Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк»(далі Банк) 12 вересня 2016 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що між сторонами було укладено договір банківського обслуговування б/н від 04 лютого 2013 року, відповідно до умов якого фізичній особі-підприємцю [PERSON] було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №26008053709735 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку у розмірі 9 400 грн. зі сплатою відсотків, винагороди, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань, станом на 25 серпня 2016 року загальна сума заборгованості становить 39 324 грн. 88 коп., яка складається з: 9 400 грн. основної суми заборгованості за кредитом, 11 720 грн. 07 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 15 112 грн. 81 коп. заборгованості за пенею, 3 092 грн. заборгованості за комісією. Тому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості та сплачені судові витрати у вигляді судового збору та оголошення у пресі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги Банку підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками з повідомленням, причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги Банку необхідно задовольнити. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 639 цього Кодексу якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно до ст. 1054 цього Кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Докази, які надані суду, свідчать про наступне. [PERSON] 04 лютого 2013 року було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої цього ж дня між сторонами було укладено договір банківського обслуговування б/н (а.с. 11). Відповідно до вказаної заяви, а також Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 12-23, 30) фізичній особі-підприємцю [PERSON] було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №26008053709735 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку у розмірі 9 400 грн. зі сплатою одноразової комісії 3,5% від суми ліміту, 32 відсотків річних та інших передбачених тарифами банку платежів (а.с. 24-26). Довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів передбачено, що відповідачу 04 лютого 2013 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 400 грн., а з 31 січня 2014 року 9 400 грн. (а.с. 27). У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за вищевказаною угодою, згідно розрахунку (а.с. 28-29) станом на 25 серпня 2016 року загальна сума заборгованості становить 39 324 грн. 88 коп., яка складається з: 9 400 грн. основної суми заборгованості за кредитом, 11 720 грн. 07 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 15 112 грн. 81 коп. заборгованості за пенею, 3 092 грн. заборгованості за комісією. Тому суд вважає вимоги Банку обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1378 грн. та за розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» 420 грн., які є судовими витратами та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved