Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 29 грудня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-15408-291211, згідно із яким останньому було надано грошові кошти розміром 6753 гривні 46 копійок на придбання певного майна або послуг на умовах визначених договором, зі сплатою 48,0 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту із кінцевим терміном погашення не пізніше 28 грудня 2012 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом на умовах, визначених договором. Прийняті на себе зобов'язання по поверненню кредиту в обумовлені кредитним договором строки відповідач не виконує, в зв'язку з чим станом на 22 серпня 2013 року заборгованість за зазначеним договором складає: заборгованість по кредиту - 6089 гривень 65 копійок; заборгованість за відсотками - 76 гривень 88 копійок, заборгованість за комісіями - 0,00 гривень, а загальна сума заборгованості становить 6166 гривень 53 копійки. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором строки, однак всупереч умовам Кредитного договору [PERSON] тривалий час не здійснює погашення кредиту, в зв'язку з чим банк звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, яка діє на підставі довіреності (а.с.19), не з?явилася, однак надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4). Відповідач - [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, однак поштове повідомлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат за зазначено адресою не проживає» (а.с.22,24,28). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту - [PERSON], [INFO], уродженець м. Котовськ Одеської області, мешканець [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідно до п.1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Дельта», є правонаступником усіх прав та обов'язків Банка, тип якого у відповідності до рішення Установчих зборів учасників ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» було змінено на Публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (а. с. 17). Встановлено також, що згідно анкети позичальника від 29 грудня 2011 року, відповідач - [PERSON] просить надати йому кредит в сумі 6753 гривні 46 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців, при цьому зі змістом даних документів та умовами надання кредиту був ознайомлений, що підтверджує вказане своїм підписом (а.с.7-8). На підставі вказаних документів 29 грудня 2011 року між ПАТ „Дельта Банк» та громадянином [PERSON] було укладено договір №002-15408-291211, згідно якого останньому було надано у тимчасове користування на умовах повернення строковості та платності грошові кошти у сумі 8164,27 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 4800 % на 12 місяців на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2012 року. (а.с.9-12). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 6753,46 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №48097363 від 30 грудня 2011 року та рахунок - фактура №31594 від 29 грудня 2011 року (13,14). Згідно розрахунку суми заборгованості по кредитному договору №002-15408-291211 від 29 грудня 2011 року станом на 22 серпня 2013 року заборгованість по поверненню кредиту становить: заборгованість по кредиту - 6089 гривень 65 копійок; заборгованість за відсотками - 76 гривень 88 копійок, заборгованість за комісіями - 0,00 гривень, а загальна сума заборгованості становить 6166 гривень 53 копійки (а.с.16). Таким чином, відповідач порушив договірні зобов'язання в частині щомісячної оплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довіреності ПАТ «Дельта Банк» в особі Голови Ради Директорів Попової Олени Юріївни, яка діє на підставі Статуту, уповноважує Романченко Аллу Станіславівну представляти інтереси Банку в усіх органах державної влади і управління, в місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних) та в апеляційних судах (загальних, господарських, адміністративних) з усіма правами, які надані сторонам відповідними процесуальними законами, за винятком права укладення та підписання мирової угоди... включаючи наступні права: подавати, підписувати, пред'являти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю. (а.с.19). Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 29 грудня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» дійсно було надано кредит [PERSON] в сумі 6753,46 гривень. Однак позичальник перестав вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved