Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 10.01.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 005-16953-010408 від 01.04.2008 року в сумі 1532 грн. 87 коп. та понесені судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. Мотивував тим, що останній не виконує зобов»язання по договору, внаслідок чого станом на 23.11.2013 року утворилася заборгованість по кредиту в сумі 1532 грн. 87 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача згодний. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв, письмового заперечення на позов не направив. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. 01.04.2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого згідно статуту є ПАТ «Дельта Банк» , та фізична особа - [PERSON], уклали кредитний договір № 005-16953-010408, відповідно до пункту 1.2. якого банк відкрив відповідачу, як держателю, картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав платіжну картку та ПІН-код до неї, здійснював її обслуговування на умовах викладених в Тарифному пакеті VISA Прибуткова Акційний ( Додаток № 1 до договору), та в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками і Умовах надання картки. Банк надав держателю [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., що передбачена п.1.3 договору. Ліміт кредитної лінії в сумі 1000 грн. встановлювався банком самостійно. За умовами цього пункту банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії . Відповідно до договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Згідно договору, [PERSON], як держатель картки, зобов»язався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/ або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. За п.2.3. кредитного договору держатель (позичальник) мав сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією, та/або овердрафт за ставками, які зазначені в Тарифах, тобто 29,9% річних. Банк свої зобов»язання по договору виконав. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 23.11.2013 року, згідно розрахунку наданого позивачем, має заборгованість на загальну суму 1532,87 грн. з якої : - 1512,95 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 19,92 грн. - заборгованість за відсотками. З розрахунку банку вбачається, що останній платіж був внесений відповідачем у квітні 2009 року. Тобто, позивач про порушення свого права дізнався наступного місяця, коли не надійшов черговий платіж позичальника. До суду звернувся лише 10.01.2014 року, тобто з пропущенням трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заява відповідача про застосування строку позовної давності не надходила, тому підстав для її застосування суд не має. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконав зобов'язань за кредитним договором від 01.04.2008 року, і, як наслідок, допустив прострочену заборгованість , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив сплату ним 6.12.2013 року судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. Вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved