Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Орган опіки і піклування Рожищенської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідач є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. В шлюбі вона не перебувала, батько дитини записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач не створює належного догляду за дитиною, не цікавиться її життям і здоровям, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. В березні дитину направлено в обласний притулок для дітей. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] та стягнути з відповідача в користь дитини аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. У\~ відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що відповідач є матірю малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується відповідно копією свідоцтва про народження. 04 березня 2019 року малолітню [PERSON], [INFO] направлено в обласний притулок для дітей Волинської облдержадміністрації, як таку, яка самовільно залишила місце проживання, що підтверджується направленням від 04.2019 року. Відповідно до характеристики, наданої Іваночивською сільською радою Рожищенського району Волинської області від 2018 року, вбачається, що відповідач з дитиною зареєстровані в [INFO], ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Факт неналежного виконання відповідачем батьківських обовязків підтверджується також іншими письмовими доказами: актами обстеження умов проживання дитини та відповідача, інформацією ЗОШ с. Іванчиці, поясненнями [PERSON], [PERSON], зверненнями Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, з яких видно, що відповідач недобросовісно виконує свої обвязки. Згідно висновку органу опіки і піклування Рожищенської районної державної адміністрації від 26.03.2019 №1022/43/219, видно, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обовязків, не здійснює належного догляду за дитиною, не цікавиться її життям та здоровям, зловживає спиртними напоями, ображає свою малолітню дитину, ніде не працює. Вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проявляє турботи про стан її здоров'я та належні умови зростання, тому суд приходить до висновку, що її слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Встановлені обставини обєктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи та поясненнями учасників судового розгляду. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, відповідач в добровільному порядку допомоги по утриманню дитини не надає, працює, інших обставин, що б мали істотне значення при вирішенні позову немає, тому з останньої слід стягувати в користь малолітньої [PERSON], [INFO],\~на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України, в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір в сумі 768,40 грн. за дві позовні вимоги слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.164, 166, 180, 184, 193 СК України,

Outcome: approved