Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина, [PERSON], [INFO], оскільки вона не виконує батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дитини, тобто злісно ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов'язків, а тому позивач прохає суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] Крім цього зазначив, що неповнолітня дитина проживає та знаходиться на утримання бабусі, [PERSON], а тому прохав стягнути із відповідача аліменти, на утримання [PERSON], в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача, органу опіки та піклування Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, Галушко С.С., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав заявлений позов та прохав задовольнити. Справу прохав розглянути без його участі. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. В заяві також вказала, що з 2005 року не проживає разом з дитиною, з цього часу її не бачила. Змоги утримувати дитину не має. Представники третіх осіб, служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області та служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с.7). Згідно довідки Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області № 995 від 02 вересня 2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрований проживаючим в [ADDRESS] однак фактично проживає разом з бабусею, [PERSON], [INFO], в [ADDRESS] (а.с.8). Із акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 14 червня 2016 року вбачається, що остання з 2005 року проживає в будинку по [ADDRESS] разом із своїм онуком, [PERSON]. [PERSON] приділяє належну увагу онуку, він чистий, охайний, доглянутий і забезпечений всім необхідним: одягом, взуттям, продуктами харчування, шкільним приладдям (а.с.9). Згідно висновку виконавчого комітету Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 16.06.2016 року, опікунська рада вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] (а.с. 10). Із довідки Озерської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кобеляцької районної ради Полтавської області № 114 від 22.09.2016 року вбачається, що [PERSON] навчається в 9 класі даної школи. До смерті його батька, [PERSON], [PERSON] знаходився на утриманні та вихованні батька. Мати, [PERSON] взагалі участі в житті сина не приймала, у школі не з'являлася жодного разу (а.с.11). Згідно інформації служби справах дітей Кодимської районної державної адміністрації, [PERSON] на протязі тривалого терміну перебуває в полі зору служби у справах дітей Кодимської райдержадміністрації як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. З даною громадянкою постійно проводиться профілактична робота щодо належного виконання батьківських обов'язків, створення належних житлових побутових умов проживання. Мати постійно потребує контролю усіх соціальних служб, представників місцевого самоврядування (а.с.13). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, [PERSON], [INFO], а тому її слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання свого сина, [PERSON], суд вважає за необхідне стягувати із відповідача, на користь особи, з якою буде проживати та на утриманні якої знаходитиметься дитина, чи установи, в якій вона перебуватиме, аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду, 17.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів, відповідно до ст.367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. В задоволенні позову органу опіки і піклування Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в частині стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] слід відмовити, оскільки дана особа не є опікуном чи піклувальником неповнолітнього [PERSON]. Враховуючи, що при подачі позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., то дану суму слід стягнути із відповідача на користь позивача. Крім цього, при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, а тому із відповідач, на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial