Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Орган опіки і піклування Рожищенської районної державної адміністрації в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідач з [PERSON] у 2002 році зареєстрували шлюб, у якому у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 13 липня 2016 року мати [PERSON] померла. Відповідач після смерті дружини не створює належного догляду за ними, не цікавиться їх життям і здоровям. Діти з 2017 року проживають у тітки [PERSON], яка займається їх вихованням, забезпечує всім необхідним для їх життя. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідача в користь х дітей аліменти в розмірі 1/3 доходів боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. У\~ відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується відповідно копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5). 13 липня 2016 року мати дітей [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії Ш-ЕГ № 187253 від 15.07.2016 року (а.с.8). Відповідно до характеристики, наданої Сокільської сільською радою Рожищенського району Волинської області від 04.12.2018 року, довідки про склад сімї та проживання від 04.12.2018 року, виданої Сокільської сільською радою Рожищенського району Волинської області вбачається, що діти та відповідач зареєстровані в [INFO], однак останній проживає в [INFO], ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Забезпеченням виховання та матеріальних потреб дітей займається тітка [PERSON] (а.с. 9-10). Дану обставину підтвердили в судовому засіданні також свідки [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що вихованням дітей дійсно займаються тітка. Разом з тим зазначили, що батько дітей залишив своє місце проживання, навчанням дітей не цікавиться. Факт неналежного виконання відповідачем батьківських обовязків підтверджується також іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: характеристиками на [PERSON] та [PERSON], з яких видно, що відповідач недобросовісно виконує свої обвязки (а.с.11-12). Згідно висновку органу опіки і піклування Рожищенської районної державної адміністрації від 30.01.2019 №365/43/219 відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак останній проживає в [INFO], упродовж одного року з дітьми не проживає, не спілкується, не цікавиться їх здоровям та життям. Відповідач не створює належного догляду за дітьми, свідомо ухиляється від виконання батьківських обовязків, працює на посаді транспортувальника в ПрАТ «Волиньхолдінг», однак матеріальної допомоги дітям не надає. Діти з 2017 року проживають у тітки [PERSON], яка займається їх вихованням, забезпечує всім необхідним для їх життя. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно актів обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою: с. Сокіл Рожищенського району по вул. Незалежності, 26, встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню дітей, за місцем реєстрації не проживає. (а.с. 13-14). Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не проявляє турботи про стан їх здоров'я та належні умови зростання, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Встановлені обставини обєктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи та поясненнями учасників судового розгляду. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в добровільному порядку допомоги по утриманню дітей не надає, працює, інших обставин, що б мали істотне значення при вирішенні позову немає, тому з останньої слід стягувати в користь дітей:\~[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],\~на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України, в розмірі 1/3 частки його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір в сумі 768,40 грн. за дві позовні вимоги слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.164, 166, 180, 184, 193 СК України,

Outcome: approved