Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в свою користь заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 16.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Стверджує, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Стверджує, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, відповідач у порушення умов кредитного договору не виконав свої зобовязання за вказаним договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2015 року має заборгованість у сумі 17336,42 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3039,67 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 11195,02 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1800,00 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 801,73 грн. штраф (процентна складова). З огляду на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому просить позов задоволити. У судове засідання представник позивача не зявився, однак одночасно із позовом подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, а також відповідач був повідомлений шляхом поміщення оголошення про виклик його до суду в пресу, а саме, газету «Високий замок» та «Урядовий курєр», тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. На підставі ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, хоча всі умови договору істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення стають однаково обовязковими для виконання сторонами. Внаслідок цього відповідач заборгував позивачу 17336,42 грн. Окрім того, позивачем правомірно нараховано відповідачу заборгованість по процентах за користування кредитом 11195,02 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1800,00 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 801,73 грн. штраф (процентна складова). При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обовязків. Невиконання, або неналежне виконання умов договору тягне за собою наслідки, які обумовлені даним договором, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити. Позивачем, згідно з платіжним дорученням №IHВ90B18FV від 10 лютого 2016 року понесені витрати за розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 420,00 грн. та згідно з платіжним дорученням №IHВ90B18FW від 10 лютого 2016 року понесені витрати за розміщення оголошення в газеті «Високий замок» в розмірі 250,02 грн. Вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved