Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 02.03.2015 року представником позивача було надано заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 77 256,51 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 990 598,42 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися. Від представника позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідачі жодних заяв чи клопотань не надавали, про причини своєї неявки суд не повідомили. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18.10.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11235407000 (а.с.7-17), відповідно до якого банк надає відповідачці кредит у розмірі 45 000 дол. США з кінцевим терміном повернення 18.10.2028 року та з оплатою 12,4% річних за користування. 18.10.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 150166 (а.с.117). Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Згідно зі ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 27.10.2009 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів АКІБ «Укрсиббанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами ПАТ «Дельта банк», що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.211 року та актом прийому-передачі за договором купівлі-продажу прав вимоги (а.с.44). Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Позивача перейшли всі права Банку щодо права вимоги до Відповідача за Договором. 14.03.2014 року [PERSON] було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.36-37), але вимога банку так і не виконана, кредитна заборгованість не погашена. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань заборгованість за кредитом складає 77 256,51 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 05.09.2014 року є еквівалентом 990 598,42 грн. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати в рівних частинах.

Outcome: approved