області 21.02.2017 року ухвалено рішення про часткове задоволення позову. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2016 року в частині позовних вимог про стягнення комісії скасовано. В позові Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення комісії. відмовлено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2016 року в частині загального розміру заборгованості та судового збору змінено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 212054,25 грн. (а.с. 111-113). Враховуючи вищевказане рішення, позивачем проведено новий розрахунок заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором № 204/2007/СІ від 10.09.2007 року станом на 08.08.2016 року, в зв'язку з чим, розмір позовних вимог зменшено до загальної суми 53309,77 грн., з яких: 30201,12 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 2003,89 грн. заборгованість по комісії за РО та 21104,76 грн. штраф за останній рік (а.с. 137 на звороті). Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року, суд вважає за можливе позовну вимогу про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 30201,12 грн. задовольнити. Водночас, згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтами регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Таким чином, встановивши у кредитному договорі сплату комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, відтак позов в частині стягнення з відповідачів заборгованості по комісії за РО в сумі 2003,89 грн. не підлягає задоволенню. Заявляючи до стягнення суму штрафу в розмірі 21104,76 грн., ПАТ «ВіЕйБі Банк» посилається на п. 4.3. кредитного договору, яким визначено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасне повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, та за несвоєчасну сплату комісій, передбачених п. 2.6.3. цього Договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20%, від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, але не менше еквівалента 50,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). З пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що вищевказана сума штрафу нарахована за період з 27.08.2015 року до 08.08.2016 року. Таким чином, оскільки судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 27.08.2015 року, а тому у разі подальшого невиконання позичальником умов кредитного договору, банк має право проводити нарахування неустойки починаючи з 28.08.2015 року. Проте, з розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви вбачається, що нарахування штрафу проведено за період починаючи з 21.08.2015 року, що є незаконним, а тому судом проведено власний розрахунок вказаної складової заборгованості. Так, сума штрафу за період з 21.08.2015 року по 20.09.2015 року становить 1491,74 грн. Тому, сума штрафу за період з 28.08.2015 року по 20.09.2015 року становить 1154,88 грн. До суми штрафу, нарахованої за період з 28.08.2015 року по 20.09.2015 року додаємо суму штрафу за період з 21.09.2015 року по 08.08.2016 року, в зв'язку з чим сума штрафу за період з 28.08.2015 року по 08.08.2016 року становить 20767,90 грн. Враховуючи викладене, заперечення представника відповідачів в частині незаконного нарахування суми штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору є частково обґрунтованими. За вказаного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.09.2016 року відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі (а.с. 42). Таким чином, враховуючи вищевикладене, ціну позову, ставку судового збору встановлену Законом України «Про судовий збір», а також положення ст. 88 ЦПК України, суд стягує з позивача в дохід держави судовий збір в сумі 60,49 грн., з відповідачів по 658,76 грн. судового збору з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial