Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» 22.09.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував його\~тим,\~що відповідно до договору № R53700221068В від 02.04.2012 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], остання отримала кредит у сумі 100000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 31 % річних. Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 28.05.2014 року її загальна заборгованість перед банком складає 75797 грн. 34 коп., з яких: -борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму простроченого платежу по кредиту 68 463,82 грн., в тому числі : - поточна заборгованість за кредитом 63 095,63 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом 5 182,58 грн.; - інфляційні втрати 149,04 грн.; - 3 (три) проценти річних 36,57 грн.; -борг за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням платежів по процентах - 3 639,47 грн. в тому числі : -поточна заборгованість по процентах 0,00 грн.; -прострочена заборгованість за процентами 3 516,61 грн.; -інфляційні втрати 97,86 грн.; - 3 (три) проценти річних 25,00 грн.; - пеня, нарахована в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення плати за користування за кредитом 1 496,95 грн.; - пеня нарахована в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення заборгованості по сплаті кредиту 2 197,10 грн. Для забезпечення виконання зобовязання 02.04.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» був укладений договір поруки № R53700221068В-П1 з [PERSON]. Поручитель згідно закону та умов договору має відповідати перед банком в тому ж обсязі, що й боржник. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути з відповідача [PERSON], як поручителя, вищеназвану суму заборгованості та судові витрати в сумі 757 грн. 98 коп. , понесені на сплату судового збору. У судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує. В засіданні, що відбувалося раніше 27.10.2014 року, представник банку [PERSON] пояснив, що прострочена заборгованість по кредиту виникла в липні 2012 року. Позичальнику [PERSON] неодноразово направлялися письмові вимоги про сплату заборгованості, але вони не були виконані. В зв»язку з цим банк звернувся з позовом до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків і є рішення цього суду від 26 серпня 2014 року про стягнення заборгованості з позичальника [PERSON]. Примусове виконання судового рішення ще не розпочато. Банком до Дніпровського райсуду м. Києва подана заява про видачу виконавчого листа на підставі вищевказаного судового рішення. Відповідач [PERSON] у останнє судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі. В засіданні, що відбувалося 27.10.2014 року позов не визнав. Пояснив, що займався перевезенням вантажів із ТОВ «Славтрейдагро», що знаходиться в м. Слав»янську. В зв»язку із загальновідомою ситуацією в цьому регіоні втратив роботу, тому не може сплачувати по кредиту, який видавався його дружині, і був використаний в інтересах сім»ї - для придбання автомобіля та причепа до нього. Третя особа [PERSON], у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохала розглянути справу без її участі. В засіданні, що відбувалося раніше, вказала, що позов задоволенню не підлягає. Посилалася на ті ж обставини, що й відповідач. Фактичні обставини укладення договору позики та отримання кредитних коштів не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. 02.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною\~особою [PERSON] було укладено Кредитний договір № R53700221068В, відповідно до якого позичальник отримала кредит у розмірі 100000 грн. на споживчі потреби в інтересах сім»ї на строк до 02.04.2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 31 % річних (п. 3.1 п. 3.3 договору). Отримання вказаної суми [PERSON] підтверджено меморіальним ордером № 62239 від 2.04.2014 року. За умовами договору [PERSON], відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг, а саме до 8 числа кожного місяця, мала сплачувати ануїтетними платежами грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами. Пунктом 4.2. договору було передбачено, що проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 7 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються відсотки - з 8 числа попереднього місяця по 7 число (включно) поточного місяця. Відповідно до п. 4.6. боржник зобовязаний повертати кредит, проценти, у відповідності до графіку. Сума щомісячного платежу розраховується так, що протягом строку кредитування вказаного в п. 3.2. кредитного договору, сума кредиту відповідно до п. 3.1. кредитного договору та нараховані відсотки повертаються в повному обсязі рівними частинами. П. 7.1. кредитного договору було передбачено сплату пені за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконала. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що вона не вносила платежі на погашення кредиту та відсотків за користування ним в повному обсязі та у визначений строк, тобто порушувала умови договору. Станом на 28.05.2014 року загальна заборгованість відповідачки перед банком складає 75797 грн. 34 коп., з яких: -борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму простроченого платежу по кредиту 68 463,82 грн., в тому числі : - поточна заборгованість за кредитом 63 095,63 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом 5 182,58 грн.; - інфляційні втрати 149,04 грн.; - 3 (три) проценти річних 36,57 грн. -борг за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням платежів по процентах - 3 639,47 грн. в тому числі : -поточна заборгованість по процентах 0,00 грн.; -прострочена заборгованість за процентами 3 516,61 грн.; -інфляційні втрати 97,86 грн.; - 3 (три) проценти річних 25,00 грн. - пеня, нарахована в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення плати за користування за кредитом 1 496,95 грн.; - пеня нарахована в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення заборгованості по сплаті кредиту 2 197,10 грн. Для забезпечення виконання зобов»язання 02.04.2012 року між ПАТ «ВТБ-Банк» та [PERSON], як поручителем, був укладений договір поруки № R53700221068В-П1, п.4, п.5 якого було передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, комісій, пені та інших платежів, відшкодування збитків, а у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 серпня 2014 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 2.04.2012 року № R53700221068В у сумі 75797.34 коп. ( в розмірі станом на 28.05.2014 року). Відповідно до ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і у встановлений ним строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Ст.\~525\~Цивільного кодексу\~України встановлено,\~що одностороння\~відмова від\~зобовязання або\~одностороння зміна\~його умов\~не допускається.\~ \~ \~ \~ \~За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. \~ \~ \~ \~За ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В конкретному випадку іншого в договорі поруки не передбачено. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.3 ст. 268 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заява до суду про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення пені не надходила. Встановивши, що позичальник [PERSON] порушила зобов»язання, забезпечене порукою, а саме умови кредитного договору від 2.04.2012 року № R53700221068В, суд дійшов висновку, що є правові підстави для стягнення суми основного боргу, процентів, пені з відповідача [PERSON]. Позов підлягає задоволенню повністю. Наявність іншого судового рішення про стягнення боргу з позичальника по цьому ж кредиту не є перешкодою для задоволення позову, оскільки в конкретному випадку позичальник і поручитель є солідарними боржниками, і в разі повної сплати боргу одним з них, чи обома сумарно, вони, з метою недопущення надмірного (подвійного стягнення) не позбавлені можливості на стадії примусового виконання рішення звернутися до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Позивач же (кредитодавець) в конкретному випадку має право на підставі судових рішень отримати два виконавчі листи з метою проведення примусового стягнення, як з позичальника, так і з поручителя (солідарних боржників). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив сплату ним судового збору в сумі 757 грн. 98 коп. Вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved