Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 22.07.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № PLXRRX10405277 від 04.04.2007 року в сумі 10761,07 грн. та понесені судові витрати - 243,60 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору від 04.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 6750,73 гривні зі сплатою процентів за користування ним за ставкою 12,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов»язання позичальник не виконує. Станом на 02.07.2015 року його загальна заборгованість перед банком складає 95311 грн. 99 коп., з якої: 38975 грн. 73 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1984 грн. 68 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 54351 грн. 58 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 488 грн. 62 коп. - штраф (процентна складова). Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2011 року з відповідача [PERSON] на користь банку по вказаному договору було стягнуто заборгованість у сумі 85339 грн. 54 коп., тому остаточна заборгованість відповідача становить 10761 грн. 07 коп. У судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що вказаний кредит оформив на прохання [PERSON], яку знав раніше, так як її батьки проживають в [ADDRESS], тобто, на території тієї ж сільської ради що й він. Олена обіцяла йому працевлаштування у якійсь кременчуцькій фірмі, в якій працювала сама, а взамін прохала оформити кредит на його ім»я для придбання ноутбука для фірми. Запевняла, що всі платежі по вказаному кредиту сплачуватиме фірма. В одному з магазинів м. Кременчука (назви він вже не пам»ятає) було оформлено цей кредит. Ноутбук і документи на нього забрала [PERSON]. Таким чином, він оформив кредити у чотирьох банках. Коли з нього почали вимагати платежі, він зрозумів, що його ошукали, а тому відразу звернувся із заявою до міліції про шахрайські дії [PERSON] Те, що він особисто підписував заяву від 4.04.2007 року та надавав свої паспортні дані - не заперечує. Після рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2011 року від сплатив банку в погашення боргу 8000 грн. У судовому засіданні представник третьої особи - ВДВС Глобинського РУЮ, державний виконавець Закржевський Ю.В. повідомив, що на примусовому виконанні у ВДВС у період з 9.12.2013 року по 31.08.2015 року перебував виконавчий лист № 2-694, виданий 4.09.2013 року Октябрським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 85339.54 грн. На даний час виконавче провадження завершено на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно на примусове виконання вказаний виконавчий документ не надходив. В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які платіжні документи чи їх копії, які б свідчили про погашення заборгованості боржником за рішенням суду. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № PLXRRX10405277 від 04.04.2007 року [PERSON] отримав споживчий кредит на придбання товару у розмірі 6750,73 гривень на строк з 04.04.2007 року по 04.04.2008 року з умовою сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 165, 39 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту - 1125.12 грн. Позичальник зобов»язався щомісячно з 23 по 28 число надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 765 грн. 71 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із тіла кредиту, відсотків, винагороди, комісії. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. Станом на 02.07.2015 року його загальна заборгованість перед банком складає 95311 грн. 99 коп., з якої: 38975 грн. 73 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1984 грн. 68 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 54351 грн. 58 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 488 грн. 62 коп. - штраф (процентна складова) . Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2011 року, яке набрало законної сили, з відповідача [PERSON] на користь банку - позивача по вказаному договору вже було стягнуто 85339 грн. 54 коп., тому різниця складає 9772.45 грн. (95311,99 - 85539,54), а разом зі штрафами (відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 488 грн. 62 коп. - штраф (процентна складова)) його остаточна заборгованість становить 10761,07 грн. (9772.45 +500+488.62). Як достовірно встановлено у засіданні, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2011 року не виконано. За ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконав зобов'язань за кредитним договором № PLXRRX10405277 від 04.04.2007 року, і, як наслідок, допустив прострочену заборгованість по кредиту, врахувавши вищенаведені норми закону, відсутність заяви про застосування позовної давності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Заперечення відповідача на позов до уваги судом не взяті з наступних підстав. Вказаний кредитний договір у судовому порядку недійсним не визнано. Відповідач, за його твердженням, з таким позовом до суду не звертався, хоча після укладення договору минуло більше 8 років. Будучи дієздатною особою, особисто підписав заяву від 4.04.2007 року, був ознайомлений з умовами договору (що ним в засіданні не заперечувалося), надав банку недостовірну інформацію про роботу в ПП «Піщаний» на дату укладення кредитного договору, що вбачається з постанови слідчого СВ Кременчуцького МУ ГУМВС України в Полтавській області Голушко З.В. від 17.06.208 року та з тексту заяви від 4.04.2007 року. Таким чином, оскільки умови укладеного дійсного договору не виконані є правові підстави для застосування правових наслідків встановлених законом. Відповідно до квитанції Приватбанку № 4117.309.1 від 24.10.2012 року, виданої на ім»я відповідача, останній сплатив 8000 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору PLXRRX10405277. Вказана сума врахована позивачем при визначенні остаточної заборгованості. Так, з розрахунку вбачається, що станом на 25.10.2012 року (тобто після проведення вказаного платежу) за позичальником не числиться заборгованість по тілу кредиту у сумі 6750.73 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив сплату ним судового збору в сумі 243,60 грн. Вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved