Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, інфляційних втрат, 3 % річних та судових витрат, на тих підставах, що відповідно до укладеного договору № 8939 від 21.03.2012 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000,00 грн. на строк до 20.03.2015 р., з відсотковою ставкою 11 % річних. Позичальник зобовязалася здійснювати погашення заборгованості щомісячними платежами. Однак, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач, у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 13.09. 2016 року має заборгованість яка складається з: - 4134,10 грн. - суми заборгованості за кредитом; - 174,73 грн. суми заборгованості за відсотками; - 1860,42 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом; - 7,05 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками; - 208,49 грн.- 3 % річних за тілом кредиту; - 26,53 грн. 3 % річних за простроченими процентами. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 березня 2012 року юридична особа Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Ощадбанк»), і [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], уклали кредитний договір № 8939, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення та платності кредитні кошти в сумі 30000,00 гривень, зі сплатою за користування кредитом 11 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 20.03.2015 р. Позичальник зобов'язалася погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.11-15/. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Ощадбанк», та особисто [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 30000,00грн. Відповідно до п.8.1 кредитного договору, він набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов?язань по цьому договору /а.с.11-15/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 13.09.2016 року позичальник має заборгованість за кредитом 4134,10 грн. /а.с.6/. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11,00 % річних. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Ощадбанк» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 13 вересня 2016 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 174,73 грн. /а.с.6/. Відповідно до положення ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Ощадбанк» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами нараховані інфляційні втрати за неповернутим кредитом у сумі 1860,42 грн. і відсотками у сумі 7,05 грн. /а.с.16/. Щодо позовних вимог про стягнення 3 відсотків річних суд виходить з наступного. Аналізуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України у сукупності з положеннями кредитного договору, суд приходить до переконання, що цивільно-правова відповідальність боржника [PERSON] настає за прострочення виконання зобовязання у порядку, передбаченому договором, а саме п.5.2 кредитного договору. Отже, нарахування 3 % річних за прострочення зобовязання боржнику [PERSON] буде фактично подвійною мірою відповідальності, адже відповідно до умов договору йому може бути нараховано пеню за прострочення сплати кредиту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних безпідставними. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Ощадбанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по заборгованості за кредитним договором № 8939 від 21.03.2012 р. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживала заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу\~статті 60 ЦПК України\~\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачене укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків за користування кредитом та інфляційних нарахувань підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних задоволенню не підлягають. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1327,43 грн. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 420,00 грн.

Outcome: partial