Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє також від імені малолітньої [PERSON],третя особа, що не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Тлумацької районної державної адміністрації про виселення із житлового будинку, з тих підстав, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 10.11.2006 р. уклали кредитний договір №299К. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 20000,00 доларів США строком до 09.11.2009 р., а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачі 24.11.2006 р. уклали договір іпотеки № 299К. Згідно з п. 7 договору іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 77,40 кв.м., житловою площею 51,40 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконав. У зв'язку з цим ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 05.05.2011 року суд ухвалив рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - житловий будинок, загальною площею 77,40 кв.м., житловою площею 51,40 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). За адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. А тому просить виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) за вказаною адресою та судові витрати покласти на відповідачів. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, але подав до суду письмову заяву в якій позов підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє також від імені малолітньої [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачі про причини неявки не повідомили, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Тлумацької РДА в судове засідання не з`явився, але подав письмову заяву в якій висновок органу опіки та піклування підтримує та просить справу розглянути без його участі. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що 11.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №299К, за яким останній отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 20000,00 доларів США строком до 09.11.2009 року (а.с.9-12). В порядку забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 24.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки №б/н, за умовами якого останні надали банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 77,40 кв.м., житловою площею 51.40 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-19). Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконав. Рішенням Тлумацького районного суду від 05.05.2011 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 299К від 10.11.2006 року на загальну суму 134036,15 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями за [ADDRESS]. і належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.20-24). Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Згідно ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. У п.43 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, Пленум ВССУ роз'яснив, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2014 року банк направив на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] листа з посиланням на рішення Тлумацького районного суду від 05.05.2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки та з вимогою добровільно звільнити нерухоме майно, що є предметом іпотеки, яке відповідачі отримали 03.07.2014 року (а.с.26-36). Однак, відповідачі добровільно не звільнили спірне житлове приміщення, що згідно з положенням ст.40 Закону України «Про іпотеку» є підставою для їх примусового виселення в судовому порядку. Згідно повідомлення Колінцівської сільської ради Тлумацького району від 16.05.20414 року № 43/02-32 та відповіді сектору Тлумацького РС УДМС України в Івано-Франківській області від 12.09.2014 року № 24/927 в буд. [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.25, 64). Що стосується малолітньої [PERSON], то судом встановлено, що вона народилася після укладення договору іпотеки, згоди на її реєстрацію в житловому будинку [ADDRESS] позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» не надавав. Згідно висновку Тлумацької РДА Івано-Франківської області про доцільність /недоцільність виселення малолітньої [PERSON] з житлового будинку № 605/01-18/04 від 25.09.2014 року орган опіки та піклування вважає недоцільним виселення малолітньої [PERSON] з спірного житлового будинку (а.с.88). Однак суд не погоджується з таким висновком, оскільки він суперечить правам та інтересам позивача, а також умовам зобов'язань, які існують між сторонами. За встановлених в судовому засіданні обставин позов слід задовольнити, а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved