Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 09.01.2013 р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-07295-090113, відповідно до якої відповідачу було надано кредит у розмірі 22700,00 грн. Відповідач [PERSON] не виконує зобовязання за договором та не сплачує грошові кошти, що підлягають оплаті за його умовами. Станом на 11.01.2017 року сума заборгованості складає 47400,47 грн., просить стягнути з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» 46275,47 грн. заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. 09.01.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-07295-090113, відповідно до якого банком надано позичальнику кредит на умовах повернення коштів позивачу, встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 22700,00 грн. (а.с. 5-6). Згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед банком станом на 11.01.2017 року склала 47400,47 грн., яку складає сума заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 27194,03 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 19081,44 грн., пеня 1125,00 грн., (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК України поширюються і на відносини за кредитним договором (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобовязань. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved