Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що її батько [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав у с.Гандрабури Ананьївського району Одеської області, по день своєї смерті, тобто по 8 червня 2020 року. При житті батько склав два заповіти на все своє майно на ім`я своєї співмешканки [PERSON] , які були посвідчені Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області 08 грудня 1993 року за реєстровим №58 та 29 квітня 2010 року за реєстровим №26. Так як спадкоємець за заповітом [PERSON] померла [INFO] , тобто до відкриття спадщини [PERSON] і останній свою волю не змінив, то вона, як спадкоємець першої черги споріднення за законом, претендує на спадщину батька, а саме на земельну ділянку площею 2,06 га, яка розташована на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №286957, виданого 07 вересня 2005 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області. В позовній заяві позивачка зазначила, що після смерті батька відкрилася спадщина. До складу спадщини [PERSON] ввійшла вищезазначена земельна ділянка. В поточному році вона звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, тобто за місцем відкриття спадщини, з метою отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, але державний нотаріус, в результаті ретельного вивчення поданих документів, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відмову тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. Як зазначає позивачка в позовній заяві, що дійсно вищевказаний термін був нею пропущений в зв`язку з тим, що вона після смерті батька, тривалий час хворіла, погано себе почувала, при цьому, лікарі певний час не могли визначитися з діагнозом її захворювання. Після встановлення точного діагнозу вона лікувалася від гострого бронхіту, та відповідно за станом здоров`я не мала можливості вчасно прибути до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області та подати відповідну заяву щодо прийняття спадщини. Відповідно до позовної заяви позивачка є студенткою першого року навчання, освітнього ступеню «магістр» факультету музичної та хореографічної освіти Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського. В зв`язку з постійними заняттями навіть у суботній день і в зв`язку з тим, що на всій території України діяли карантинні обмеження, встановлені та пов`язані зі стрімким поширенням короновірусної інфекції, при цьому дані обмеження періодично посилювалися безпосередньо в місті Одесі та Одеській області, в зв`язку з погіршенням епідеміологічної ситуації в даному регіоні, то при даних обставинах вона була обмежена в певних діях, пов`язаних із прибуттям за місцем відкриття спадщини для вирішення спадкового питання. Позивачка вважає, що неспроможність в зв`язку з хворобою, а також запровадження заходів обмеження при поширенні короновірусу, в тому числі і в пересуванні в умовах карантину, повна зайнятість в учбовому закладі при навчальному процесі, причинами поважними, пов`язаними із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що суттєво перешкоджали її зверненню до нотаріальної контори в строки встановленні статтею 1270 ЦК України. Зокрема, в позовній заяві позивачка зазначила, що вона єдина претендує на переоформлення у якості спадкового майна земельної ділянки, яка належала [PERSON] . Офіційно батько шлюб зі співмешканкою [PERSON] не реєстрував, а її сестра [PERSON] , померла [INFO] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. З урахуванням викладеного, позивачка [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою та просить в прохальній частині: - винести рішення, котрим визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визначити їй [PERSON] , додатковий строк для подання заяви до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, котра залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 18 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.34). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 18 лютого 2021 року за вихідним №491/170/21/1123/2021 на адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з доданими до неї документами (а.с.35). З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі не скористався своїми процесуальними правами та не подав до суду відзив на позовну заяву та не пред`явив зустрічний позов в установлені в ухвалі про відкриття провадження строки. В подальшому, 17 березня 2021 року головуючим суддею у справі після виконання всіх завдань визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 31 березня 2021 року (а.с.43). У судове засідання 31 березня 2021 року сторони по справі не з`явилися. При цьому, в матеріалах справи міститься заява позивачки від 18 лютого 2021 року (а.с.32), в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання Ананьївського міського голови від 09 березня 2021 року (а.с.37-38), в якому зазначено, що міська рада немає заперечень проти позову та просить справу розглядати без участі представника відповідача. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників процесу, враховуючи заяву позивача, клопотання представника відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачкою у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Гандрабури, Ананьївського району, Одеської області, та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданий 30 березня 1999 року Іванівським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.7-8). Позивачка звернулася до суду з позовною заявою та просить суд: - винести рішення, котрим визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визначити їй [PERSON] , додатковий строк для подання заяви до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, котра залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Ганрабури, Ананьївського району, Одеської області, помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Згідно копії довідки №146 виданої 13 січня 2021 року Ананьївською міською радою (а.с.15), спадкодавець [PERSON] , 1942 року народження, дійсно мав реєстрацію місця проживання та постійно проживав за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Гандрабури, по день смерті, тобто по [INFO] . Особи, які мали реєстрацію місяця проживання та постійно проживали разом із гр. [PERSON] по день смерті, тобто по [INFO] відсутні. Як зазначається в позовній заяві, що після смерті батька позивачка [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадщини [PERSON] ввійшла вищезазначена земельна ділянка площею 2,06 га, яка розташована на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №286957, виданого 07 вересня 2005 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області. Судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №286957 виданого 07 вересня 2005 року Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 15 лютого 2005 року №45, спадкодавець [PERSON] володів земельною ділянкою площею 2,06 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Гандрабурівської сільської ради (а.с.17). Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частино 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Змістом статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10 липня 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що в відомостях про батьків позивачки [PERSON] зазначений батьком спадкодавець [PERSON] (а.с.10). З наведеного вище вбачається, що позивачка відноситься до спадкоємців першої черги. В даній справі спадкування здійснюється за законом. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно із частино 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вже зазначалося в позовній заяві, що позивачка звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, тобто за місцем відкриття спадщини, з метою отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, але державний нотаріус, в результаті ретельного вивчення поданих документів, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відмову тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. В підтвердження відмови державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , позивачкою до позовної заяви було додано відповідний лист державного нотаріуса від 02 лютого 2021 року вихідний №104/01-16 (а.с.6). При цьому, в листі від 02 лютого 2021 року державний нотаріус Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. (а.с.6), зазначила наступне, що станом на 19 січня 2021 року спадкова справа на майно [PERSON] , померлого [INFO] не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63217983, виготовлений 19 січня 2021 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.30). Крім того, в листі від 02 лютого 2021 року державний нотаріус Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. також зазначила, що при житті [PERSON] склав два заповіти на все своє майно на ім`я [PERSON] , які були посвідчені Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області 08 грудня 1993 року за реєстровим №58 та 29 квітня 2010 року за реєстровим №26. При цьому, [PERSON] , померла [INFO] , тобто до відкриття спадщини [PERSON] і останній свою волю не змінив. Зазначене вище, а саме те, що гр-ка [PERSON] , померла [INFO] , підтверджується наявною в матеріалах копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2016 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.12). Також з листа державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. (а.с.6) вбачається, що позивачкою [PERSON] пропущений 6-ти місячний термін для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України, а тому прийняти від неї заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не є можливим, в зв`язку з чим рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом строк позивачка не звернулася до нотаріуса або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про прийняття спадщини. При цьому, в позовній заяві позивачка зазначає, що дійсно вищевказаний термін був нею пропущений в зв`язку з тим, що вона після смерті батька, тривалий час хворіла, погано себе почувала, при цьому, лікарі певний час не могли визначитися з діагнозом її захворювання. Після встановлення точного діагнозу вона лікувалася від гострого бронхіту, та відповідно за станом здоров`я не мала можливості вчасно прибути до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області та подати відповідну заяву щодо прийняття спадщини. Зокрема, позивачка в позовній заяві зазначила, що вона є студенткою першого року навчання, освітнього ступеню «магістр» факультету музичної та хореографічної освіти Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського. В зв`язку з постійними заняттями навіть у суботній день і в зв`язку з тим, що на всій території України діяли карантинні обмеження, встановлені та пов`язані зі стрімким поширенням короновірусної інфекції, при цьому дані обмеження періодично посилювалися безпосередньо в місті Одесі та Одеській області, в зв`язку з погіршенням епідеміологічної ситуації в даному регіоні, то при даних обставинах вона була обмежена в певних діях, пов`язаних із прибуттям за місцем відкриття спадщини для вирішення спадкового питання. В підтвердження вищезазначеного позивачкою [PERSON] було додано: довідку КНП «ЦПМСД №10» Одеської області відповідно до якої вона в період з 27 листопада 2020 року по 14 грудня 2020 року хворіла гострим бронхітом (а.с.14), та довідку з «Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського» від 21 грудня 2020 року, з якої вбачається, що позивачка [PERSON] є студенткою першого року навчання, освітнього ступеня «Магістр» спеціальності 014 «Середня освіта (Хореографія», денної форми навчання, факультету музичної та хореографічної освіти Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського IVрівня акредитації (а.с.16). З урахуванням наведених обставин в позовній заяві та доданих позивачкою в підтвердження доказів судом встановлено, що причина пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є поважною, що унеможливлювало її звернення до нотаріальної контори. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 2 статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, має намір прийняти спадщину, зазначила причину пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлена в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved