Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача по справі - ПАТ «ВіЕс Банк» не прибув, однак від них поступила заява, в якій просять справу слухати в їхню відсутність, позов підтримують повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, який просять задоволити, не заперечують проти заочного рішення суду. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлені вчасно рекомендованою кореспонденцією. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України /постановляє заочне рішення/. Суд, перевіривши матеріали справи, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. ст. 3, 59 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 27.08.2008 року між ПАТ «Фольксбанк» правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 62-45 на підставі якого банк надав останній грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5 % та кінцевим строком погашення не пізніше 24.08.2018 року. /а.с.3-7/. В забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору №62-45 від 27.08.2008 року було укладено також договір поруки з [PERSON] від 25.06.2009 р. / а.с. 8/. Згідно ч.2 п. 1 ст. 553, п.1, 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Однак, відповідачі по справі свої зобов'язання по кредитному договору не виконують і станом на 20.10.2014 року в останніх утворилася заборгованість: по кредитному договору № 62-45 від 27.08.2008 року в сумі 11 899, 55 доларів США, що еквівалентно 154 113 грн. 69 коп. і яка складається з: 10789,81 доларів США, що еквівалентно 139 741 грн. 21 коп. - заборгованість по кредиту; 1041, 56 доларів США, що еквівалентно 13489 грн. 48 коп. - заборгованість по відсотках; 68, 18 доларів США, що еквівалентно 883 грн. 02 коп. - пеня /а.с.10-11/. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч.2 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В судовому засіданні також встановлено, що 29.04.2014 р. за вих. №09-3/9039 та 27.08.2014 р. за вих. №09-3/19182 [PERSON] було направлено вимоги з метою добровільно погасити заборгованість. Однак, остання належним чином не відреагувала /а.с.12-13/. У зв'язку з цим дану суму кредитної заборгованості в солідарному порядку слід стягнути з відповідачів по справі [PERSON], [PERSON] в користь ПАТ «ВіЕс Банк» /а.с.17/. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази, прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 526,527,530,554,610,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved