Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] (далі-відповідач). В позовній заяві позивач вказав, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. на підставі договору б/н від 25.09.2013. Кредит надавався у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на веб-сайті ПАТ КБ «Приватбанк», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з Договором, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто не виконав договірні зобов'язання. Відповідач станом на 30.06.2017 має заборгованість на суму - 32871, 94 грн., яка складається з наступного: 1905,97 грн. - заборгованість за кредитом, 25724,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1541,52 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Про час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Крім того, надав заяву про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. В судовому засіданні, яке відбулося 19.10.2017 позивач позов визнала частково, а саме: заборгованість за кредитом визнала на суму-1905,97 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом визнала на суму-18000, 00 грн., заборгованість за пенею та комісією визнала на суму-3200,00 грн., штраф (фіксована частина) визнала на суму- 500, 00 грн., штраф (процентна складова), не визнала на суму- 1541, 52 грн, В судовому засіданні пояснила, що бажає укласти мирову угоди з позивачем у зв'язку із чим просила оголосити перерву в судовому засіданні. В судове засідання 07.11.2017 не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань не надала, про час та місце розгляду справи позивач повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази суд приходить до наступних висновків. Відповідач дійсно отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. на підставі договору б/н від 25.09.2013. Кредит надавався у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на веб-сайті ПАТ КБ «Приватбанк», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з Договором, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто не виконав договірні зобов'язання. Відповідач станом на 30.06.2017 має заборгованість на суму - 32871, 94 грн., яка складається з наступного: 1905,97 грн. - заборгованість за кредитом, 25724,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1541,52 грн. - штраф (процентна складова). Вищезазначені обставини підтверджуються дослідженими у справі письмовим доказами. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 2 ст.549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно частиною 3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Проте штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У даному випадку саме пеня (зазначено позивачем у позовній заяві як заборгованість за пенею та комісією), як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за змістом кредитного договору пеня (комісія) визначається як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6- 2003цс15. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 500,00 грн. та в сумі 1541,52 грн., задоволенню не підлягають. В свою чергу згідно умов кредитного договору відповідач взяла на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та здійснювати погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує в повній мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту та процентів за ним є право кредитора вимагати повернення всієї суми кредиту та процентів за кредитом. Доказів належного виконання зобов'язань відповідачем суду не надано. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви позивача в частині стягнення з відповідача наступної заборгованості: 1905,97 грн. - заборгованість за кредитом, 25724,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а всього на загальну суму - 30830,42 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1500,63 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial