Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Орган опіки та піклування Троїцької селищної ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на таке. На території Троїцького району Луганської області проживає [PERSON] , який є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Троїцького районного суду від 23.01.2013 [PERSON] була відібрана з сім`ї без позбавлення батьківських прав. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Троїцького районного суду Луганської області між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, аліменти не стягувались. Після розірвання шлюбу дитина проживала разом з матір`ю за адресою бабусі [PERSON] . Після смерті [PERSON] малолітній [PERSON] залишився проживати разом з бабусею [PERSON] яка матеріально забезпечує та утримує дитину. [PERSON] перебуває на обліку ССД Троїцької с/р, як дитина яка опинилася у складних життєвих обставинах. Відносно [PERSON] , неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1, ч.2.,ст..184 КУпАП. Батько дитини приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його навчанням у Троїцькому ліцеї, коштів на його утримання не надає. Фактично дитина знаходиться на вихованні та утриманні своєї бабусі [PERSON] . До Голови комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] написала заяву про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього - [PERSON] ., [INFO] та стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача. Представник позивача надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Рішенням Троїцького районного суду від 29.11.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10). Згідно копії довідки про склад сім`ї № 2823 від 31.08.2020 року, разом з [PERSON] проживає її онук [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно копії Наказу від 14.05.2020 року, [PERSON] взято на облік, як дитину яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.13). З копії акту обстеження умов проживання, за адресою [ADDRESS] , вбачається, що за вказаною адресою наявні всі умови для проживання малолітнього [PERSON] (а.с.14). Згідно копії відповіді Троїцького ВП ГУНП в Луганській області від 07.10.2020 року, [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності вісім разів, за ст..ст..127,175-1,178,184 КУпАП (а.с.17). З копії Характеристики Троїцького ліцею на [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] навчається у Троїцькому Ліцеї у 8-А класі, зарекомендував себе як дисциплінований учень (а.с.18). 18.09.2020 року, [PERSON] звернулась до комісії з питань захисту прав дитини з заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.19). Згідно із висновком органу опіки та піклування Троїцької селищної ради 233 від 16.10.2020, ООП Трохцької селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.22-23). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З вищеописаних документальних доказів вбачається, що [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову його виховання. Враховуючи те, що мати малолітнього [PERSON] померла, а батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд вважає, що останнього слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь особи або закладу, де буде влаштована дитина, аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивача при зверненні з позовом до суду звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути пропорційно з [PERSON] на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за вимоги про позбавлення батьківських прав та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі ст. 164, 165, 166, 180, 181, 182 СК України, Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3,

Outcome: approved