Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 02.03.2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір № HEXRRХ00120386, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1304,49 грн., зі сплатою 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, представник позивача просить стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 5868,29 грн., що складається із: 1344,53 грн. - заборгованість за відсотками, 3768,13 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 255,63 грн. - штраф (процентна складова) та судових витрат по справі. В судовому засіданні представник позивача Чайковська Г.І. позовні вимоги підтримала на підставах викладених в заяві та просить суд, задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.03.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір у вигляді заяви позичальника № HEXRRХ00120386, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1304,49 грн., зі сплатою 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, позичальник повинен щомісяця надавати банку грошові кошти в сумі 86,54 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно Умовами. В порушення вимог ст. 526 ЦК України відповідач не виконав умови кредитно-заставного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 22.08.2014 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 5868,29 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються із: заборгованості по процентам за користування кредитом - 1344,53 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3768,13 грн. Частковому задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Так, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 255,63 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України на користь банку підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial