Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

ПАТ «ВБР» 31.10.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11112,35 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 16.01.2013 р. між сторонами був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.84016.003, та відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок №262580000729134 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг. Відповідач своєчасно не сплачував заборгованість по кредиту, що й призвело до утворення заборгованості. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станомна 21.10.2016 року має заборгованість за кредитом в сумі 11112,35 грн. з яких: 2996,90 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 3190,29 грн. прострочена заборгованість по процентам; 4925,16 грн. заборгованість за штрафами та пенею. В судове засідання представник позивача не зявився, наддавши суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечує, просить відмовити у повному обсязі, застосувавши строк позовної давності. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, 16.01.2013 р. між сторонами був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.84016.003, та відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок №262580000729134 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг (а.с.14-17). Останній платіж по сплаті нарахованих штрафних санкцій проведено 27.03.2014 року. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, дата 27.03.2015 року є датою виконання зобовязань і з цієї дати почався строк позовної давності, визначений, в даних правовідносинах ст.258 ЦК України в один рік, яки сплив 28.03.2015 року. Звернення до суду відбулося 31.10.2016 року тобто зі спливом спеціальної позовної давності. Таким чином суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності в частині стягнення заборгованості за штрафами та пенею в сумі 4925,16 грн. Щодо стягнення простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 2996,90 грн. та прострочена заборгованість по процентам в сумі 3190,29 грн., разом 6187,19 грн., в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню понесені позивачем судові витрати в розмірі задоволених позовних вимог 6187,19*100%/1112,35=56% - задоволених позовних вимог, 1378*56%/100%=771,68 грн. сума судових витрат, що підлягає стягненню

Outcome: partial