Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказує, що 13.05.2008 року згідно кредитного договору №2 6-Б/6-В [PERSON] отримав в банку кредит в сумі 650947 грн. під 19,09% річних з кінцевим терміном повернення 12.05.2033 року. Відповідач постійно порушує умови повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами та станом 01.03.2014 року заборгованість за кредитом становить 1270351,04 грн. 13.05.2008 року було укладено договір поруки із [PERSON] Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1270351,04 грн. та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву, якою просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.21,23). Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 13.05.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № 2 6-Б/6-В (далі кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 650947 грн. в порядку і на умовах визначених цим договором за програмою «Перше житло». Вказані кошти були надані позичальнику на проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 13.05.2008 року, згідно якого позичальник придбав у власність нерухоме майно: квартиру за адресою: м. Луцьк, вул. Бринського, 2/33. Відповідно до п.п. 1.3.,1.4. кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 19,09% відсотків на рік, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості, при розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Банк надав позичальнику кредит строком до 12.05.2033 року (а.с.4). Банк виконав свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором та надав [PERSON] кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 488 від 13.05.2008 року (а.с.7). Відповідно до п. 4.2.4. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3. цього договору, а також у випадку невиконання умов, передбачених у п. 4.3.6 цього договору (а.с.4). 23.09.2013 року позивачем була надіслана претензія позичальнику про погашення заборгованості, однак остання була залишена без реагування (а.с.15). Як вбачається із розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, заборгованість [PERSON] становить 1270351,04 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 645394,46 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 442875,09 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 84870,76 грн., штрафи за порушення умов кредитного договору 65094,70 грн., індекс інфляції на ануїтетний платіж по кредиту 32116,03 грн. (а.с.13-14). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Згідно п. 5.2. кредитного договору у разі прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Із п. 5.3. кредитного договору встановлено, що у разі прострочення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4. цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору за кожен випадок (а.с.5). В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 26-Б/6-ВП1, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] поручився перед кредитором за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають із кредитного договору: повернення кредиту до 12.05.2033 року, сплати відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 19,09%, сплати інших платежів, передбачених кредитним договором, сплати можливих штрафних санкцій (штраф,пеня). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вказаним положенням законодавства кореспондують п.п. 1.2.-1.3. договору поруки (а.с.6). Поручителю була направлена вимога про погашення заборгованості за договору кредиту, однак відповідач [PERSON] залишив її без реагування (а.с.16). Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, доводів позивача не спростували, доказів належного виконання зобовязань не подали, а тому суд приходить до висновку, що з останніх слід солідарно стягнути 1270351,04 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 1827 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved