Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Військово-цивільна адміністрація міста Лисичанська Луганської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] записаний відповідно ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Сім`я [PERSON] потрапила в поле зору служби у справах дітей у березні 2012 року, коли [PERSON] потрапив до комунального закладу «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» у зв`язку з тим, що його мати зловживала спиртними напоями, ухилялася від виконання батьківських обов`язків, не створила умов для проживання та розвитку. Спеціалісти служби у справах дітей проводили роботу з матір`ю, яка була направлена на профілактику вживання алкоголю, підвищення її виховного потенціалу, рівня знань щодо емоційного інтелекту. 13.04.2012 року матері було винесено офіційне попередження про невиконання батьківських обов`язків, вона була попереджена, що у випадку ухилення від виконання батьківських обов`язків може бути позбавлена судом батьківських прав. В червні 2012 року [PERSON] був повернутий на виховання матері. З 2014 року родина перебувала на обліку в комунальному закладі «Лисичанський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді», як сім`я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. [PERSON] періодично відвідувалася за місцем проживання: [ADDRESS] , проводилися профілактичні бесіди. 07.02.2014 року [PERSON] було винесено офіційне попередження щодо невиконання батьківських обов`язків. Адміністрація Лисичанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 25 також проводила профілактичну роботу з матір`ю та дитиною. З метою підтримки родини, [PERSON] надавалася благодійна допомога речами та шкільним приладдям. Відповідач не працювала, дохід сім`ї складала державна допомога одинокої матері. Незважаючи на те, що відповідач не працювала і весь час була вдома, але і за сином не доглядала. Малолітня дитина приходила до школи з невиконаними уроками та у брудному одязі. Для надання [PERSON] часу для виправлення ситуації: влаштування на роботу, приведення житла у задовільний стан, їй запропоновано влаштувати сина на навчання в Сєвєродонецьку обласну загальноосвітню школу-інтернат, де, за її заявою, він навчався з 2016 по 2019 рік. На літні канікули [PERSON] забирала сина до дому. У серпні 2019 року [PERSON] до Комунального закладу «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» доставив інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області. Зі слів дитини, мати вигнала його з дому та більше місяця він бродяжить та живе на вулиці. [PERSON] був дуже голодний та у брудному одязі. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 05.08.2019 року, санітарний стан помешкання незадовільний, по дому розкидані речі та поламані меблі, на кухні безлад та брудний посуд, мати перебувала у алкогольному сп`янінні. Мати повідомила, що вона не хоче виховувати сина, він їй не потрібен. 15.10.2019 року [PERSON] за направленням обласного дитячого лікаря-фтизіатра був влаштований до Кремінської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернату. Відповідач, [PERSON] , не зверталася письмово або особисто в службу у справах дітей Лисичанської міської ради з питанням про подальшу долю дитини. Фактично з серпня 2019 року відповідач не бачила сина та не намагалася з`ясувати місце його перебування. На підставі викладеного просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Лисичанська Луганської області, батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до призначення опікуна над ним. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Лисичанська Луганської області, РНОКПП [NUMBER] , на користь тієї особи або установи, де буде виховуватися її дитина, аліменти на її утримання в розмірі 1/4 всіх видів її доходів щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 25.06.2020 року ухвалою суду відкриття провадження у цивільній справі № 415/3689/20 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 17.11.2020 року відповідач надала письмову заяву про визнання позовних вимог. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає відповідачку такою, що не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмову заяву про слухання справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05.07.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 479. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статі 135 Сімейного кодексу України №00023677758 від 15.08.2019 року, наданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 479. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст.. 135 СК України. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Управлінням адміністративних послу Лисичанської міської ради № 19047 від 01.10.2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 28.03.2012 року, [PERSON] поміщений до Комунального закладу «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» у зв`язку з тим, що його мати зловживала спиртними напоями, ухилялася від виконання батьківських обов`язків, не створила умов для проживання та розвитку дитини. Згідно з офіційним застереженням про невиконання батьківських обов`язків по вихованню дітей від 13.04.2012 року, [PERSON] винесено офіційне попередження про невиконання батьківських обов`язків, вона була попереджена, що у випадку ухилення від виконання батьківських обов`язків може бути позбавлена судом батьківських прав. Згідно з офіційним застереженням про невиконання батьківських обов`язків по вихованню дітей від 27.02.2014 року, [PERSON] винесено офіційне попередження про невиконання батьківських обов`язків, вона була попереджена, що у випадку ухилення від виконання батьківських обов`язків може бути позбавлена судом батьківських прав. Згідно з клопотанням № 112 від 26.04.2016 року, директор Лисичанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 Лисичанської міської ради Луганської області Чорна Н.В. звернулась до Начальника служби у справах дітей Лисичанської міської ради Логвиненко С.В. з проханням включити сім`ю [PERSON] до профілактичного рейду. Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 05.08.2019 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , в будинку відсутні світло, газ, вода, в кімнатах брудно, туалет відсутній. Мати, [PERSON] зловживає спиртними напоями, вона не створила належні умови для розвитку та відпочинку сина, а також недостатньо приділяє уваги вихованню сина. Згідно з інформацією № 524 від 05.08.2019 року, наданою Комунальним закладом «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей», дитина, [PERSON] , [INFO] , знаходиться в центрі з 03.08.2019 року. Мати не створила умов для повноцінного існування та всебічного розвитку дитини. Згідно з поясненнями від 19.08.2019 року, наданими [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] [INFO] , вона не може створити повноцінних умов для життя дитини, згідна з позбавленням її батьківських прав. Згідно з наказом начальника Служби у справах дітей Лисичанської міської ради №16 від 26.082019 року, [PERSON] поставлено на облік з 26.08.2019 року, як дитину, яка проживає у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, та яка зазнала психологічного, економічного насильства. Згідно з актом про факт передачі дитини від 15.10.209 року, адміністрація Комунального закладу «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» передала дитину, [PERSON] до Кремінської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернату. Згідно з довідкою № 478 від 15.10.2019 року, виданою Кремінською обласною загальноосвітньою санаторною школою-інтернатом, [PERSON] навчається в 7 класі в Кремінської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернату з 15.10.2019 року та знаходиться на неповному держзабезпеченні. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мотивувальна частина Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право: на всебічний розвиток, виховання, освіту, повагу до її людської гідності; на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; на пільги, встановлені законом, при працевлаштуванні після закінчення строку перебування у зазначеному закладі. Відповідно до ч. 2 ст. 248 СК України, влаштування дитини до закладу, зазначеного у частині першій цієї статті, не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилилась від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, не заперечує цей факт та позов визнала, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів не суперечать закону та відповідають інтересам дітей. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14) ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2102 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved