Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

ПАТ «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості спожитої електроенергії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.2014 року відповідач звернувся до позивача з заявою про те, що встановлений у його будинку №9 по вулиці Олійника в місті Ковелі електролічильник показує значний об»єм спожитої електроенергії за короткий проміжок часу, яка не може об»єктивно бути спожитою за такий незначний період. Провівши дослідження такого електролічильника силами спеціалістів ПАТ «Волиньобленерго», вони встановили відсутність пошкоджень лічильника та його придатність до експлуатації, а також відсутність самоходу у такому лічильнику та провели нарахування заборгованості за надану споживачу електроенергію в сумі 12554,03 гривні за показниками такого лічильника, які і прохають стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго». Відповідач [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» в порядку захисту прав споживачів та прохає зобов»язати останніх провести нарахування вартості за спожиту ним електроенергію за період з 27.10.2014 року по 24.11.2014 року у відповідність до середньомісячного показника вартості спожитої електроенергії за попередні місяці та стягнути з ПАТ «Волиньобленерго» моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Такі позовні вимоги мотивує неправильністю нарахування коштів за спожиту електроенергію по електролічильнику, який у вказаний період часу вийшов з ладу, оскільки 27.10.2014 року працівниками ПАТ «Волиньобленерго» було зафіксовано показник лічильника 010941 кВт.год, а 24.11.2014 року після звернення його з заявою до ПАТ «Волиньобленерго» про виявлення збою в роботі лічильника вже було зафіксовано показник 021167 кВт.год., тоді як споживання такої кількості електроенергії понад 10226 кВт.год. за такий короткий проміжок часу є теоретично і практично не можливим. Вважає, що такий результат показника лічильника виник внаслідок заводського дефекту лічильника, що проявилось у виникненні позаштатної ситуації та прокручуванні оцифрованого барабану сусіднього п»ятого розряду на одиницю при переході цифри четвертого розряду з «1» на «2», що і призвело до показника «021000» замість «011000» після показника лічильника «010999», зафіксованого востаннє працівниками ПАТ «Волиньобленерго». Вважаючи такий збій у роботі лічильника результатом заводського дефекту прохав призначити у справі судову інженерно-технічну експертизу та відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити. У судовому засіданні 14.06.2016 року представник позивача за первісним позовом (відповідача по зустрічному позову) [PERSON] із урахуванням висновку експертизи від 29.04.2016 року покладається на розсуд суду по вирішенню первісного та зустрічного позовів. Відповідач за первісним позовом (позивач по зустрічному позову) [PERSON] у судовому засіданні 14.06.2016 року просить відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, - із урахуванням висновку експертів від 29.04.2016 року №21020/15-33/21021/15-47. Пояснення, дані ним в ході попередніх судових засідань підтримав. Одночасно просить стягнути з відповідачів за зустрічним позовом судові витрати у справі кошти в сумі 4992 грн. за проведення судової експертизи. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, відмовляє у задоволенні первісного позову та задовольняє зустрічний позов з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, встановлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Виходячи з положень ст.ст. 6, 626 - 631, 526 ЦК України договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення. Сторонами та їх представниками визнано та не оспорюється той факт, що ПАТ «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» надаються та надавались станом на час виникненя спірних правовідносин у жовтні-листопаді 2014 року - послуги по забезпеченню електроенергією належного [PERSON] житлового будинку №9 по вулиці Олійника в місті Ковелі, а, відтак, між сторонами існували та продовжують існувати договірні відносини з приводу постачання електричної енергії. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України дані обставини доказуванню не підлягають. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. У п. 48 Правил користування електричною енергією зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил, а, згідно п. 42 вказаних Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію. Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника. Заявляючи позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті послуг з енергопостачання в сумі 12554,03 грн., ПАТ «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» покликається, як на підставу таких позовних вимог, на письмовий розрахунок проведеного нарахуваня (а.с.5), на акт №0885/14 П технічної перевірки точки обліку електричної енергії з трифазними електролічильниками (а.с.7) та на акт №27 від 16.12.2014 року проведення експертизи лічильника і протокол №27 (а.с.9). Разом з тим, як убачається з таких наданих позивачем за первісним позовом письмових доказів, у вище згаданому акті №0885/14 П технічної перевірки точки обліку електричної енергії з трифазними електролічильниками вказано, що електромонтера та майстра Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» було направлено 25.11.2014 року виконати технічну перевірку електролічильника в будинку №9 по вул.Олійника в м.Ковелі і за результатами такої перевірки було проведено заміну лічильника через підозру несправності лічильного механізму попереднього лічильника, який було поміщено в пакет, опломбовано і тоді ж 25.11.2014 року було встановлено в будинку [PERSON] новий електролічильник (а.с.5). Як убачається з письмової заяви [PERSON] від 25.11.2014 року саме останній звернувся до директора Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» з проханням провести перевірку електролічильника в його будинку в зв»язку з «неймовірно великими показниками за місяць» (а.с.6) і саме таке письмове звернення [PERSON] стало підставою для проведення вище згаданох технічної перевірки та заміни електролічильника працівниками Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго». Такі письмові докази підтверджують пояснення відповідача [PERSON] щодо виявлення ним несправності роботи електролічильника в листопаді 2014 року та звернення його з цього приводу до позивача з відповідною заявою. Згідно службової записки заступника директора Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» від 28.11.2014 року №01/32-5460, останній звернувся до майстра ВДзРРЕ ПАТ «Волиньобленерго» з проханням провести експертизу електролічильника НІК 2301 АП1 №0708490, знятого в будинку №9 по вул.Олійника в м.Ковелі у споживача [PERSON] «у зв»язку із різким збільшенням показників» (а.с.8), - що також не суперечить вище встановленим обставинам справи. За результатами такої експертизи комісією ПАТ «Волиньобленерго» було складено акт №27 від 16.12.2014 року про відповідність такого електролічильника вимогам ДСТУ 6100:2009, МИ 2158-91 та визнано такий електролічильник придатним для подальшої експлуатаці ї(а.с.9). Після цього вказаний електролічильник було запаковано в пакет та опломбовано пломбою 52468760. Даючи оцінку таким письмовим доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечнння сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі, на підставі висновків експертів. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України докази у цивільній справі повинні бути належними та допустимими. Статтею 66 цього ж Кодексу визначено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновок та обгрунтовані відповіді на запитання, задані судом. Наведений вище та досліджений судом акт №27 від 16.12.2014 року проведення експертизи лічильника електроенергії та доданий до нього протокол №27 не є належними і допустимими доказами у справі, оскільки у таких письмових документах не відображено на основі якої нормативної бази проводилась така експертиза, експертами чи спеціаластами у якій галузі являються члени комісії, які приймали участь у її проведенні, не зазначено чи уповноважені такі особи проводити вказану експертизу, чи попереджались вони про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, - як цього вимають ч.3 та ч.4 ст.147 ЦПК України, - не вказано, чи повідомлявся споживач [PERSON] про час та місце проведення такої еспертизи та чи було відомо останньому про її результати, як цього вимагає п.58 вище згаданих Правил користування електричною енергією. Відтак, такі письмові докази - акт №27 від 16.12.2014 року проведення експертизи лічильника електроенергії та доданий до нього протокол №27 - визнаються судом не допустимими доказами, як такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, і суд не бере до уваги такі докази. Відповідно до ухвали суду від 27.10.2015 року за клопотанням сторони відповідача за первісним, а позивача за зустрічним позовом, та у відповідності до положень ст.ст.143,144 ЦПК України, судом було призначено судову інженерно-технічну експертизу (а.с.80-82). Згідно висновку №21020/15-33/21021/15-47 від 29.04.2016 року за результатами проведення комплексної трасологічної та електротехнічної експертизи експертами було встановлено непридатність до застосування наданого на експертизу лічильника електричної енергії НІК 2301 АП1 заводський номер 0708490 та було встановлено відсутність стороннього втручання у вказаний електролічильник. При цьому, експертами було виявлено відсутність одного із зубців необхідних для зміни положення верхньої номерної шестерні, внаслідок чого така шестерня вільно переміщається з положення «1» на положення «2» та навпаки; внаслідок цього у споживача відображається значення 021000,0 кВт.год. після 010999,0 кВт.год. замість 011000,0 кВт.год., що ймовірно являється дефектом механічного вузла обліку (лічильного механізму барабанного типу) досліджуваного лічильника НІК 2301 АП1 (пункти 2,3,4 висновку). У вказаному висновку зазначено про те, що лічильник електричної енергії НІК 2301 АП1 заводський номер 0708490 може бути придатний до застосування (експлуатації) при виконанні відповідно до п.9.7.(2.3.) проведення повірки (пункт 6 висновку). При цьому, в дослідницькій частині вказаного висновку зазначено про те, що в результаті проведення досліджень було встановлено, що різниця показів спожитої електричної енергії лічильника в горизонтальному та у вертикальному положеннях становить 10000 кВт.год., тоді як, відповідно до п.9.7.(2.3.) проведення повірки при проведенні зовнішнього огляду цифри електромеханічного лічильного пристрою не повинні виходити за границі вікна більше ніж на 0,12 своєї висоти, крім крайнього правого барабана. Відповідно до п.9.8.3(2.3.) лічильник, який пройшов повірку з негативним результатом визнається не придатним для застосування. Таким чином, було встановлено, що наданий на дослідження лічильник електричної енергії НІК 2301 АП1 заводський номер 0708490 не придатний до застосування, оскільки другий з лівої сторони барабан виходить за границі вікна більше, ніж на 0,12 свєї висоти і такий лічильник може бути придатний до застосування лише при умові виконання вимог відповідно до п.9.7.(2.3.) проведення повірки при проведенні зовнішнього огляду цифри електромеханічного лічильного пристрою не повинні виходити за границі вікна більше ніж на 0,12 свєї висоти, крім крайнього правого барабана (сторінки 11-12 висновку) (а.с.96-112). Відтак, судом встановлено, що лічильник елекртичної енергії НІК 2301 АП1 заводський номер 0708490, який було знято в помешканні [PERSON] 25.11.2014 року та у відповідності до показників якого позивачем було проведено розрахунок спожитої відповідачем електричної енергії на суму 12554,03 грн. має вище перелічені несправності та дефекти і є не придатним до застосування. Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що проведення розрахунків оплати послуг по енергопостачанню не може проводитись на основі показників такого лічильника і у задоволенні вимог ПАТ «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» про стягнення з [PERSON] боргу за спожиту електричні енергію в сумі 12554,03 грн. слід відмовити. Інших розрахунків заборгованості по оплаті послуг за енергопостачання позивач суду не надав. Відповідно до пункту 33 Правил кристуваня електричною енергією для населення, у разі користування електричною енергією без приладу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. Виходячи з наведеного підставними є вимоги [PERSON] за зустрічним позовом щодо зобов»язання ПАТ «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго» провести нарахування спожитої ним за період з 27.10.2014 року з дня проведення останньої повірки електролічильника в будинку [PERSON] працівниками Ковельської філії ПАТ «Волиньобленерго», - і по 24.11.2014 року (заміна елетролічильника була проведена 25.11.2014 року, про що встановлено судом вище), - не за показниками лічильника електричної енергії НІК 2301 АП1 заводський номер 0708490, несправність якого встановлено судом вище, а у відповідності до середньомісячного показника споживання електроенергії за останні 12 місяців. Суд вважає, що за встановлених у ході розгляду даної цивільної справи обставин позивач за зустрічним позовом обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який відповідає нормам ст. 16 ЦК України. Разом з тим, заявлені [PERSON] вимоги про стягнення з ПАТ «Волиньобленерго» моральної шкоди в розмірі 10000 грн. не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами. Так, відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. Позивачем за зустрічним позовом не доведено вчинення ПАТ «Волиньобленерго» неправомірних дій чи бездіяльності, або ж прийняття неправомірних рішень щодо нього, а саме по собі нарахування коштів за електроенергію, які позивач за первісним позовом прохав стягнути з відповідача, не є такими рішеннями чи діями. Також у судових засіданнях 16.09.2015-27.10.2015 року було встановлено факт відновлення тоді ж електропостачання до будинку [PERSON], що було визнано сторонами у справі, і, відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягає доказувіанню. Крім того, [PERSON] залишились не доведеними як сам факт заподіяння йому відповідачем за зустрічним позовом моральної шкоди (зокрема, не зазначено, в чому вона полягає, які моральні страждання були перенесені [PERSON], якими доказами це підтверджується), так і розмір такої шкоди з посиланням на відповідні докази. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПАТ «Волиньобленерго» моральної шкоди в розмірі 10000 грн. до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений ПАТ «Волиньобленерго» при подачі первісного позову до суду судовий збір залишається за стороною позивача, а у відповідності до Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діє з 01.09.2015 року (зустрічний позов було подано до суду 15.09.2015 року), з ПАТ «Волиньобленерго» слід стягнути на користь держави судові витрати за зустрічним позовом в сумі 551,20 грн. Крім того, понесені [PERSON] судові витрати у справі в сумі 4992 гривні за проведення судової інженерно-технічної експертизи, - факт сплати яких [PERSON] повністю підтверджено рахунком №6777 від 16.12.2015 року та дублікатом квитанції №Р24А22391655А317856, - підлягають стягненню з ПАТ «Волиньобленерго» на користь [PERSON] Вимог про стягнення будь-яких інших витрат з ПАТ «Волиньобленерго» [PERSON] не заявлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial