Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

ПАТ ВіЕйБі Банк в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 45420.87 грн. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Всеукраїнський [PERSON], виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ [PERSON]» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Уповноваженою особою призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. 26 серпня 2011р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» і [PERSON], укладено Кредитний договір №BLaЖГА00067089, згідно якого, позичальником отримано у ПАТ «ВіЕйБіБанк» кредит в розмірі 9000,00грн. Кредит надано на споживчі потреби. Строк дії до 23 травня 2014 року (п.2 Кредитного договору). За користування кредитними коштами встановлена плата у розмірі 10% річних, ( п. З Кредитного зговору). За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у розмірі 157.50 грн., що становить 1,75% від суми. Кредитні кошти було надано на умовах визначених п. 2.1 Кредитного договору. Згідно п. 2.5.1 Кредитного договору позичальник зобов'язувся повертати кредит та вносити черговий мінімальний платіж щомісячно, до дати встановленої у графіку у визначених сумах. [PERSON] у разі порушення виконання зобов'язань, передбачених Кредитним договором, зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції, передбачені п.п. 4.1 - 4.5 Кредитного договору. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору. Станом на 07.08.2015 р. заборгованість за Кредитним договором становить 45420.87грн. з них: -заборгованість за кредитом -5647.16 грн; -відсотки за користування кредитом - 1480.26 грн; -комісія за РО - 3150.00грн.; -штраф - 35143.45грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість. В судове засідання представник позивача, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просить застосувати позовну давність до вимоги про стягнення штрафних санкцій. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідність ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню цей строк ст. 530 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошові суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідачем порушено норми ст.1054 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Матеріалами справи підтверджується, що Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» і [PERSON] , 26.08.2011р. укладено кредитний договір №BLaЖГА00067089, згідно якого позичальником отримано у ПАТ «ВіЕйБіБанк» кредит в розмірі 9000.00грн. терміном по 23.05.2014 р. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується та підлягає стягненню заборгованість відповідача станом на 07.08.2015р. становить 10277.42 грн. з них: -заборгованість за кредитом -5647.16 грн; -відсотки за користування кредитом - 1480.26 грн; -комісія за РО - 3150.00грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за зазначеним кредитним договором (а.с.6-7), останнє погашення відповідачем вчинено 23.01.2013 року, тож відповідно до письмової заяви відповідача про застосування позовної давності, вимога про стягнення штрафу в розмірі 35143.45 грн. не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.79-81 ЦПК України судовий збір у розмірі 1218 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Беручи до уваги кредитний договір

Outcome: partial