Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей записаний за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка проживає з дітьми по [ADDRESS] , де разом з ними проживає її співмешканець [PERSON] , який чинить домашнє насильство та періодично вживає алкогольні напої. [PERSON] неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення насильницьких дій, проте в судових засіданнях [PERSON] заявляла, що претензій до нього не має. Діти ставали свідками насильницьких дій стосовно їх матері [PERSON] , від чого психологічно страждали та отримували стрес. [PERSON] часто в процесі бійок та сварок втікала з дому, переховуючись будь-де, а дітей залишала з [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В службу надходили анонімні повідомлення про те, що з будинку чути дитячий крик та плач. В сім`ю неодноразово викликали поліцію. Відповідачка змінювала місце проживання з будинку [ADDRESS] на [ADDRESS] . Проте, [PERSON] нав`язливо з`являвся до них за новою адресою та залишався ночувати, а [PERSON] усвідомлюючи, що останній становить загрозу для дітей, приймала його та спільно з ним проживала. Після чергового скандалу сім`я знову стала проживати по [ADDRESS] . Помешкання за адресою потребує як капітального, так як і поточного ремонту, штукатурки, побілки, в помешканні розкидані речі, брудно, антисанітарний стан. Крім того, незважаючи на небезпеку, яку становить поведінка [PERSON] для дітей, [PERSON] і надалі продовжує проживати разом з ним, не виконує надані рекомендації, як жертві насильства, не скористалась пропозицію соціальних служб щодо тимчасового притулку. Малолітні діти [PERSON] з 04 січня 2019 року перебувають на обліку служби як такі, що зазнали психологічного насильства в сім`ї, а до того часу перебували на обліку служби як такі, що проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від їх виховання. Враховуючи викладене, просить відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини із усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожен місяць, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що стала на шлях виправлення, разом із співмешканцем змінили місце проживання, переїхали разом з дітьми у [ADDRESS] , де кращі умови проживання, намагається належним чином доглядати за дітьми, прибирати в хаті, забезпечувати дітей усім необхідним. Просить в задоволенні позову відмовити. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є працівниками Шепетівського міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в судовому засіданні підтвердили обставини викладенні в позовній заяві, оскільки вони неодноразово здійснювали планові візити в дану сім`ю та про що складали відповідні акти. Свідок [PERSON] , суду пояснив, що являється співмешканцем [PERSON] Вказав, що став на шлях виправлення, перестав вживати алкогольні напої, вчиняти сварки, влаштувався на роботу, допомагає доглядати та утримувати неповнолітніх дітей [PERSON] . З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] від 27 квітня 2018 року, серії [NUMBER] від 03 серпня 2016 року та серії [NUMBER] від 15 липня 2015 року відповідно. Відомості про батька [PERSON] внесені в актовий запис про народження відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується копіями повідомлень Шепетівського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану № 1268/15.22.4-36 від 25 червня 2019 року, 1259/15.22.4-36 від 25 червня 2019 року, № 1260/15.22.4-36 від 25 червня 2019 року. Згідно наказу №3/1 від 08 січня 2019 року, виданого службою у справах дітей Шепетівської міської ради, малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку дітей, які зазнали психологічного насильства. Згідно висновку виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 01-23/2251 від 25 червня 2019 року є доцільним відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] . З висновку вбачається, що підставою прийняття зазначеного рішення були негативні характеристики на співмешканця [PERSON] , який зловживав алкогольними напоями та вчиняв домашнє насильство по відношенню до [PERSON] , свідками якого ставали діти. Крім того, [PERSON] не створила дітям належні житлово-побутові умови, помешкання по [ADDRESS] , потребує як капітального, так і поточного ремонту. Так, статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У пунктах 2-5 частини першої ст.164 СК України зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз?ясень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відібрання дітей у батьків є одним із крайніх заходів впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка стала на шлях виправлення, вживає усіх необхідних заходів для покращення умов проживання дітей. Цю обставину також підтвердив свідок [PERSON] . Встановлені у судовому засіданні обставини дають суду можливість зробити висновок, що мати дітей стала на шлях виправлення та переймається долею своїх дітей, емоційно переживає за них, намагається створити умови для проживання, матеріального забезпечення та виховання дітей. Наданий в якості доказу висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про доцільність відібрання дітей, суд оцінює критично і не вважає його обов`язковим, оскільки вважає, що після його складення відповідач змінила своє відношення до дітей. Суд, у відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується з висновком від 29 червня 2019 року про доцільність відібрання дітей у [PERSON] , оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дітей. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. З врахуванням викладеного, суд рахує можливим не погодитися з висновком органу опіки та піклування щодо наявності підстав для відібрання дітей у відповідача без позбавлення батьківських прав, оскільки таке не відповідає інтересам дітей.

Outcome: dismissed