Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

ПАТ «Банк «Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором в розмірі 33673 доларів 85 центів США та 39537 грн. 09 коп. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської 05.06.2015 року (суддя Бойчук О.В.) було відкрито провадження у справі. 12.01.2016 року в судді Бойчука О.В. закінчився пятирічний строк призначення судді вперше. За розпорядженням керівника апарату Івано-Франківського міського суду [PERSON] №5 від 13.01.2016 року проведено повторний авторозподіл справи. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.01.2016 року було прийнято справу до провадження судді Польської М.В. Представник позивача в судове засідання підтримала заявлені позовні вимоги, заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, причини неявки до суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №303/08/14-EZavW від 24.09.2008 року АКБ «Форум» надало кредит [PERSON] у розмірі 40000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.09.2023 року.(а.с.7-9). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. В забезпечення виконання кредитних зобовязань за вказаним договором між АКБ «Форум» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 278 від 24.09.2008 року (а.с.13), за яким [PERSON] виступила поручителем за кредитними зобовязаннями [PERSON] по кредитному договору №303/08/14-EZavW від 24.09.2008 року. Згідно положень договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови договору. За наданим суду позивачем розрахунком станом на 24.04.2015 року заборгованість по кредиту становить 33673,85 доларів США грн., а саме: 30000,94 доларів США поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 1372,84 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 287,55 доларів США поточна заборгованість за нарахованими процентами, 2012,52 доларів США прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 34537,09 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків тіла та відсотків, 5000 грн порушення умов договору п.3.3.7 (а.с.4-6). Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №303/08/14-EZavW від 24.09.2008 року в сумі 33673,85 доларів США, а саме: 30000,94 доларів США поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 1372,84 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 287,55 доларів США поточна заборгованість за нарахованими процентами, 2012,52 доларів США прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 34537,09 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків тіла та відсотків є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Стосовно заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідачів 5000 грн. за порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору, суд звертає увагу на наступне. Згідно п.3.3.7 кредитного договору протягом дії договору позичальник зобовязаний страхувати предмет застави на користь банку в акредитованих банком страхових компаніях. Відповідно до п.4.4 договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3 договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000 грн. Однак, представником позивача в судовому засіданні не надано доказів на обґрунтування даної позовної вимоги, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів 5000 грн. за порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору слід відмовити. Окрім того відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15від 21.10.2015 року цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК. Враховуючи вказане, а також клопотання представника позивача про стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті та відсутність ліцензії на здійснення валютних операцій, суд встановив гривневий еквівалент суми заборгованості на день винесення рішення суду (за курсом НБУ на 11.04.2016 року - 1 долар = 25,62 грн). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial