Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Орган опіки і піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області звернув в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Долішньошепітська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові вказував, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], яка з дев'ятимісячного віку проживає у своєї тітки, [PERSON], [INFO] в [ADDRESS], яка здійснює за нею догляд та утримує її. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Кельменецької райдержадміністрації 21.11.2013 року прийнято рішення про визнання стану виконання батьківських обов'язків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] незадовільним. Висновком Кельменецької районної державної адміністрації від 05.12.2013 року №01-14-2/2944 визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] відносно доньки та стягнути з них аліменти на її утримання. У пояснені від 22.11.2013 року відповідач пояснила своє невиконання батьківських обов'язків відсутністю умов для проживання дитини та конфліктами з боку свого чоловіка, [PERSON], у зв'язку з чим перебуває в обласному центрі соціально-психологічної допомоги. На даний час [PERSON], [INFO] за вироком Вижницького районного суду відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Посилався на те, що згідно акту обстеження умов проживання сім'ї, складеного виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради від 11.06.2014 року №364 [PERSON] за місцем реєстрації появилася під час Великодніх свят, деякий час проживала, а на протязі останніх трьох тижнів у будинку не появлялася, місце перебування її не відоме. Згідно характеристики виконкому Долішньошепітської сільської ради на [PERSON] від 11.06.2014 року №69, вона офіційно ніде не працює, зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями. Згідно довідки Комарівського ДНЗ-НВК від 29.05.2014 року №79, дитина відвідує заклад з 01.06.2013 року. За період перебування в ДНЗ-НВК біологічних батьків дівчинки вихователі не бачили жодного разу, вони не телефонують, не цікавляться життям та здоров'ям своєї дитини. Дівчинку доглядає тітка, [PERSON], яка вчасно приводить племінницю та забирає її із садочка, своїх дядька та тітку називає татом і мамою, так як з дитина проживає в їхній сім'ї з 9-ти місячного віку і біологічних батьків не пам'ятає. Вважав, що вказаними діями [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, чим порушує норми ст.ст.150, 152, 155 СК України. Тому вони прийшли до висновку вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, точний розмір її заробітку встановити важко то вони вважають за доцільне стягнути з неї на користь її малолітньої доньки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, що становить 310,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] відносно її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на користь її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 310,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та покласти на неї судові витрати. Представник позивача Николайчук О.Д. в судовому засіданні заявлений позов підтримав, послався на обставини, викладені в заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, оскільки дитина з дев'яти місяців з нею не проживає. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Представник відповідача - Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без його участі, проти позову заперечень не має. Суд, заслухавши представника позивача Николайчука О.Б., відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 13.09.2009 року, виданого виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради. З копії вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.05.2014 року по справі №713/711/14-к вбачається, що [PERSON] визнано винним за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України та призначено покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №364 від 11.06.2014 року. виданого виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району вбачається, що [PERSON] власного житлового будинку, земельної ділянки і підсобного господарства немає. Зареєстрована в [ADDRESS] в комунальній квартирі матері чоловіка. На час обстеження [PERSON] відсутня. Зі слів співмешканця матері чоловіка [PERSON] з'явилася під час Великодніх свят та деякий час проживала. На протязі останніх трьох тижнів в будинку не з'являлася, місце перебування її невідоме. Чоловік обстежуваної перебуває в місцях позбавлення волі. Дочка [PERSON], [INFO] проживає з бабусею в Кельменецькому районі. В даний час вирішується питання про позбавлення батьківських прав на неї [PERSON] Син [PERSON], [INFO] перебуває в будинку дитини на оздоровленні. З характеристики виконавчого комітету Долішньошепітської сільської ради Вижницького району №69 від 11.06.2014 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але в даний час не проживає, українка, освіта базова загальна середня, не працює. За останній період проживання на території Долішньошепітської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Проявляла схильність до вживання спиртних напоїв. Постійно разом із чоловіком вчиняли бійки, сварки. Неодноразово надходили скарги від громадян до виконкому сільської ради та дільничного інспектора міліції щодо виховання малолітнього сина. [PERSON] одружена з [PERSON], [INFO]. На даний час разом із чоловіком не проживає. В сім'ї народилось двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], яка з 2009 року по даний час проживає та перебуває на вихованні в сім'ї тітки [PERSON], в [ADDRESS]; син - [PERSON], [INFO], який в даний час перебуває в будинку дитини на оздоровленні. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] в [ADDRESS] від 29.10.2013 року вбачається, що комісія у складі начальника ССД Комерзан І.В., директора РЦСССДМ Попович Л.В., головного спеціаліста ССД Крупко Л.А., фахівця із соціальної роботи Сливки Р.В. встановила, що батьки не займаються вихованням дитини, залишили її в даній сім'ї коли дитині було 9 місяців, матеріально не підтримують, не цікавляться життям та здоров'ям та прийшла до висновку винести на засідання комісії питання про доцільність позбавлення батьків батьківських прав. З висновку Органу опіки та піклування Кельменецької районної державної адміністрації №01-14-2/2944 від 05.12.2013 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та стягнути з них аліменти на утримання малолітньої [PERSON] З довідки Комарівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №884 від 28.05.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні [PERSON] З копії довідки Комарівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» Кельменецького району Чернівецької області №78 від 29.05.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує ДНЗ с. Комарів з 01.06.2013 року. За період перебування в садочку, біологічних батьків дівчинки працівники ДНЗ не бачили жодного разу, не телефонують, не цікавляться життям та здоров'ям своєї дитини. Дівчинку доглядає тітка [PERSON], яка вчасно приводить племінницю та забирає її із садочка, називає своєю мамою. [PERSON] завжди чиста, охайна, доглянута. Дівчинка має спокійний врівноважений характер, доброзичлива, спілкується з радістю зі своїми однолітками. Піклується про племінницю також дядько [PERSON], якого дівчинка називає татом. З нетерпінням чекає на тата і маму коли вони її забирають з садочка. Свого дядька і тітку називає татом і мамою так як дівчинка проживає в їхній сім'ї з дев'ятимісячного віку, і біологічних батьків не пам'ятає. З копії пояснення [PERSON] від 30.05.2014 року вбачається, що вона є тіткою [PERSON], [INFO], яка проживає у неї з дев'яти місяців. Її батьки [PERSON] та [PERSON] не приймають участі у вихованні дочки, не цікавляться її життям та здоров'ям, матеріально не підтримують дитину, не відвідують дитсадок, де виховується дитина. На її зауваження не реагують. Хоче щоб їх позбавили батьківських прав відносно [PERSON]. З копії висновку Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації №01.34-795 від 24.06.2014 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]. Жительку [ADDRESS] відносно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] вихованням неповнолітньої дочки не займається, матеріально її не утримує, життям, здоров'ям, навчанням та майбутнім не цікавиться, без поважних причин повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. В пп.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз'яснення про те, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO], не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям та навчанням, не займається її вихованням, не надає будь-якої матеріальної допомоги, байдуже ставиться до її життя та існування, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] підлягає до задоволення та буде відповідати інтересам дитини. Також судом встановлено, що [PERSON] не надає допомоги на утримання неповнолітньої [PERSON], хоча відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем доведено та підтверджено відповідачем, що вона офіційно не працює, але є здоровою, працездатною жінкою, непрацездатних батьків не має, однак має на утримання неповнолітнього сина, а тому позов про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.18 Конвенції про права дитини, ст.51 Конституції України, ст.ст.150, 155, 164, 166, 180-184, 191 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», пп.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved