Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У вересні 2020 року Чернівецька міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення її попереднього стану. Позовна заява мотивована тим, що 13 червня 2019 року за результатами проведеної перевірки, Управлінням контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради складено протокол №1248 про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що [PERSON] самовільно розмістила огорожу з металевої сітки на землях запасу міста (огородження схилу та перекриття струмка бетонним фундаментом) між дачним участком [NUMBER] площею 0,078 га в садівничому товаристві «Рута» (кадастровий номер 7310136300:22:002:0072) та земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136300:22:002:1884. 26 липня 2019 року за результатами розгляду адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та винесено постанову №8 про адміністративне правопорушення, якою накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 29 липня 2019 року штраф [PERSON] був сплачений. Відповідно до Протоколу засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради від 26 липня 2019 року зазначено, що [PERSON] на засідання з`явилась та провину визнала. 13 листопада 2019 року до Чернівецької міської ради із заявою звернулись [PERSON] та [PERSON] щодо самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки. Спільно з працівниками міської ради та посадовою особою відділу землеустрою управління земельних ресурсів Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради було здійснено вихід на місце та обстежено земельну ділянку, яка розташована між земельними ділянками [ADDRESS] . За результатами обстеження, складено акт від 22 листопада 2019 року (із здійсненням фотофіксації) та встановлено, що обстежувану земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0200 га, самовільно приєднано до земельної ділянки [NUMBER] садівничого товариства «Рута» (кадастровий номер 7310136300:22:002:0072). Самовільно приєднана земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади міста Чернівці. Через земельну ділянку проходить струмок. Доступ до земельної ділянки відсутній, встановлено сітчасту огорожу з перекриттям струмка бетонним фундаментом. Тобто, станом на день проведення перевірки, особа самовільно використовує земельну ділянку без набуття правовстановлюючих документів на землю. 11 вересня 2020 року працівниками міської ради та посадовою особою відділу землеустрою управління земельних ресурсів Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради було здійснено повторний вихід на місце та обстежено земельну ділянку, яка розташована між земельними ділянками [ADDRESS] та встановлено, що земельну ділянку, площею 0,0200 га самовільно приєднано до земельної ділянки [NUMBER] садівничого товариства «Рута». Просить зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0200 га, яка розташована між земельними ділянками [NUMBER] в садівничому товаристві «Рута» та [ADDRESS] , шляхом демонтажу сітчастої огорожі та бетонного фундаменту. Стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 18 січня 2021 року призначено підготовче судове засідання. 22 січня 2021 року на адресу суду надійшов від представника відповідачки відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що позов не визнають, виходячи з наступного. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №195535028 від 03 січня 2020 року земельна ділянка з кадастровим №7310136300:22:002:1884 на праві власності належить [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку із зазначеним кадастровим номером на ім`я [PERSON] в матеріалах справи відсутнє. Щодо акту обстеження земельної ділянки від 18 червня 2019 року, то [PERSON] не приймала участі в обстежені земельної ділянки з кадастровим №7310136300:22:002:0072, оскільки ця земельна ділянка їй не належить, більш того у неї у власності в садівничому товаристві «Рута» земельної ділянки взагалі не має. Земельна ділянка з кадастровим №7310136300:22:002:0072 в садівничому товаристві «Рута» [NUMBER] на підставі державного акту №071699 від 07 липня 2004 року на праві власності належить [PERSON] . Вважає, що [PERSON] не може бути відповідачем по даній справі, з всіма правовими наслідками. Просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 03 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду у судовому засіданні. Аргументи учасників справи, покази свідків Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] межують. Вона доглядає за земельною ділянкою [PERSON] . Одного разу була свідком, як чоловіки за вказівкою [PERSON] заливали фундамент та встановлювали сітку на земельній ділянці біля струмка, а також зрізали дерева, які ще саджав батько [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що приглядає за будинком батьків [PERSON] . Була свідком того, як невідомі люди за вказівкою [PERSON] заливали фундамент і вирізали дерева на земельній ділянці біля струмка. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що власником земельної ділянки [ADDRESS] (кадастровий номер 7310136300:22:002:1884), була [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно довідки Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області спадкоємцями на спадщину після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.10, 23-24, 129). Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки, площею 0,078 га (кадастровий номер 7310136300:22:002:0072), що по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.11). Також в матеріалах справи міститься Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, виданий на ім`я [PERSON] (а.с.79). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 червня 2019 року встановлено, що [PERSON] самовільно розмістила огорожу з металевої сітки на землях запасу міста (огородження схилу та перекриття струмка бетонним фундаментом) між дачним участком та житловим будинком [PERSON] (а.с.18). Постановою по справі про адміністративне правопорушення №8 від 26 липня 2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно протоколу засідання адміністративної комісії [PERSON] на засіданні провину визнала. Як вбачається з квитанції від 29 липня 2019 року штраф [PERSON] сплачений (а.с.8, 25-26). Відповідно до актів обстеження земельної ділянки, яка розташована між земельними ділянками [NUMBER] в садівничому товаристві «Рута» (кадастровий номер 7310136300:22:002:0072) та [ADDRESS] від 22.11.2019 року та від 11.09.2020 року вбачається, що обстежувану земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0200 га самовільно приєднано до земельної ділянки [NUMBER] садівничого товариства «Рута». Самовільно приєднана земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці. Через земельну ділянку проходить струмок. Доступ до земельної ділянки відсутній, встановлено сітчасту огорожу з перекриттям струмка бетонним фундаментом (а.с. 5-9, 12 -17). Мотивувальна частина Позиція суду Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши і оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування /оренду/ або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно ст.83 Земельного Кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Даючи аналіз наведеним нормам процесуального закону, суд не має права з власної ініціативи збирати докази по справі на підтвердження чи спростування обставин зазначених сторонами, а лише за відповідним клопотанням учасника справи. Виходячи з даних вимог закону, дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд, приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що саме [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0200 га, яка розташована між земельними ділянками [NUMBER] в садівничому товаристві «Рута» та [ADDRESS] . Як зазначено в позовній заяві, що самовільно зайнята частина земельної ділянки була приєднана до земельної ділянки [NUMBER] в садівничому товаристві «Рута» (кадастровий номер 7310136300:22:002:0072). Проте, власником земельної ділянки [NUMBER] в садівничому товаристві «Рута» (кадастровий номер 7310136300:22:002:0072) є [PERSON] , а не відповідачка [PERSON] . Із наданих до позовної заяви актів обстеження земельної ділянки від 11 вересня 2020 року та від 22 листопада 2019 року не вбачається, що саме [PERSON] захопила спірну земельну ділянку (а.с.5, 12). Крім цього, відсутні дані щодо фактичних меж та площі самовільно зайнятої земельної ділянки, які були б підтвердженні відповідними висновками експертів. У вказаних вище актах обстеження земельної ділянки є посилання лише на орієнтовну площу самовільно зайнятої земельної ділянки. Проте належних та допустимих доказів з визначенням чіткої площі самовільно зайнятої земельної ділянки та її конфігурації позивачем не надано. Викопіювання з топографічного плану м. Чернівці не підтверджує факт самовільно зайнятої [PERSON] земельної ділянки, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці та не встановлює фактичну межу та площу даної земельної ділянки. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог, а сукупність досліджених в судовому засіданні доказів не дає підстав для задоволення позовних вимог Чернівецької міської ради. Згідно ст. 141 ЦПК України, в разі відмови позивачу в задоволенні позовних вимог судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed