Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулось 31.08.2015 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. За позовом, посилаючись на ст..ст.16, 526, 530, 533, 543, 1048-1050 ЦК України, умови кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19 128,51 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, до суду подана заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07.04.2011 р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВLаЖГА00025504, відповідно до п.п.1, 2, 3, 9, 10 якого відповідачу було надано кредит в сумі 5000 грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 07.04.2014 р. згідно графіку, який є невід»ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1 спеціальної частини договору в формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах, визначених договором. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику грошові кошти в розмірі 5000 грн. Відповідач порушив взяті на себе зобов»язання щодо строків сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п.2.4.2 кредитного договору, позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обов»язку, передбаченого у п.3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобов»язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 спеціальної частини договору. П.4.3 кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов»язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору. Через невиконання [PERSON] умов кредитного договору, станом на 20.08.2015 р. відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 19 128,51 грн., що складається з: суми неповернутого кредиту 2\~033,28 грн.; відсотків 823,11 грн.; комісії 1400 грн.; штрафу 14 872,12 грн. Вищевикладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст.530 ЦК України визначає, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «ВіЕйБі Банк», ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Оскільки на підставі п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: approved