Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» в своїй позовній заяві просить суд стягнути солідарно з [PERSON], ІПН:[NUMBER], та [PERSON], ІПН:[NUMBER] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції (18000, м. Черкаси, вул.Гоголя, 224; код ЄДРПОУ 14305909, АТ «[PERSON] Аваль»: р/р 29091558, МФО 354411) достроково заборгованість за кредитним договором №354411/0958/0160-8 від 12.08.2008 року визначену станом на 24.03.2015 року у сумі 10469,25 доларів США, що складається з наступного: 6886,71 доларів США заборгованість за кредитом; 776,70 доларів США заборгованість за відсотками; 2805,84 доларів США/екв. 65341,96 гривень пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2438 грн. 06 коп., посилаючись на те, що 12.08.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], ІПН: 205223819, укладено кредитний договір №354411/0958/0160-8 за яким ПАТ «[PERSON] Аваль» надав [PERSON] кредит в розмірі 12500,00 доларів США до 12.08.2018 року під 14,35 % річних. 12.08.2008 року виконання боргових зобовязань за кредитним договором забезпечено порукою Договір поруки №354411/0958/0160-8 укладений з [PERSON], ІПН:30000155882, за яким вона зобовязалася відповідати солідарно з [PERSON] по його борговим зобовязанням, що виникатимуть з кредитного договору. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «[PERSON] Аваль», а тому він і звернувся до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав частково. Не заперечуючи проти наявності в нього заборгованості по 2 кредитному договору вважає, що ним сплачена більша сума по кредиту ніж яка зазначена в розрахунках позивача, але доказів суду не надав. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала повністю вважає, що банк на даний час втратив право вимоги до [PERSON] як поручителя за даним кредитним договором. ЇЇ довіритель не заперечує про укладення між ним та банком договору поруки. Однак про наявність заборгованості за кредитним договором [PERSON] дізналася після отримання позовної заяви та доданих до неї документів. Шлюбні відносини між відповідачем [PERSON] та [PERSON] припинені 30.06.2010 року. І ніякої інформації ні від [PERSON], ні від банку [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором не отримувала. Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, сімейних трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити частково, виходячи із слідуючого: В судовому засіданні було встановлено, що 12.08.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], ІПН: 205223819, укладено кредитний договір № 354411/0958/0160-8 за яким ПАТ «[PERSON] Аваль» надав [PERSON] кредит в розмірі 12500,00 доларів США до 12.08.2018 року під 14,35 % річних, що стверджується копією кредитного договору (а.с.17-25), 12.08.2008 року виконання боргових зобовязань за кредитним договором забезпечено порукою Договір поруки №354411/0958/0160-8 укладений з [PERSON], ІПН:30000155882, за яким вона зобовязалася відповідати солідарно з [PERSON] по його борговим зобовязанням, що виникатимуть з кредитного договору. Відповідно до п.4.1 договору поруки, сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобовязання. Також порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить 3 вимоги до поручителя, що стверджується копією договору поруки (а.с.34-35). Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно дл графіка погашення кредиту (а.с.31-32), а у разі прострочення грошового зобовязання сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того зобовязувався достроково погасити кредит у 30 денний термін на вимогу банку. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений законом строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак відповідач [PERSON] порушив договірні зобовязання, що призвело до утворення заборгованості і станом на 24.03.2015 року має заборгованість за кредитом в розмірі 10469,26 доларів США, яка складається з наступного: 6886,71 доларів США заборгованість за кредитом; 776,70 доларів США заборгованість за відсотками; 2805,84 доларів США/екв. 65341,96 гривень пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-9). В судовому засіданні також було встановлено, що позивач звертався до відповідача [PERSON] з вимогою про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, що стверджується копією листа вимоги від 10.02.2015 року (а.с.36), а також звертався до відповідача [PERSON] з вимогою про виконання грошових зобовязань за договором поруки, що стверджується копією листа вимоги від 10.02.2015 року (а.с.37), однак як було встановлено в судовому засіданні зазначеного листа вимогу відповідач [PERSON] не отримувала, про наявність заборгованості у відповідача [PERSON] за кредитним договором дізналася лише з поданої позивачем позовної заяви. Шлюбні відносини між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] припинені 30.06.2010 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.72). Доказів про те, що відповідач [PERSON] знала про наявність у відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором і не вчинила ніяких дій на виконання договору поруки представником позивача суду не надано. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.6-9) заборгованість у відповідача [PERSON] за договором почала виникати з 2008 року, а з 12.11.2014 року він взагалі перестав виконувати свої зобовязання за договором. І тільки 10.02.2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» направив відповідачу [PERSON] вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором 4 (а.с.36), а відповідачу [PERSON] вимогу про виконання грошових зобовязань за договором поруки (а.с.37). А до суду ПАТ «[PERSON] Аваль» надіслав позовну заяву тільки 01.05.2015 року (а.с.39). Тобто ПАТ «[PERSON] Аваль» свідомо допускав збільшення заборгованості за кредитним договором не вживаючи ні яких заховів по виконанню зобовязань до відповідача [PERSON] ні до відповідача [PERSON]. Відповідно до вимог ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.09.2015 року аналіз ст.559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). А тому суд вважає, що позивачем пропущений шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобовязання, який надає право позивачу звертатися з вимогою до відповідача [PERSON] про виконання нею солідарного з відповідачем [PERSON] зобовязання за кредитним договором. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. 5 Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість по кредитному договору від 12.08.2008 року в розмірі 10469,26 доларів США, яка складається з наступного: 6886,71 доларів США заборгованість за кредитом; 776,70 доларів США заборгованість за відсотками; 2805,84 доларів США/екв. 65341,96 гривень пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків . А також суд стягує з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «[PERSON] Аваль» понесені документально підтвердженні судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2438 (двісті тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 06 коп.. В задоволені позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості солідарно, суд вважає необхідно відмовити. На підставі наведеного та ст.ст.15, 16, 526, 530, 553, 554, 555, 559, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial