Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Наприкінці листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [NUMBER], що розташовується в [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно наскладалось, заповів [PERSON] Позивач звернулася до Бориспільського районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок [NUMBER], що розташовується в [ADDRESS]. У судове засідання [PERSON] не з'явилася. Її представник [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Представник Сеньківської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з'явився. Сільський голова [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, серії [NUMBER] (а.с.5). За час свого життя, а саме: 28 лютого 1995 року [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде йому належати на день смерті, заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.6). У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №306/2015 від 26 серпня 2015 року, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальної конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.25). Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. Як вбачається з довідки №816 від 18 листопада 2015 року, виданої Сеньківською сільською радою Бориспільського району, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], був побудований у 1970 році. Житловий будинок побудований без порушень забудови з внесенням даних до по господарської книга за №1017 (а.с.13). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний будинок. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок [NUMBER] з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується по [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved