Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив наступне. [PERSON], [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Батьки у шлюбі не перебувають. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ст.126 СК України. Батьки покинули немовля у сторонніх людей, про що 11.10.2016 року працівником відділу поліції складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про покинуту дитину та доставлено її до Миколаївської дитячої лікарні №2. Під час перебування дитини в лікарні, батьки жодного разу не поцікавились її долею, не зверталися щодо повернення їм дитини на виховання, матеріальну допомогу на утримання дитини не надають. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 11.11.2016 року №999 [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 25.11.2016 року №1057 [PERSON] влаштована під опіку [PERSON], яка належно виконує свої обов'язки, має намір усиновити підопічну. Позивач просить позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав стосовно їх дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на її особовий рахунок. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справи за відсутності представника позивача та уточнив позовні вимоги, зокрема просив стягнути з кожного відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно з кожного, додавши висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду пред'явленого до них позову були повідомлені через оголошення у пресі, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надходило. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є батьками [PERSON], [INFO], а запис про батька дитини проводився відповідно до ст.126 Сімейного Кодексу (а.с.3,9). Відповідно до акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 11.10.2016 року, 11.10.2016 року о 22.05. год. за адресою: [ADDRESS] було виявлено дитину жіночої статті - [PERSON], [INFO] Вдалось встановити, що мати дитини [PERSON], батько - [PERSON]. Дитина була доставлена до Міської дитячої лікарні №2. Згідно з рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №999 від 11.11.2016 року дитині [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.5). Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1057 від 25.11.2016 року встановлено опіку над дитиною [PERSON], [INFO], опікуном призначено [PERSON], яка попереджена про відповідальність за порушення цивільних прав та законних інтересів дитини (а.с.5). За повідомленням ст. інспектора ЮП СП Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області від 14.12.2016 року у відношенні [PERSON], 1992 року народження, та [PERSON] порушено кримінальне провадження №4799 від 12.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, проводяться слідчі дії (а.с.6). Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку від 30.03.2017 року орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні встановлені підстави для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно з ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що відповідачі зобов'язані і мають можливість сплачувати на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця з кожного, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 01.02.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття на її особовий рахунок. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640 грн., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved