Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу у розмірі 2149,16 грн. за спожиту електричну енергію, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] користується електроенергією, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку із чим за період з 27.01.2016 по 14.07.2017 у неї виник борг у сумі 2149,15 грн. Ухвалою судді від 13.01.2021, позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали на усунення її недоліків. Відповідно до ухвали судді від 13.01.2021 позивачеві необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру. Вказану ухвалу, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, представник позивача отримав 19.01.2021. 28.01.2021 представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» Вінецька Н.І. надіслала до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 2102 грн. Строк усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, згідно вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України, позивачем дотримано. Ухвалою судді від 29.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 05.03.2021, яке було відкладено на 31.03.2021, через першу неявку у судове засідання відповідача у справі. Учасники справи в судове засідання, призначене на 31.03.2021, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] з 22.01.2002 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 02.02.2021 № 01-71/1222. Між позивачем та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією № 10600053 від 22.01.2013., відповідно до якого позивач надає відповідачу за адресою: [ADDRESS] , електричну енергію, а відповідач зобов`язується оплачувати її вартість (а.с.6-9). Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно розрахунку заборгованості за електричну енергію: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , який оформлений на [PERSON] , заборгованість відповідача за період з 27.01.2016 року по 14.07.2017 рік становить 2149,15 грн. (а.с. 3). Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст.526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Беручи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено що у нього відсутній борг перед ПАТ «Запоріжжяобленерго», при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved