Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі банк» Славкіної М.А., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2014 між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №№ 9/2014, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді відзивної не відновлювальної кредитної лінії на поточні потреби з лімітом 380000,00 грн., строком до 10.12.2014, на умовах сплати 29,00 % річних. В період дії договору відповідач не дотрималася умов кредитного договору щодо щомісячного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 19.08.2015 становила 538607,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про те, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.02.2014 між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №№ 9/2014, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді відзивної не відновлювальної кредитної лінії на поточні потреби з лімітом 380000,00 грн., строком до 10.12.2014, на умовах сплати 29,00 % річних. В період дії договору відповідач не дотрималася умов кредитного договору щодо щомісячного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 19.08.2015 становила 538607,01 грн. Відповідно до п. 4.2. Договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування Кредиту, якщо прострочення виконання таких зобов'язань сталося більше ніж на 7 календарних днів, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 відсотків, від суми невиконаних зобов'язань, а саме неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів та/або плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав і які не були виконані станом на восьмий календарний день прострочення такого виконання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 538607,01 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору, підлягають стягненню з відповідача в дохід держав, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved