Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором № 11304722000 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер договору було змінено на № 11304722001) від 27.02.2008 року у розмірі 1 018 306,68 грн. та стягнення судових витрат, посилаючись на такі обставини. 27.02.2008 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 11304722000 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер договору було змінено на № 11304722001) за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 80 000,00 дол. США строком погашення до 27.02.2026 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів з розрахунку 11,90 % річних. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 27.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №182794. Однак [PERSON] встановлені договором терміни повернення наданого їй кредиту та терміни сплати відсотків за кредитом не виконує. В судове засідання представник позивача не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про місце, дату та час розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідачів, враховуючи відсутність заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2008 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 11304722000 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер договору було змінено на № 11304722001) за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 80 000,00 дол. США строком погашення до 27.02.2026 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів з розрахунку 11,90 % річних. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Відповідно до п.п.1.3.3 нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 27.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №182794. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Однак [PERSON] встановлені договором терміни повернення наданого їй кредиту та терміни сплати відсотків за кредитом не виконує. Кредит був наданий [PERSON] в повному обсязі, таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитними договорами в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] не здійснювала оплату кредиту, відсотків, комісії та пеніза його користування у зв'язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 14.05.2013 року за кредитним договором № 11304722001 від 27.02.2008 року складає 1 018 306,68 грн. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 553 за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки грошове зобов'язання виконано відповідачем не було, вона порушила вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved