Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.08.2013 року між позивачем та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №021-01507-140813, згідно якої позивачем було відкрито відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії з встановленим на день укладення кредитної угоди лімітом в сумі 100000,00 грн. Згідно умов кредитної угоди відповідач зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів тіла кредиту, процентів за овердрафт, штраф за прострочену заборгованість та суми заборгованості минулих періодів. Проте [PERSON] порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 127249, 85 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що підтримує викладенні у позовній заяві вимоги, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 14.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №021-01507-140813 (далі - Заява), відповідно до якої позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Банк встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 100000,00 грн. Відповідач зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів тіла кредиту, процентів за овердрафт, штраф за прострочену заборгованість та суми заборгованості минулих періодів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п. 2.1. ч. 3 Заяви, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладання договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата відкриття банком рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 11.06.2014 становить 127249, 85 грн., а саме: 83311,86 грн. - тіло кредиту; 16612,59 грн. - прострочене тіло кредиту; 27325,40 грн. - відсотки. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору від 14.08.2013 №021-01507-140813 отримав кредит шляхом відкриття кредитної лінії з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 100 000,00 грн., але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Враховуючи те, що кредитним договором встановлено обов'язок позичальника сплачувати позивачу обов'язковий мінімальний платіж, який складається із частки обов'язкового погашення кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів тіла кредиту, процентів за овердрафт, штраф за прострочену заборгованість та суми заборгованості минулих періодів, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved