Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Чемеровецької РДА звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав, вказавши, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] . [PERSON] вихованням, утриманням, навчанням дітей не займається, життям та здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, з дітьми не проживає. Згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09.01.2018 року батька [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо своїх дітей [PERSON] та [PERSON] .. 14.07.2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування Чемеровецької РДА розглядалося питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і висновком органу опіки та піклування Чемеровецької РДА від 14.07.2020 року №24/21-25-1203 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] .. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, згідно повідомлення УДПЗ «Укрпошта» поштове відправлення не вручено адресату та повернуто до суду з поміткою про причини невручення, а саме: «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018894074 та №00018894162 від 21.10.2017 року виданих Чемеровецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 09.01.2018 року батька [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо своїх дітей [PERSON] та [PERSON] .. Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідач не виконує жодних із своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідач має органічний розлад особистості, що підтверджується довідкою № 215 виданою ЛКК Чемеровецької ЦРЛ та перебуває у розшуку. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на державному утриманні в дитячому будинку Хмельницької обласної ради з 29.11.2018 року, за час перебування в закладі відповідач не відвідала дітей жодного разу. Життям та здоров`ям своїх дітей у адміністрації та працівників закладу не цікавилася, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала, по телефону з дітьми не розмовляла, листів, переказів на ім`я дітей не надсилала, що підтверджується довідкою №266 від 22.04.2020 року та актом №267 від 22.04.2020 року виданих дитячим будинком Хмельницької обласної ради. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону батьківства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких відносяться, коли один з батьків не вчинив або вчинив наступні дії: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Чемеровецької районної державної адміністрації Хмельницької області №24/21-25-1203 від 14.07.2020 року, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає доведеним, що не спростовано і самим відповідачем, що остання протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх синів, не піклується про них, не забезпечує їх матеріально. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, також стягувати аліменти на утримання дітей з [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду та до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved