Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Орган опіки та піклування Біловодської селищної ради в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Біловодської селищної ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилався на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно доводів позивача відповідачка [PERSON] в період вагітності не відвідувала лікаря, не перебувала на обліку у лікаря-гінеколога, дитину народила вдома. [PERSON] не виконує батьківські обов`язки по утриманню, вихованню та розвитку своєї дитини, безвідповідально відноситься до життя та здоров`я дитини, не слідкує за її гігієною. Не створює умов для безпечного проживання та гармонійного розвитку дитини, у якої майже відсутній одяг, взуття, продукти харчування, елементарні засоби особистої гігієни. Родина [PERSON] була поставлена на облік як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах з 2016 року. Згідно з рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх синів [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2014 року народження. З причин неналежного виконання батьківських обов`язків матір`ю та у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини малолітня [PERSON] була відібрана у матері на підставі рішення виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 27 липня 2018 року № 310 та пройшла лікування і обстеження в відділенні КЗ «Біловодська центральна районна лікарня». 25 липня 2018 року комісія з питань захисту прав дитини виконкому ухвалила рішення про доцільність відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав проте [PERSON] за сім місяців перебування дитини в закладі відповідач жодного разу н поцікавилась дитиною та відвідала її, матеріальної допомоги її не надавала, від будь-яких контактів з дитиною уникала. На підставі викладеного, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] стягнути з відповідача на користь законного представника дитини або державного дитячого закладу, де буде виховуватися дитина [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача органу опіки та піклування Біловодської селищної ради в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Біловодської селищної ради в судовому засіданні присутнім не був, просив розглядати справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце його проведення була повідомлена у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомила, до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без її участі не зверталася, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавала. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справідоказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.2,3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну вину поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Судом встановлено, що повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26 липня 2018 року № 00020641982, відповідач [PERSON] зазначена матір`ю вказаної в позові дитини - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 121. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно змісту листа від 13 червня 2018 року № 332 за підписом головного лікаря КЗ «Біловодський районний центр ЦПМСД» під час медичного патронажу відповідачки [PERSON] було встановлено, що остання систематично вживає спиртні напої, проживає в антисанітарних умовах, малолітня дитина [PERSON] постійно недоглянута, голодна, не купана, періодично залишається під нагляд сторонніх нетверезих осіб. Відповідачка та її співмешканець відносно до медичного персоналу ведуть себе агресивно, створюють перешкоди в наданні медичної допомоги дитині та її обстеженні. З огляду на ці факти КЗ «Біловодський районний центр ЦПМСД» клопоче про ініціювання питання щодо вилучення у [PERSON] її малолітньої доньки [PERSON] . Листом КЗ «Біловодський районний центр ЦПМСД» від 27 лютого 2018 року підтверджується, що [PERSON] перебуває с стані вагітності, але від обстеження та взяття на облік по вагітності категорично відмовляється. Запрошення до амбулаторії та кабінету гінеколога ігнорує, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з медичним персоналом веде себе агресивно. З копії листів від 07 червня 2018 року №115 та від 01 серпня 2018 року № 140 Біловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді встановлено, що родину відповідачки [PERSON] поставлено на облік з 11 квітня 2018 року взято на соціальний супровід з 03 травня 2018 року. Під час заходів з соціального супроводу з`ясовано, що [PERSON] систематично не виконує обов`язки з належного утримання дитини [PERSON] , утримує її в антисанітарних умовах, небезпечних для здоров`я дитини, разом із співмешканцем пиячить. На заходи служби щодо виправлення ситуації, зокрема приведення будинку в належний санітарний стан, [PERSON] не реагує, обстановка в родині напружена. На підставі цього керівництво Біловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді клопоче про ініціювання питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Як вбачається із актів обстеження умов проживання від 11 квітня 2018 року та від 07 червня 2018 року, які складено комісією з числа фахівців служби у справах дітей, фахівців та психологів Біловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, а також лікарів КЗ «Біловодський районний центр ЦПМСД», лікаря Бараниківського ФАП, відповідач [PERSON] проживає з малолітньою дитиною [PERSON] та співмешканцем в окремому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . В результаті обстеження встановлено, що санітарний стан вказаного житлового будинку вкрай незадовільний, стеля в аварійному стані, для виховання та розвитку дитини умов не створено, одяг дитини, брудний і його недостатньо, відсутнє ліжко для дитини, засоби гігієни, продукти харчування для дитини. Санітарно-гігієнічний стан кімнат будинку незадовільний, всі речі брудні та розкидані по всіх кімнатах, немитий брудний посуд. В будинку сморід. Співмешканець відповідачки [PERSON] перебував у нетверезому стані. На подвір`ї також антисанітарний стан. Згідно висновків вказаних актів проживання новонародженої дитини в таких умовах є загрозливим для її здоров`я та може привести до захворювання. Викладена в актах обстеження інформація про умови проживання відповідача [PERSON] , антисанітарний стан житла, дитини та її одягу, небезпеку для здоров`я дитини та відношення відповідача до материнських обов`язків, підтверджується листом КЗ «Біловодська центральна районна лікарня» від 16 липня 2018 року № 1286, в якому повідомляється про надходження до лікарні малолітньої [PERSON] з діагнозом - пелюшковий дерматит, під час надходження немовляти мати - [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння (копія висновку медичного огляду № 224). Згідно листа від 30 липня 2018 року № 45/51 за підписом начальника Біловодського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Луганській області вбачається що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у вказаній установі за вироком Біловодського районного суду від 25 вересня 2017 року, засуджена за ч.1,2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік. З копії листів Луганського обласного будинку дитини № 2 департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації від 05 лютого 2019 року № 114 та від 06 лютого 2020 року № 108 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] з 06 серпня 2018 року є вихованкою вказаного закладу та по теперішній час перебуває на повному утриманні держаки, за весь час перебування дитини в будинку дитини [PERSON] жодного разу не відвідала дитину, матеріальної підтримки їй не надавала, до будинку не телефонувала, долею дитини не цікавилася. Згідно довідки від 01 серпня 2018 року № 7591/111/47-2018 Біловодського ВП ГУНП в Луганській області відповідачка [PERSON] неодноразово органами національної поліції притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків та за ст. 178 КУпАП за появу в громадському місці в п`яному вигляді, що ображав людську гідність та громадську мораль. З копії з рішення Біловодського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року по цивільній справі № 408/5345/16-ц відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх синів [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2014 року народження та стягнуто аліменти на утримання вищевказаних дітей. З копії характеристики на [PERSON] , виданої Біловодською селищною радою встановлено, що [PERSON] , яка мешкає на території Бараниківського старостинського округу без реєстрації, за місцем помешкання характеризується негативно як особа, яка зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не працює, дітей належним чином не виховує, має приводи в поліцію, зарекомендувала безвідповідальна людина. З висновку органу опіки та піклування Біловодської селищної ради в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Біловодської селищної ради про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] у матері [PERSON] від 31 липня 2018 № 1205/02-13 вбачається доцільним відібрання малолітньої [PERSON] у матері [PERSON] , з мотивів ігнорування відповідачкою обов`язків щодо утримання та виховання малолітньої доньки, що призвело до захворювання дитини та подальше її утримання в антисанітарних умовах на ґрунті систематичного пияцтва матері, ведення нею аморального способу життя, створення перешкод соціальним та медичним службам в наданні допомоги згідно законодавства. Вирішуючи спір, видається зазначити наступне. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умовивинної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у рядірішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чимо же він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірн спроти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур протии України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Оцінюючи докази у їхсукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідача [PERSON] до власної дитини [PERSON] , [INFO] , яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача [PERSON] на користь тієї особи або установи, де буде виховуватись дитина, аліменти, у розмірі ј частини всіх видів доход0у (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved