Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], за невиконання обов'язків у вихованні своєї дитини та стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що малолітня [PERSON] від народження проживала із своєю матір'ю [PERSON] та її співмешканцем - [PERSON]. Мати дитини, [PERSON] померла [INFO] року. З 24 квітня 2014 року по теперішній час малолітня [PERSON] перебуває в районному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] - батько малолітньої [PERSON] з дня народження дитини взагалі не приймав участі у вихованні дитини, не цікавився її станом здоров'я, не провідував дитину, матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав і взагалі не визнає [PERSON] за свою доньку. Крім того, дитина вважає батьком співмешканця матері [PERSON], який виховував, утримував, піклувався та відвідує дівчинку у дитячому закладі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, тому орган опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації звернувся до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Ткаченко Н.О., що діє на підставі довіреності № 01-10/1773 від 22 липня 2014 року, виданої Великобурлуцькою районною державною адміністрацією, позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позбавити батьківських прав відповідача, а також стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 03 вересня 2014 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Прокурор також просив позов задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON], а також стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і це буде відповідати вимогам закону. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судові повістки були направлені відповідачу за місцем його реєстрації: [ADDRESS], згідно довідки наданої Великобурлуцьким РС ГУДМС України а Харківській області(а.с.15). Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України судові повістки надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Так, [PERSON] про розгляд справи був повідомлений завчасно і належним чином (а.с.41-42). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд враховує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов, з урахуванням змінених вимог в частині стягнення аліментів, підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно з ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Ухилення є умисною бездіяльністю щодо виконання батьками своїх обов'язків щодо дітей. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 48 (а.с.06). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] року (а.с.07). З характеристики наданої Першогнилицьким начально-виховним комплексом вбачається, що [PERSON] проживала зі своєю матір'ю [PERSON] та [PERSON] в с. Гнилиця Великобурлуцького району Харківської області. Виховання, навчання та матеріальне забезпечення покладалось на [PERSON] та матір [PERSON]. Відповідач [PERSON] ніякого відношення до виховання, навчання та матеріального забезпечення дитини не мав (а.с.10). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS], але тривалий час за даною адресою не мешкає, фактичне місце перебування відповідача не відоме, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.09). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач спільно зі своєю дочкою не проживав від народження, не брав педагогічної, матеріальної чи будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Згідно висновків Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 02 вересня 2014 року, Великобурлуцька районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] (а.с.03). Представник органу опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області Ткаченко Н.О. в суді підтримала даний висновок, оскільки батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що дитина відповідача [PERSON] з ним не проживає, перебуває в районному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей, що знаходиться по [ADDRESS]. Також встановлено, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, до дитини не навідується, не цікавиться її долею, участі у вихованні та утриманні не приймає, матеріально та морально не підтримує. Таким чином, суд вважає доведеним те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме: ухиляється від виконання обов'язків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя, щодо поваги до дитини. Об'єктивних причин з яких [PERSON] не виконував покладені на нього батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] свідомо, умисно нехтує покладеними на нього батьківськими обов'язками та має бути позбавлений батьківських прав, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, як цього вимагає позивач. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.05). Відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] на даний час є працездатною людиною, однак ніде не працює. Дитина зважаючи на її вік, а саме те, що вона є малолітньою, проживає без матері, яка померла [INFO] року, на даний час навчається в школі, тобто має незадовільне матеріальне становище. При винесенні рішення суд враховує обставини, вказані в ст.182 СК України і визначає їх розмір, відповідно до вимог ст.183 СК України. Суд вважає, що визначення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути (243 грн. 60 коп. + 121 грн. 80 коп.) = 365 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави, оскільки по справі були заявлені дві вимоги. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved