Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Орган опіки та піклування Ємільчинської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини: сина [PERSON] , [INFO] , стягувати з відповідачів на користь особи чи установи де будуть утримуватись діти аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та передати дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батьки дитини проживають в громадянському шлюбі, ніде не працюють, дохід сім`ї складають тимчасові підробітки в односельчан, періодично вживають спиртні напої. Ємільчинським районним судом за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків 30.08.2019 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Розпорядженням голови Ємільчинської районної державної адміністрації від 18.09.2018 року [PERSON] влаштований до КЗ «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради на повне державне утримання та виховання за заявами батьків у зв`язку з важким матеріальним становищем терміном на 6 місяців. Під час влаштування дитини до будинку дитини батькам були надані рекомендації щодо створення належних санітарно-гігієнічних умов проживання та влаштування на роботу, оскільки на час влаштування дитини ні мати, ні батько ніде не працювали. Роз`яснено, що після виконання рекомендацій служби у справах дітей батьки можуть звернутись до служби із заявою та необхідними документами для повернення дитини на виховання в біологічну родину. З дня влаштування [PERSON] батько жодного разу не відвідав дитину, а мати відвідала дитину за 2018 рік - 1 раз, за 2019 рік - 3 рази. З 16.07.2019 року батьки жодного разу дитину не відвідували, її життям та здоров`ям не цікавилися. Працівниками служби у справах дітей Ємільчинської райдержадміністрації, служби у справах дітей Ємільчинської селищної ради та в.о. старости Степанівського старостинського округу Ємільчинської селищної ради неодноразово на протязі всього часу перебування дитини в будинку дитини з батьками проводилась профілактична робота, щодо належного виконання батьківських обов`язків, необхідності відвідувати дитину в будинку дитини, покращення житлово-побутових умов та матеріального стану сім`ї з метою повернення дитини в родину. На зауваження батьки не реагують, належних висновків не роблять. Бажання провідувати свого сина в будинку дитини не виявляють. За час перебування сина в будинку дитини [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей із заявою та необхідними документами для повернення дитини на виховання в біологічну родину не звертались. Враховуючи вказані обставини позивач вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав, передати дітей органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування та стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей. В підготовче судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі в яких вказали, що позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи, служби у справах дітей Ємільчинської селищної ради в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ємільчинської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] № 284 від 15.07.2020 року орган опіки та піклування виходячи з інтересів дитини, оскільки батьки фактично самоусунулись від виконання батьків сих обов`язків, не створили належних умов для проживання та повернення дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] (а.с. 5-7). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Ємільчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 11.07.2018 року. (а.с. 8). Згідно розпорядження голови Ємільчинської РДА № 269 від 18.09.2018 року [PERSON] тимчасово влаштовано в будинок дитини на підставі заяв батьків [PERSON] та [PERSON] про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини від 07.08.2018 року, 07.09.2018 року та 16.07.2019 року. (а.с. 11-14). [PERSON] та [PERSON] після Довбишської школи-інтернату ніде не працюють, що підтверджується довідками Степанівського старостинського округу Ємільчинської селищної ради № № 60, 61 від 03.07.2020 року. (а.с. 17-18). Як вбачається з листа директора КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишись без піклування батьків» Житомирської обласної ради № 239/02-23 від 26.06.2020 року [PERSON] з 18.10.2018 року перебуває на повному державному утриманні та вихованні у вказаному будинку дитини. З 16.07.2019 року батьки жодного разу дитину не відвідували, її життям та здоров`ям не цікавились. (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , не вживають будь-яких заходів, щоб створити належні умови для його виховання та проживання разом з ними, що становить основоположну складову сімейного життя, дитина знаходиться в КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишись без піклування батьків» Житомирської обласної ради і з 16.07.2019 року батьки його не провідують та до органу опіки і піклування з питанням повернення дитини в сім`ю не звертались, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Також згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відтак підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь особи чи установи де будуть утримуватись діти на утримання неповнолітніх дітей аліментів у мінімальному розмірі, визначеному законом. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 04.08.2020 року. Також рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави 1681,60 грн. судового збору, оскільки позовна заява одночасно містить вимоги майнового і немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved