Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 07.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця за Графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які складають між банком та відповідачем договір. У звязку із невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором заборгованість за кредитом станом на 31.03.2015 року складає: заборгованість за кредитом 14494,46 грн., проценти за користування кредитом в сумі 8711,62 грн., заборгованість за пенею та комісії за користуванням кредитом в розмірі 300,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1175,30 грн., а всього 25181,38 грн., позивач просить стягнути вказану заборгованість з [PERSON], а також понесені судові витрати. Представник позивача Краснокутський А.С. у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв або заперечень на позов не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з кредитним договором № б/н від 07.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які були укладені між нею та Банком, та складають договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Погашення тіла кредиту та процентів повинно було відбуватися відповідно до умов договору. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки станом на 18.04.2013 року кредитний ліміт склав 0,00 грн.; 19.04.2013 року кредитний ліміт був знижений до 0,00 грн., 14.12.2013 року кредитний ліміт був збільшений та склав 15000,00 грн., 06.10.2014 року кредитний ліміт був встановлений 14500,00 грн., 14.10.2014 року кредитний ліміт склав 14500,00 грн. (а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, допустив прострочення погашення кредиту, у звязку з чим станом на 31.03.2015 року складає: заборгованість за кредитом 14494,46 грн., проценти за користування кредитом в сумі 8711,62 грн., заборгованість за пенею та комісії за користуванням кредитом в розмірі 300,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1175,30 грн., а всього 25181,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7). На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.02.2011 року в сумі 25181,38 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved