Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батьки дітей знаходяться у шлюбі, але мешкають окремо. [PERSON] , мешкає у м. Лисичанську, з сім`єю не проживає, вихованням дітей не займається, матеріально не допомагає. [PERSON] з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Побутова характеристика, яка надана головою вуличного комітету, показує, що [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями, не приділяє достатньо уваги дітям, залишала їх с бабусею на декілька днів. Малолітня дитина [PERSON] навчається у 6 класі Лисичанської ЗОШ №29. Педагогічна характеристика свідчить, що хлопчик зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. Школу відвідує [PERSON] систематично, пропусків уроків без поважних причин немає. Вихованням дитини займається бабуся по лінії матері [PERSON] . Збоку бабусі спостерігається постійний контроль та допомога онуку. Вона систематично цікавиться навчанням та успіхами хлопчика, відвідує батьківські збори. Адміністрація ЗОШ № 29 клопотала про тимчасове влаштування дітей в сім`ю бабусі [PERSON] , у зв`язку із тим, що мати покинула дітей та виїхала з іншим чоловіком до м. Тернівка, Дніпропетровської області. Дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає. Мати не приділяє увагу стану здоров`я своїх дітей, малолітні діти відвідують лікарню разом з бабусею. 30 січня 2017 року [PERSON] в службі у справах дітей написала заяви на ім`я міського голови, в якій вказує, що бажає залишити в своїй сім`ї [PERSON] і [PERSON] до прийняття рішення виконавчим комітетом Лисичанської міської про призначення її опікуном над онуками. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] Для дітей створені усі умови для розвитку та відпочинку, в квартирі чисто та затишно. Бабуся допомагає [PERSON] у навчанні, цікавиться його досягненнями у школі та. Діти бажають і в подальшому жити з бабусею. На підставі викладеного просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] передати органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до встановлення опікуна над ними. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Привілля Луганської області, ідентифікаційний [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, ідентифікаційний [NUMBER] , аліменти на користь тієї особи або установи, де будуть виховуватись її діти у розмірі 1/6 всіх видів їх доходів на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 02.03.2020 року ухвалою суду прийнято до свого провадження справу 415/943/17 та призначено справу до розгляду. 23.06.2020 року представником позивача надане письмове клопотання про долучення письмових доказів: лист Служби у справах дітей, характеристика на родину, подяка, довідка про склад сім`ї, заява опікуна. 2.10.2020 року відповідачем [PERSON] надана письмова заява про слухання справи у її відсутність. 3.12.2020 року представником позивача надана заява про відкладення слухання справи. 4.12.2020 року представником позивача надана заява про залучення правонаступника. 29.01.2021 року відповідачем [PERSON] надана заява про неможливість прибуття в судове засідання. 29.01.2021 року представником позивача надане письмове клопотання про виклик свідків. 15.03.2021 року представником позивача надана заява про залучення правонаступника. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає відповідачів такими, що не виконують належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. Представник позивача Гончарова Н.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, підтвердила факти, викладені в позові, та просила суд задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що постійного місця для проживання не має, співмешкає з чоловіком, який не є батьком дітей, не працює. З дітьми на даний час не проживає, адже, вони мешкають у місті Лисичанську, а вона у Києвській області. Батьківські збори не відвідує, матеріально допомагає, коли є можливість раз в шість місяців, телефонує дітям щодня. Коли приїжджає до Лисичанська , то намагається зустрічатися із дітьми за місцем реєстрації. Декілька років назад вона переїхала разом із донькою до Київської області, де і проживала із нею два роки, отримувала гроші як біженка. Сина тоді із собою не забрала, він залишився проживати разом із бабусею, яка не дає їй сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи від нього не надходило. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю відповідачки [PERSON] та бабусею дітей. Відповідачка зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається, постійно міняє чоловіків, грошей дітям майже не надсилає, ніде не працєю. Мешкає з одруженим чоловіком. Доньку брала на місяць, спали втрьох відповідачка, онука та чоловік, з яким проживає відповідачка. З дитини - доньки зняла сережки та відала до ломбарду, щоб отримати гроші для покупки алкоголю. Маленьку дитину посилали до магазину, щоб вона купувала пиво відповідачці та її співмешканцю. Дітьми відповідачка зовсім не цікавиться, вони їй не потрібні. Дітям відповідачка телефонує, але вони не бажають спілкуватися з відповідачкою. Неповнолітні діти в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] пояснили, що не бажають проживати разом із матір`ю. Про них піклується лише бабуся, покупає їм одяг, годує. Батька батька не бачили вже давно, де він проживає їм нічого не відомо. Мати своїх батьківських обов`язок не виконує. Їх влаштовує життя разом із бабусею [PERSON] . Вислухавши представника позивача, відповідачку, свідка, неповнолітніх дітей, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 10.10.2011 року виконавчим комітетом Привільської міської ради Луганської області, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 47. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 07.04.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 225. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Згідно з характеристикою, складеною головою вуличного комітету, [PERSON] , проживала за адресою: [ADDRESS] , до 2014 року з бабусею та молодшою донькою [PERSON] , 2011 року народження. Старший син [PERSON] , 2004 року народження не проживав з матір`ю з дошкільного віку. Хлопчика виховувала бабуся [PERSON] За період проживання за вищевказаною адресою [PERSON] вела аморальний спосіб життя, часто залишала дітей з прабабусею, вихованням дітей не займалась. Згідно з побутовою характеристикою, складеною головою будинкового комітету від 12.10.2011 р., за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована з березня 1986 року. Проживала з матір`ю [PERSON] . За період проживання за вищевказаною адресою [PERSON] не однократно була помічена у нетверезому стані, в сумнівних компаніях, при цьому з нею знаходився син, який бачив поведінку та стан матері. Останній рік [PERSON] за вказаною адресою не проживає, сином не цікавиться, матеріально йому не допомагає. Згідно з довідкою №528 від 28.12.2016 року, наданою КЗ «Лисичанська ЗОШ І-ІІ ступенів №29, [PERSON] , [INFO] , він дійсно навчається у КЗ «Лисичанська ЗОШ І-ІІ ступенів №29 в 6-му класі у 2016-2017 навчальному році. Згідно з характеристикою від 27.12.2016 року, наданою КЗ «Лисичанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №29 Лисичанської міської ради, [PERSON] навчається у школі з 2010 р. з першого класу. Вихованням дитини займається бабуся по лінії мами [PERSON] . З боку бабусі спостерігається постійний контроль та допомога онуку. Вона систематично цікавиться навчанням та успіхами хлопчика. Мати дитини - [PERSON] виїхала до м. Тернівка, Дніпропетровської області, вихованням хлопчика не займається. Батько - [PERSON] мешкає у м. Лисичанську, з сім`єю не проживає, вихованням сина не займається, матеріально не допомагає. Подружжя знаходиться у шлюбі, але разом не проживають. Згідно з клопотанням №28 від 13.10.2011 року Адміністрація Лисичанської ЗОШ І-ІІ ступенів №29 звернулася до начальника служби по справам дітей м. Лисичанська [PERSON] з клопотанням про надання допомоги у позбавленні батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з медичними довідками від 28.12.2016 р., [PERSON] перебуває на обліку в дитячій поліклініці м. Привілля з травня 2014 р., [PERSON] , [INFO] - з народження, та проживають за адресою: [ADDRESS] , з бабусею [PERSON] , мати дітьми не займається. Згідно з поясненнями класного керівника, [PERSON] від 12.10.2011року, [PERSON] навчається у школі №29 м. Лисичанська з 01.09.2011р.. Вихованням дитини займається бабуся по лінії мами [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] вихованням хлопчика не займається. Батько - [PERSON] мешкає у м. Лисичанську, з сім`єю не проживає, вихованням сина не займається, матеріально не допомагає. Подружжя знаходиться у шлюбі, але разом не проживають. Квартира, де мешкає хлопчик знаходиться у задовільному стані, є всі умови для нормального розвитку дитини. Згідно з поясненнями [PERSON] від 17.10.2011 р., вона виховує свого онука [PERSON] , [INFO] , батьки дитини не приймають участі у його вихованні, матеріально не забезпечують. Мати дитини [PERSON] веде аморальний спосіб життя. З поясненнями [PERSON] , її донька [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] та мають сумісних дітей. [PERSON] - з 2009 року, а [PERSON] - з 2015 року проживають разом з [PERSON] . Батьки спільно не проживають, вихованням дітей не займаються, матеріально не допомагають. Згідно з заявою [PERSON] від 30.01.2017 р., остання бажає залишити у своїй сім`ї [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з подальшим влаштуванням на правах підопічного на проживання до себе на період з 30.01.2017 р. до прийняття виконкомом Лисичанської міської ради про опіку над дітьми. Згідно з актом про обстеження житлово-побутових умов від 26.12.2016 року, [PERSON] проживає з бабусею по лінії мами [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , та з сестрою [PERSON] , [INFO] , в однокімнатній квартирі. [PERSON] виховує обох онуків, оскільки мати їх залишила та виїхала з іншим чоловіком, де зараз знаходиться невідомо, дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає. Згідно з висновком Органом опіки та піклування Лисичанської міської № 590/01-16 від 10.02.2017 та від 23.06.2020 року про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки батьки дітей ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не займаються вихованням та розвитком дітей, що також підтверджено характеристикою на родину [PERSON] від 17.06.2020 року. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №103 від 23.07.209 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] зі своїм співмешканцем, [PERSON] , який є власником будинку, та з його сином, [PERSON] . В будинку зроблений косметичний ремонт, для життя та виховання дітей створені належні умови. Згідно з характеристикою, наданою головою вуличного комітету від 19.07.2019 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з лютого 2019 року по теперішній час зі своїм співмешканцем, [PERSON] . За час проживання зарекомендувала себе з позитивного боку, в конфліктних ситуаціях з сусідами не помічена, спиртними напоями не зловживає. Згідно з листом № 147/02-14 від 21.01.2021 року, наданого Службою у справах дітей Фурсівської сільською радою Білоцерківського району Київської області, за адресою: [ADDRESS], проживала [PERSON] до жовтня 2019 року. На даний час за вищезазначеною адресою громадянка не проживає. Місце її перебування не відоме. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд критично, оцінює пояснення відповідачки, що вона бажає жити разом із дітьми та піклуватися про них, адже вони нічим не підтверджуються та не спростовуються матеріалами справи. Відповідачка ніде не працює, не має постійного житла, з дітьми рідко бачиться, матеріально не допомагає, не цікавиться їхнім життям, нічого не змінила в ставленні до дітей та їх вихованні, незважаючи на заочне рішення Лисичанського міського суду про позбавлення її батьківських прав від 21.03.2017 року. Окрім того, суд бере до уваги і думку дітей, які не бажають жити разом із матір`ю та бажають жити разом із бабусею, яка повністю займається їх вихованням та матеріально забезпечує. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] повністю ухилились від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів не суперечать закону та відповідають інтересам дітей, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved