Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 21.12.2015 року з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.09.2012 року в сумі 11757 грн. 45 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 26 вересня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку» складає між ним і позивачем, як Банком, договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак, [PERSON] не виконав належним чином умови кредитного договору від 26 вересня 2012 року, у зв'язку з чим за станом на 31 жовтня 2015 року має заборгованість у розмірі 11757 гривень 45 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 1042,84 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 6928,54 грн., - заборгованість за пенею та комісією 2750,00 грн., а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн., - штраф (процентна складова) 536,07 грн. Тому, враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у примусовому порядку та судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1218 грн. 00 коп. Розгляд справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором проводився в режимі відеоконференції дистанційно з Харківською ВК-43, оскільки [PERSON] відбуває покарання у вказаній установі. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.119), в якій позивач просить розглядати справу без участі його представника. В заяві зазначено, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, лише в частині наявності заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом, підтримавши позицію свого представника в попередньому судовому засіданні, пояснюючи це тим, що заборгованість по кредиту він інколи сплачував, однак він не знає куди зараховувались дані кошти. При отриманні кредиту він не був ознайомлений з умовами надання кредиту, наслідками порушення його умов, тому вважає, що він має погашати заборгованість лише по кредиту та сумі по відсоткам за користування кредитом. Крім того, він в 2013 році був засуджений до позбавлення волі, перебував під вартою, а тому не міг сплачувати заборгованість, у звязку з чим звертався до Кролевецького райсуду, а також до позивача, однак відповіді від останнього не отримав. Більш того, позивач безпідставно надсилав на адресу його рідних листи з погрозами щодо наслідків непогашення кредиту, хоча вони не мають ніякого відношення до кредиту. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні 04.03.2016 року, посилаючись на правову позицію, викладену в постанові від 11.03.2015 року судової палати у цивільних справах Верховного Суду України №6-16цс15, вважає, що посилання відповідача на обставини укладення договору свідчать про те, що він не був ознайомлений з умовами надання кредиту, а тому заборгованість за комісією - 2750грн. та суми штрафних санкцій - 1036,07грн. не підлягають стягненню на користь позивача (а.с.115-116). Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку» складає між ним і позивачем, як Банком, договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.5, 6). При укладенні Кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку» позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, чого не заперечує і відповідач. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та умов закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.4). З даного розрахунку вбачається, що відповідач останній раз погашав заборгованість по кредиту 05.01.2013 року, надалі сплата кредитних коштів була ним припинена. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 жовтня 2015 року має заборгованість у розмірі 11757 гривень 45 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 1042,84 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 6928,54 грн., - заборгованість за пенею та комісією 2750,00 грн., а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн., - штраф (процентна складова) 536,07 грн. Що стосується пояснення відповідача про те, що він часткового сплачував кредитну заборгованість, слід зазначити, що з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.09.2013 року (а.с.4) вбачається, що [PERSON] погашав заборгованість по кредиту, а саме 20.10.2012 року в сумі 100 грн., 21.12.2012 року в сумі 160 грн., 05.01.2013 року в сумі 25 грн.; 20.10.2012 року в [PERSON] виникла заборгованість за процентами, яка періодично змінюючись до 05.01.2013 року у звязку з внесенням відповідачем частково коштів на погашення заборгованості, з 26.01.2013 року нараховувалась накопичувальним підсумком; з 01.04.2013 року накопичувальним підсумком нараховувалась сума комісії та пені. За клопотанням відповідача позивачем була надана виписка по рух коштів особовому рахунку [PERSON] (а.с.121-123), з якої вбачається, що із-за виникнення простроченої заборгованості (поточний щомісячний платіж не внесений або внесений не в повному обємі), відповідачу нараховувалась кредитна заборгованість, яка складалася з штрафів за прострочку кредиту, процентів за прострочений кредит, процентів за використання кредитного ліміту. Вказане відповідає положенням ст.534 ЦК України, якою передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Суд також вважає безпідставними посилання відповідача та його представника - адвоката [PERSON] на постанову ВСУ №6-16цс15 від 11.03.2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В даному судовому рішенні Верховний суд України зазначив, що, виходячи з правового аналізу ст.259, 207 ЦК України, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Адже у цій справі зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що зазначений у цих Умовах і в заяві позичальника, містить розбіжності. Крім того, у заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Зі змісту анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, поданої від імені [PERSON] та підписаної ним же, вбачається, що останній памятку клієнта, що містить, в т.ч., Тарифи та основні умови обслуговування і кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). Клієнт зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). В своїх поясненнях на адресу суду (а.с.120) представник позивача зазначив, що Умови та Правила надання банківських послуг, а також Памятка клієнта передаються самому клієнту під час підписання анкети. Слід також брати до уваги, що даний договір укладено відповідно до положень ст.634 ЦК України. При його укладенні не були обумовлені інші строки позовної давності, ніж передбачені Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що останній платіж по кредитному договору був здійснений [PERSON] 05.01.2013 року, а позовна заява подана до суду 21.12.2015 року, слід зробити висновок, що позовна заява подана в межах трьохрічного строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Вищевикладене свідчить, що підписана відповідачем анкета - заява, яка разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між [PERSON] і позивачем, як Банком, договір, вчинено відповідно до чинного законодавства. Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З моменту укладення Договору від 26.09.2012 року та отримання кредиту заяви від [PERSON] про закриття картки до банку - ПАТ КБ «ПриватБанк» не надходило, заборгованість по кредиту не погашена, а тому строк дії картки не закінчився та не закінчився і строк повернення кредиту. Отже, кредитний договір є дійсним і діючим на час ухвалення судового рішення, а тому його умови є обов'язковими для виконання сторонами. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.09.2012 року в сумі 11757 грн. 45 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду в сумі 1218 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст.525, 526, 527, 530, 624, 625, 629, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved