Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 8758,12 грн. боргу за овердрафтом, за додатковим договором №2 до договору № 1808722/07-РФ01-ЗП від 29 жовтня 2007 року. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 1378 грн. понесених судових витрат. В судове засідання представник позивача подав письмову заяву, відповідно до якої підтримував заявлені вимоги, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені до нього вимоги не визнав повністю, пояснив, що з приводу заборгованості ним велись перемови із позивачем, в ході яких він зобов'язовувався повністю сплатити заборгованість до кінця поточного року, що ним і було зроблено. В зв'язку із відсутністю заборгованості відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту типового договору № 1808722/07-РФ01-ЗП від 29 жовтня 2007 року та додаткового договору №2 від 5 березня 2013 року вбачається, що банком встановлено на картковому рахунку клієнта, яким є [PERSON], ліміт дозволеного овердрафту в сумі 4 900 грн., в межах якого клієнт вправі здійснювати видаткові операції, за використання якого встановлюється процентна ставка - 36% річних. Крім цього, вказаним договором передбачено нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості за користування дозволеним овердрафтом - у розмірі 36% річних. Вказані договори підписані сторонами по справі, що свідчить про те, що сторони досягли домовленості, згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України, з усіх суттєвих умов договору та погоджувались на такі умов. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виписка за договором № 1808722/07-РФ01-ЗП за період з 5 березня 2013 року по 11 жовтня 2016 року, надана позивачем, доводить, що станом на момент звернення із позовом до суду з боку відповідача обраховувалась заборгованість. Оскільки вказаний розрахунок потребував роз'яснень представника позивача, явка останнього у судове засідання була визнана обов'язковою. Однак, в ході судового розгляду відповідачем визнавалась наявність заборгованості за кредитним договором, укладеним ним із позивачем. Відповідач, не оспорюючи вірність нарахувань сплатив повністю суму боргу, вказану у позові, на підтвердження чого надав відповідні квитанції, які підтверджують оплату [PERSON] 4020 грн. та 5 000 грн. у рахунок погашення заборгованості за наданими йому кредитними коштами, загальна сума оплати перевищує розмір заборгованості, вказаний у позові. Представник позивача у судове засідання не з'явився, 5 січня 2017 року подавав письмову заяву, згідно із якою підтримував заявлені до [PERSON] вимоги, 27 січня представником відповідача подано письмову заяву, відповідно до якої позивач не підтримує свої вимоги внаслідок їх добровільного задоволення відповідачем, однак, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України - якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Платіжне доручення № 4056-777 від 3 листопада 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1 378 гривень судових витрат (судового збору), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки [PERSON] добровільно задоволив вимоги позивача після пред'явлення позову. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: approved