Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач, кредитор, Банк) звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що [PERSON] (далі відповідач, позичальник, клієнт) має заборгованість станом на 29.07.2015 року в сумі 58413,06 (Долар США) яка складається: із заборгованості за кредитом 14163,39 (Долар США), заборгованості по процентам за користування кредитом 14871,45 (Долар США); заборгованості за комісією 958,36 (Долар США); пеня 28419,86 (Долар США) та враховуючи стягнуту суму рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 26.12.2012 року, в розмірі 34638,63 (Долар США), просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 23774,43 (Долар США), що за курсом 22.03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.07.2015 року та складає 523750.69 грн. та судовий збір при зверненні до суду. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 06.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено строковий кредитний договір № ZRZ0AE00003956 на суму 20881,04 у валюті долар США, зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 05.06.2012 року, однаквідповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірі і у строки, передбачені кредитним договором. Тому позивач за захистом свого права звернувсь до суду. 29.01.2016 року позивач надав суду уточнюючу позовну заяву в якій уточнив позовні вимоги та зазначив, що за період з 05.10.2012 року по 16.01.2016 року відповідач за кредитним договором від 06.06.2007 року № ZRZ0AE00003956 має заборгованість 28698,42 дол. США, що за курсом 24.18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.01.2016 року складає 693927,80 грн. яка складається з наступного: заборгованості по процентам за користування кредитом 5936,46 дол. США; заборгованості за пенею 22761,96 дол. США., та судовий збір при зверненні до суду в розмірі 10408,92 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, день і місце розгляду справи через сільську раду за місцем свого проживання. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності відповідача на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк»з урахуванням того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» назва якого підтверджується витягом із Статуту який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України був укладений строковий договір № ZRZ0AE00003956 від 06.06.2007 року з [PERSON] відповідно до якого, банк надає позичальнику кредит терміном до 05.06.2012 у сумі 20881,04 дол. США (а.с. 8-9) а відповідач зобовязується виконати умови договору. Суд зазначає, що підпис відповідача на договорі підтверджує його згоду на умови договору із забезпеченням виконання Позичальником зобовязань за даним договором виступає Мерседес-Бенс, а також всі інші види застави іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобовязання. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору, грошові кошти були передані позичальнику на придбання автомобіля шляхом перерахування на рахунок №26201601005477 у вигляді не поновлювальної кредитної лінії. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору відповідач зобовязувавсь повернути кредит у строки передбачені у договорі, а саме: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно розділу 7 кредитного договору (а.с.9) З договору випливає, що Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 0,84 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Згідно п. 7.4 Договору при порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості. В п. 4.1 Договору передбачено, що позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач скориставсь кредитними коштами, однак ухиляється від сплати заборгованості за кредитом. Тому відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 26.12.2012 року (а.с.51) з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за даним кредитним договором яка складана станом на 04.10.2012 року в сумі 34638,63 дол. США, що відповідає 276866,57 грн. відповідно курсу НБУ ( яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 14163,39 дол. США, заборгованості по процентам в сумі 9781,64 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 958,37 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань в сумі 9735,23 дол. США. В матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 26.12.2012 року, що в свою чергу дає підставу суду вважати, що на день розгляду справи в суді зобовязання відповідача перед Банком не виконано, а тому продовжують існувати цивільні правовідносини. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували б, що Банк одержав задоволення за рахунок заставлено майна, згідно Договору (а.с.8). Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~Таким чином заборгованість [PERSON] перед Банком за по кредитному договору № ZRZ0AE00003956 від 06.06.2007 за період з 05.10.2012 року по 16.01.2016 рік, становить у розмірі 28698,42 дол. США, що за курсом 24,18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.01.2016 року складає 693927,80 грн. яка складається з наступного: заборгованості по процентам за користування кредитом 5936,46 дол. США; заборгованості за пенею 22761,96 дол. США. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач в свою чергу не спростувала доводи позивача викладені в позовній заяві. Суд, дотримуючись норм закону, принципів законності та справедливості, всебічного і повного дослідження матеріалів справи зазначає, що на час розгляду справи в суді сторонами договір № ZRZ0AE00003956 від 06.06.2007 року не був припинений, [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, рішення Індустріального суду м. Дніпропетровськ від 26.12.2012 року не виконано, тому враховуючи вище наведене вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами тому підлягає до задоволення та стягнення з відповідача боргу за період з 05.10.2012 року по 16.01.2016 рік у розмірі 28698,42 дол. США, що за курсом 24,18 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.01.2016 року становить 693927,80 грн.. \~\~Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 10408,92 грн., що стверджується розрахунковим документом (а.с.47,48).

Outcome: approved