Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області. Заява заявника обґрунтована тим, що 20 грудня 2005 року Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 20 вересня 2004 року №312 їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №160236, згідно якого у власність передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,98 га на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5120282800:01:002:0260. Оригінал державного акту зберігається у заявника. Як зазначає заявниця в заяві, що під час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №160236, Ананьївскою райдержадміністрацією була допущена помилка в зазначенні прізвища його власника, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Крім того, заявниця вказує, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, його власником є [PERSON] . Тому, з урахуванням викладеного в заяві заявниця [PERSON] звернулася до суду та просить: 1. Прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 2. Встановити факт належності їй [PERSON] , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №160236, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 20 грудня 2005 року на підставі розпорядження від 20 вересня 2004 року №312 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,98 га на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5120282800:01:002:0260. Ухвалою від 15 лютого 2021 року відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження та призначено проведення судового засідання на 25 березня 2021 року (а.с.17). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження запропоновано заінтересованій особі подати пояснення щодо заяви з наданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується пояснення, а також документами, що підтверджують надіслання (надання) пояснення і додані до нього докази іншим учасникам справи. З матеріалів справи вбачається, що в зазначені в ухвалі про відкриття провадження у справі заінтересована особа своїм процесуальним правом на надання пояснення щодо заяви не скористалася. У судове засідання з розгляду справи 25 березня 2021 року сторони по справі не з`явилися. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася. При цьому, 24 березня 2021 року до суду надійшла заява заявниці, в якій вона просить провести розгляд справи без її участі та задовольнити заяву (а.с.20). Також у судове засідання не з`явився представник заінтересованої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, про дату, час та місце проведення якого був повідомлений належним чином (а.с.23). Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від представника заінтересованої особи не надходило, причини своєї неявки суду не повідомляв. При цьому, у відповідності до положень частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи, їх листів та клопотань, в яких вони висловлюють свої позиції по суті справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та представник заінтересованої особи. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка та зареєстрована в с.Кохівка, Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.3-5). Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON] , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №160236, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 20 грудня 2005 року на підставі розпорядження від 20 вересня 2004 року №312 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,98 га на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5120282800:01:002:0260. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З заяви вбачається, що 20 грудня 2005 року Ананьївською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 20 вересня 2004 року №312 їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №160236, згідно якого у власність передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,98 га на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5120282800:01:002:0260. Оригінал державного акту зберігається у заявника. При цьому, до матеріалів справи заявницею [PERSON] було додано копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №160236 виданого 20 грудня 2005 року (а.с.6), з якого вбачається що вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий на ім`я « [PERSON] », відповідно до якого остання на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 20 вересня 2004 р. №312, є власником земельної ділянки площею 3,98 га, яка розташована на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5120282800:01:002:0260. З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку виданого 20 листопада 2020 року вбачається, що [PERSON] 28 травня 2019 року в Державному реєстрі прав було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 3,9815, яка розташована на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5120282800:01:002:0260 (а.с.7). Також, слід звернути увагу на те, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області прізвище заявниці пишеться на українській та російській мові однаково, як « [PERSON] ». З урахування викладеного, під час розгляду справи судом встановлено, що при видачі 20 грудня 2005 року заявниці [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №160236 було зроблено технічну помилку, а саме зроблено технічну помилку в перекладі та написанні її прізвища, та зазначено її прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме встановлення факту належності вказаного документу дає змогу реалізувати права на спадщину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог заявником, суд також встановив підтвердження того факту, що при видачі правовстановлюючого документу, було зроблено суттєву помилку у написанні прізвища заявника в державному акті на право приватної власності на землю, а саме вказано прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », а тому на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, вважає, що заявлені вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved