Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по процентах за користування кредитними коштами в розмірі 442\~586 гривень за договором про іпотечний кредит №1391 від 28.03.2008 року та договором поруки №700 від 28.03.2008 року, 3% річних від прострочених сум заборгованості за договором про іпотечний кредит №1391 від 28.03.2008 року та договором поруки №700 від 28.03.2008 року в розмірі 165\~551,40 гривень та інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за договором про іпотечний кредит №1391 від 28.03.2008 року та договором поруки №700 від 28.03.2008 року в розмірі 1\~127\~047,06 гривень. Позов мотивовано тим, що 28.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №1391, згідно якого позичальнику Банком надано кредит на придбання нерухомості житлового будинку та земельної ділянки в сумі 1\~000\~000 гривень зі сплатою 15% річних з остаточним поверненням до 28.03.2038 року. За умовами кредитного договору позичальник зобовязався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 2\~778 гривень шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в Банку та сплачувати нараховані проценти щомісячно в сумі 12\~500 гривень не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, повернути кредит в сумі 1\~000\~000 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобовязань сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між Банком та [PERSON] 28.03.2008 року укладено договір поруки №700, за яким поручитель зобовязався перед Банком відповідати солідарно та в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Згідно п. 5.4. наведеного договору поруки сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3 х років для всіх грошових зобовязань поручителя/в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо/, що передбачені умовами Кредитного договору та цього Договору. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушує свої договірні зобовязання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користуванням, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у звязку з чим 19.05.2010 року Замостянським районним судом міста Вінниці ухвалено заочне рішення (справа №2-678/2010) про солідарне стягнення з Позичальника та Поручителя простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 1\~254\~796, 97 гривень станом на 11.01.2009 року, з яких: 994\~423 гривень основний борг, 234\~195,61 гривень проценти за користування кредитними коштами; 26\~178,36 гривень - пеня. Рішення суду набрало законної сили 31.05.2010 року. 21.08.2013 року органами ДВС на виконання рішення суду реалізовано предмет застави. Кошти від реалізації в сумі 194\~473,53 гривень надійшли до Банку та були зараховані на погашення стягнутих судом сум заборгованості. Рішення суду на момент подання цього позову до суду в повному обсязі не виконано. Станом на 01.08.2016 року Позичальник повернув Банку 5\~577 гривень кредитних коштів та сплатив 227\~755,62 гривень процентів за користування кредитними коштами. Не сплачена Позичальником та не стягнута судом заборгованість перед Банком за кредитним договором станом на 01.08.2016 року становить 442\~586,37 гривень (сума розрахована як: 482\~308,45 (234\~195, 61-194\~473,53)=442\~586,37, де 482\~308,45 загальна сума нарахованих процентів за користування кредитом та не сплачених позичальником, 234\~195,61 проценти присуджені до стягнення рішенням суду від 29.05.2010 року, 194\~473,53 - кошти від продажу предмета іпотеки, що надійшли з ДВС на виконання рішення суду від 29.05.2010 року). Існування заборгованості Позичальника перед Банком в розмірі 442\~586,37 гривень стало підставою для звернення Позивача з даним позовом, в якому, крім вказаної заборгованості за процентами, Позивач просить стягнути з Відповідачів інфляційні втрати в розмірі 1\~127\~047,06 гривень та 165 551,40 гривень 3% річних. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Враховуючи викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до\~ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав та обставин. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст.\~526,\~530,\~610-611,\~625,\~629,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 28.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №1391 (а.с.5-7). Згідно п.п.1.1., 1.2 кредитного договору позичальник отримала кредит в сумі 1\~000\~000 гривень на придбання нерухомості житлового будинку з цокольним поверхом та земельної ділянки, загальною площею 0,0747 га, розташованих за адресою: Вінницький район, с. Лука-Мелешківська, вул. Б.Хмельницького, 6, з терміном остаточного погашення кредиту - 28.03.2038 року, позичальник зобовязалася належним чином використати та повернути кредит в сумі 1\~000\~000 гривень, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно п.1.6. кредитного договору позичальник зобовязався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 2\~778 гривень шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 28.03.2038 року. Позичальник зобовязалася сплачувати нараховані проценти щомісячно в сумі 12\~500 гривень не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Перша сплата процентів в сумі 1\~640 гривень на умовах цього Договору має бути здійснена в строк до 31.03.2008 року включно. Сплата нарахованих процентів проводиться шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 28.03.2038 року. Також позичальник зобовязалася належним чином виконувати свої зобовязання та повернути кредит в сумі, зазначеній в п.п 1.1. цього договору, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань за цим договором, сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені цим договором (п. 4.3.1, 4.3.2 договору). Згідно п.5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, але не менше денної відсоткової ставки за користування кредитом, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Згідно п.7.8 кредитного договору сторони домовилися про збільшення строків позовної давності до 3-х років для всіх грошових зобовязань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами цього договору. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між Банком та [PERSON] 28.03.2008 року укладено договір поруки №700 (а.с.8-9). Згідно п.1.1 договору поруки, поручитель зобовязався перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором №1391 від 28.03.2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. За п.п. 3.1-3.2 договору поруки, поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, солідарні боржники залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до п.5.4 договору поруки, сторони домовилися про збільшення позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України до 3 років для всіх зобовязань поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами кредитного договору та цього договору. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобовязання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користуванням, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у звязку з чим 29.05.2010 року Замостянським районним судом міста Вінниці ухвалено заочне рішення (справа №2-678/2010) про солідарне стягнення з Позичальника та Поручителя простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 1\~254\~796, 97 гривень станом на 11.01.2009 року, з яких: 994\~423 гривень основний борг, 234\~195,61 гривень проценти за користування кредитними коштами; 26\~178,36 гривень пеня (а.с.10). Рішення суду набрало законної сили 31.05.2010 року. Як встановлено судом, 21.08.2013 року органами ДВС на виконання вказаного рішення суду реалізовано заставу (предмет іпотеки) (а.с.11-14). Кошти від реалізації в сумі 194\~473,53 гривень надійшли до Банку та були зараховані на погашення стягнутих судом заборгованості. Рішення суду на момент подання цього позову до суду в повному обсязі не виконано. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Взятих за зазначеним вище кредитним договором обовязків відповідачі належним чином не виконали, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.08.2016 року, згідно розрахунку ціни позову та розрахунку боргу, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1391 від 28.03.2008 року складає 1\~735\~184,83 гривень, з яких: - 442\~586,37 гривень - заборгованість по процентам (сума розрахована як: 482\~308,45 (234\~195, 61-194\~473,53)=442\~586,37, де 482\~308,45 загальна сума нарахованих процентів за користування кредитом та не сплачених позичальником, 234\~195,61 проценти присуджені до стягнення рішенням суду від 29.05.2010 року, 194\~473,53 - кошти від продажу предмета іпотеки, що надійшли з ДВС на виконання рішення суду від 29.05.2010 року); - 1\~127\~047,06 гривень - інфляційні втрати в розмірі; - 165 551,40 гривень 3% річних (а.с.11-25). На адресу позичальника та поручителя банком направлялися вимоги щодо усунення порушень за кредитними договором, дострокового повернення усієї суми кредиту, повного погашення кредитної заборгованості, дані вимоги залишились без належного реагування та задоволення (а.с. 28-31). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Рішення суду від 29.05.2010 року відповідачем в повному обсязі не виконано. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача, в розмірі, визначеному позивачем. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 26 027,78 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved