Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 9 583,03 доларів США. Позов мотивований тим, що 18.01.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № 10-Ф/08, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 17 839,00 доларів США на строк до 16.01.2015 року зі сплатою за користування кредитними коштами 11,9 % річних. У зв'язку з невиконання [PERSON] своїх зобов'язань з погашення кредиту, банк змушений був звернутись до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості, за яким 26.10.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення суду про стягнення заборгованості станом 01.09.2010 року в сумі 12 999,26 доларів США та 836,37 грн. Рішення суду набуло законної сили, а 17.12.2013 року кредит було погашено. Однак, за фактичну кількість днів користування кредитом, тобто за період з 02.09.2010 року по 16.12.2013 року, банком було нараховано проценти на суму залишку кредиту, а у зв'язку із їх несвоєчасною виплатою - ще й пеню. Таким чином, згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] складає 2 128,16 доларів США заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 5 883,26 доларів США пені за несвоєчасну сплату кредиту за період з 08.04.2011 року по 16.12.2013 року, а також 1 571,61 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 08.04.2011 року по 07.04.2014 року. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю Рудковська А.С. не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення суду не заперечувала. У задоволенні заяви відповідача щодо застосування до позовних вимог про стягнення процентів позовної давності просила відмовити, оскільки згідно розрахунку заборгованості, [PERSON] добровільно погасив заборгованість поза межами трирічного строку. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В ході судового розгляду надала письмові заяву та клопотання, згідно яких проти позову заперечувала, просила застосувати до вимог про стягнення процентів позовну давність, а також просила зменшити розмір пені до 100,00 доларів США, мотивуючи складними життєвими обставинами та незадовільним матеріальним становищем її довірителя. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представників сторін та без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав. 18.01.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 10-Ф/08. Відповідно до умов пункту 1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 17 839,00 доларів США на строк до 16.01.2015 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 11,9 % річних. Згідно умов пункту 3.1.4. договору, проценти за користування кредитом розраховуються за фактичну кількість днів користування на суму фактичного залишку на позичковому рахунку. Пунктом 3.1.7. договору передбачено, що проценти нараховуються банком за зобов'язаннями позичальника за період з дня одержання кредиту до дня його погашення; проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої пунктом 3.1.10. договору, а саме у розмірі 12,9 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом, а також пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення відповідно до умов пункту 3.3.4. договору. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.10.2010 року по справі № 2-6917/10 задоволено позов ПАТ «АБ «Укргазбанк» та стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 01.09.2010 року в сумі 12 999,26 доларів США та 836,37 грн. [PERSON] погасив 17.12.2013 року суму заборгованості за кредитом, яка була визначена вказаним судовим рішенням. Враховуючи умови кредитного договору, банк нарахував позичальнику заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, за період з 02.09.2010 року по 16.12.2013 року на суму фактичного залишку на позичковому рахунку, розмір яких після часткового добровільного погашення складає 2 128, 16 доларів США. Крім того, банком відповідно до умов пункту 5.3., нараховано [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 7 454,87 доларів США. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1054 цього ж Кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ході судового розгляду відповідачем заявлено про застосування до вимог банку позовної давності. Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень частин 3 та 4 статті 267 цього ж Кодексу, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості по кредитному договору та виписки по кредитному рахунку, проценти за користування кредитними коштами нараховувались [PERSON] за період з 02.09.2010 року по 16.12.2013 року включно. Однак, за період з 02.09.2010 року по 03.05.2011 року [PERSON] сплатив проценти, а тому заявлена у даному позові сума нарахованих процентів в розмірі 2 128,16 доларів США фактично нарахована за період з 04.05.2011 року по 16.12.2013 року. Таким чином, подана відповідачем заява про застосування позовної давності підлягає до часткового задоволення в межах нарахованих процентів з 04.05.2011 року по 08.04.2011 року, а заявлений позов в цій частині не підлягає до задоволення на суму 120,25 доларів США. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 04.11.2014 року відповідачем заявлено про застосування судом положень статті 51 ЦК України щодо зменшення нарахованої йому пені з 7 454,87 доларів США до 100,00 доларів США. Заява мотивована тим, що на даний час [PERSON] опинився у складних життєвих обставинах, оскільки його дружина є інвалідом, а донька навчається у Тульчинському ветеринарному технікумі, а відтак він один забезпечує родину матеріально. Крім того, на даний час відповідач не має постійного місця роботи, що також негативно впливає на його платоспроможність. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги принципи розумності та співмірності розмірів нанесеної банку шкоди і нарахованої пені, суд вважає за можливе зменшити розмір останньої до 500,00 доларів США пені за несвоєчасну сплату кредиту та 500,00 доларів США за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а всього до 1 000,00 доларів США. Таким чином, до стягнення з [PERSON] на користь позивача підлягає сума у розмірі 2 007,91 доларів США у вигляді нарахованих процентів та 1 000,00 доларів США пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та процентів. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Станом на день ухвалення судового рішення, відповідно до встановленого НБ України офіційного курсу національної валюти, вартість одного долара США складає 15,41 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial