Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11006-008/04Р від 04.03.2004 р., відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит для споживчих цілей у розмірі 13000 доларів США, зі сплатою 14 % річних строком до 04.03.2019 р. Банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором станом на 28.05.2015 р. у відповідачки виникла заборгованість в розмірі 14119.19 доларів США, з яких: кредит 8710 доларів США; проценти 5409.19 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту 7040.42 доларів США, що за курсом НБУ становить 148130.44 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 11006-008/04Р від 04.03.2004 р. у розмірі 14119.19 доларів США та 148130.44 грн. заборгованості за пенею. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як надіслав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що 4 березня 2004 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 11006-008/04Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 13000 доларів США, строком до 4 березня 2019 року зі сплатою 14 % річних (а.с. 10-14). Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка належним чином не виконала та станом на 28 травня 2015 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 22877.13 доларів США, з яких: кредит 8710 доларів США; проценти 5409.19 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 4763.07 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення відсотків 3994.87 доларів США, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частин 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як розяснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Як вбачається з матеріалів справи, кредит [PERSON] отримала у іноземній валюті доларах США. Банком заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14119.19 доларів США (8710 доларів США за кредитом + 5409.19 доларів США за процентами = 14119.19 доларів США), та заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 148130.44 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 28.05.2015 р. становить 7040.42 доларів США. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та з відповідачки на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 11006-008/04Р від 4 березня 2004 року в розмірі 14119.19 доларів США та заборгованість за пенею у розмірі 148130.44 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь банку судові витрати у сумі 7611.33 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved