Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

НКП «НТЕ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по справі своєчасно не сплачує надані позивачем послуги за поставку теплової енергії згідно встановлених тарифів, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість за теплову енергію за період з квітня 2005 року по листопад 2014 року у розмірі 12 164,27 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір. Крім того, просять поновити строк позовної давності, оскільки 21.10.2013 року Нікопольським міськрайонний судом за їх заявою було видано судовий наказ про стягнення з відповідача боргу за надані послуги, який за заявою [PERSON] 30.12.2013 року було скасовано. Також зазначають, що не могли звернутися до суду з позовом раніше, оскільки на підприємстві були відсутні кошти внаслідок несплати боржниками, в т.ч. [PERSON], коштів за надані послуги. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. На підставі п. 18,30 Правил надання населенню послуг з водо -, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов'язаний щомісяця сплачувати рахунки на пізніше 20 числа наступного місяця... Як встановлено судом, [PERSON] є квартиронаймачем (власником) квартири [ADDRESS], та користується послугами централізованого теплопостачання. Тому, між НКП «Нікопольтеплоенерго» та відповідачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Згідно розрахунку, за період з 25.04.2005 року по 25.11.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з теплопостачання в розмірі 12164 грн. 27 коп. (а.с.3-4). Враховуючи, що на день розгляду справи заборгованість [PERSON] у добровільному порядку не сплачена, вона повинна бути стягнута в примусовому порядку. Разом з тим, суд дійшов висновку про необхідність відмови КП «НТЕ» в задоволенні позовних вимог щодо поновлення строку позовної давності, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Як вбачається з розрахунку КП «НТЕ» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у період з 25.04.2005 року по 25.11.2014 року (а.с.3-5). Просять поновити строк позовної давності, вважають, що її перебіг було перервано, оскільки 21.10.2013 року Нікопольським міськрайонний судом за їх заявою було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості. Ухвалою від 30.12.2013 року вказаний наказ за заявою [PERSON] було скасовано, оскільки він вважає його безпідставним (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Таким чином, судом не добуто доказів того, що [PERSON] вчинив будь-які дії, які б давали суду підстави вважати, що він визнав суму свого боргу. Посилання КП «НТЕ» на те, що вони не мали змоги подати позов до суду раніше через брак коштів на оплату судового збору, не можуть бути взяті судом до уваги, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення по справі. Отже, КП «НТЕ» могло скористатися правом, передбаченим ст. 82 ЦПК України, а тому суд не може взяти до уваги посилання позивача на відсутність коштів для оплати судового збору як на підставу для поновлення строку позовної давності. Крім того, КП «НТЕ» не надано доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивач. Виходячи з норм ст. 257 ЦК України суд вважає можливим стягнути з [PERSON] суму боргу за останні три роки. Позовну заяву було подано 19.12.2014 року, таким чином, сума боргу має бути стягнута за період з грудня 2011 року до грудня 2014 року Отже, згідно наведеного розрахунку, з відповідача підлягає стягненню борг у сумі (393,62 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 70,85 грн. +102,34 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 25,98 грн. + 231,06 грн. + 279,47 грн. +393,62 грн. + 216,96 грн. + 393,62 грн. + 393,62 грн. + 304,66 грн. + 51,96 грн. +195,63 грн. + 146,46 грн.) 6742,43 грн. (а.с.3 на зв., а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що суд вважає можливим задовольнити лише 1/2 частину позовних вимог (12164,27 грн. : 6742,43 грн. = 1,804), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 243,60 грн./ 2 = 121,80 грн.

Outcome: partial