Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору № 014/0025/74/86647 від 21.03.2008 р. в сумі 17245,08 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 288491,72 грн., в т.ч.: 14158,43 доларів США (236855,37 грн.) заборгованість за кредитом, 993,77 доларів США(16624,71 грн.) - заборгованість за відсотками, 2092,88 доларів США (35011,64 грн.) пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, а також просило стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» - [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо подавав до суду письмові заяви, в яких просив зменшити розмір пені оскільки вона значно перевищує розмір збитків, а його сімя перебуває у важкому матеріальному становищі. В судовому засіданні 27.07.2015 року [PERSON] позов визнав частково, вказав, що визнає позов в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках, а нараховану пеню просив скасувати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, про дату час та місце розгляду справи була неодноразово належним чином повідомлена. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.03.2008 року [PERSON] (відповідач) звернувся до ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») з заявкою-анкетою на отримання кредиту під заставу. В свою чергу цього ж дня [PERSON] (відповідачка) подала до ВАТ «[PERSON] Аваль» заявку-анкету поручителя для кредиту під заставу. На підставі цього, 21 березня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] (відповідач) в письмовій формі було укладено Кредитний договір № 014/0025/74/86647 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] (відповідач) кредитні кошти в розмірі 16000,00 доларів США для придбання обєкту нерухомості, а саме нежитлового приміщення загальною площею 55,00 кв.м, розташованого за адресою вул. Макуха, 15 м. Тлумач Івано-Франківської області (ст. 1 п.п. 1.1.1, 1.1.2 Кредитного договору) (а.с. 20-28). Відповідно до статті 1 п.1.2 Кредитного договору за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати проценти, які розраховуються на основі процентної ставки, розмір якої на дату укладення договору складав 13,00 % річних. У відповідності до статті 7 Кредитного договору, [PERSON] (Відповідач) зобовязався повернути позивачу кредитні кошти та сплатити проценти частинами: шляхом щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору) (а.с. 29-33). Повернення суми кредиту та процентів повинно було проводитись щомісячно в дату зазначену в Графіку, шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника в сумі, достатній для сплати чергового ануїтетного платежу. [PERSON] (відповідач) одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти в сумі 16000,00 доларів США,що підтверджується меморіальним валютним ордером № 04LF7062 від 21.03.2008 року (а.с. 19). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 16 п. 16.3 Кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно. Сплата пені здійснюється в порядки та строки, передбачені для здійснення ануїтет них платежів за кредитом або в будь-якій інший день за згодою або на вимогу кредитора. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобовязання. Виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за вказаним Кредитним договором забезпечується іпотекою нерухомості, визначеної в п.1.1.3 Кредитного договору, а саме іпотекою однокімнатної квартири, загальною площею 36,8 кв.м, розташованої за адресою вул. Шевченка, 8/7, м. Тлумач Івано-Франківської області, яка на момент укладення договору належить майновому поручителю [PERSON] (відповідачка) (ст. 5 п. 5.1. Кредитного договору). Додатково в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») (Позивач) та [PERSON] (Відповідачка) був укладений Договір поруки № 014/0025/74/86647 від 21.03.2008 року (надалі договір поруки), відповідно до умов якого [PERSON] (відповідачка, поручитель) зобовязалась солідарно відповідати перед банком (позивач, кредитор) за виконання [PERSON] (відповідач, боржник) зобовязань в повному обсязі за Кредитним договором № 014/0025/74/86647від 21.03.2008 року, укладеним між боржником ([PERSON]М.) та кредитором (ПАТ «[PERSON] Аваль»). Відповідно до п. 3.1. договору поруки поручитель ([PERSON]Б.) прийняла на себе обов'язок нести солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків (а.с. 34-35). [PERSON] (відповідач) прийняті на себе зобовязання за Кредитним договором щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів, та інших платежів належним чином не виконував та допустив виникнення заборгованості. Так, станом на 04.02.2015 року заборгованість [PERSON] (Відповідач) перед позивачем по Кредитному договору складала 17245,08 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 288491,72 грн., в т.ч.: 14158,43 доларів США (236855,37 грн.) заборгованість за кредитом, 993,77 доларів США (16624,71 грн.) - заборгованість за відсотками, 2092,88 доларів США (35011,64 грн.) пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором (а.с. 6-9). Вищевказаний розрахунок позивача відповідачами та письмовими доказами по справі не спростовані. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 9 Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в т.ч. прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Кредитор вправі предявити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадках, визначених у п. 9.2. Кредитного договору. Позичальник зобовязаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобовязань за Кредитним договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її предявлення (ст. 9 п. 9.3 Кредитного договору). Оскільки [PERSON] (Відповідач) належним чином не виконував своїх зобовязань за Кредитним договором, позивачем, у відповідності до ст. 9 п. 9.2. Кредитного договору та до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, 29.01.2015 року йому було надіслано вимогу про дострокове виконання зобовязань за Кредитним договором та погашення грошових зобовязань за Кредитним договором (а.с. 36). Як передбачено ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки. Пунктом 3.4 Договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником повністю або частково всіх або окремих боргових зобов'язань перед банком за Кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. Згідно п. 3.5. Договору поруки поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому банком в письмовій вимозі, протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги банку. 29.01.2015 р. ПАТ «[PERSON] Аваль» направив [PERSON] (Відповідач) вимогу про виконання грошових зобовязань за кредитним договором, в якій вимагав дострокового погашення всієї заборгованості за Кредитним договором (а.с. 36). Також, у відповідності з вимогами ст. 554 ЦК України, п. 3.4 Договору поруки, 29.01.2015 року [PERSON] (Відповідачка) було надіслано вимогу про виконання грошових зобовязань за договором поруки та погашення заборгованості за Кредитним договором (а.с. 37). Однак, як боржником, так і поручителем (відповідачі по справі) заборгованість по кредитному договору не була погашена у вказані у вимогах строки. Враховуючи вищевказане, позовні вимоги щодо стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом в розмірі 14158,43 доларів США (236855,37 грн.) та заборгованості за відсотками - 993,77 доларів США (16624,71 грн.) є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків кредитора, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. Як зазначив Верховний Суд України в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», зазначене положення закону є правом, а не обовязком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки. Відповідно до п. 27 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Як вбачається із розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів справи, відповідач [PERSON] частково здійснював погашення заборгованості по кредиту та відсотках (останній платіж 26.01.2015 року), хоча із деякими порушенням визначеного договором графіку, намагаючись дотримуватись погодженого графіку платежів та їх розміру. Крім того, на даний момент стягнення з відповідачів неустойки (пені) в розмірі, зазначеному позивачем, ставить їх у вкрай важке матеріальне становище, оскільки однокімнатна квартира, яка передана в іпотеку банку для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, придбана за кредитні кошти для створення належних житлових умов для сімї відповідачів, у них на утриманні перебуває малолітній син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с. 100), а єдиним доходом їхньої сімї є заробітна плата [PERSON] в Тлумацькій ЦРЛ, яка становить у середньому 1550,0 грн. щомісячно (довідка Тлумацької ЦРЛ № 167 від 28.07.2015 року а.с. 99) Враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що розмір нарахованої пені (35011,64 грн.) становить значну суму від загальної суми заборгованості за кредитом, який був отриманий відповідачем у валюті, а до моменту судового розгляду курс долара США по НБУ зріс майже у 5 разів, враховуючи співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, суд приходить до висновку про те, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора, боржника буде реалізація судом передбаченого частиною 3 статті 551 ЦК України права на зменшення розміру неустойки до суми 5000,0 грн., оскільки навіть у випадку сплати відповідачами основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами та зазначеної суми пені, банк не зазнає збитків та отримає заплановану вигоду у повній мірі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Таким чином, з врахування того, що відповідачі не надали суду будь-яких доказів, які спростовують наявність заборгованості за кредитом та відсотками перед позивачем за Кредитним договором № 014/0025/74/86647 від 21.03.2008 року, суд вважає, що позов слід задовольнити часткового та стягнути з відповідачів: [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача заборгованістьстаном на 04.02.2015 р.в сумі 15152,20 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 253480,08 грн., а саме 14158,43 доларів США (236855,37 грн.) заборгованість за кредитом, 993,77 доларів США(16624,71 грн.) - заборгованість за відсотками, а також стягнути 5000,0 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2884,91 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 553, 554, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial