Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19.08.2013 між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 900,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 12217,69 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові зазначив, що не заперечує проти заочного рішення, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, за місцем реєстрації. Враховуючи зміст заяви представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 19.08.2013 відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку». Тобто, між кредитором та боржник укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с.5-30). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору, станом на 30.04.2017, становить 12217,69 грн., а саме: 826,90 грн. - заборгованість за кредитом; 8032,80 грн. - заборгованість по процентам; 2300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 557,99 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4). Щодо нарахування пені то відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 умові і правил надання банківських послуг, відповідач, у випадку виникнення прострочених зобов'язань, передбачених п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 умов і правил клієнт виплачує банку пеню на умовах, передбачених тарифами договору (а.с.28). Щодо нарахування процентів та комісії то відповідно до п.2.1.1.5.5 умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених тарифами договору (а.с.25). В той же час, зазначена у позові вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) відповідно до умов п.2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5 % від ціни позову не може бути задоволена (а.с.26). Так, ч.2 ст.549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не виконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Фіксована частина штрафу визначена у сумі 500 гривень, не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в зв'язку з чим позовна вимога в цій частині, про стягнення 500 грн. штрафу (фіксована частина), задоволенню не підлягає. Отже, судом встановлено, що відповідач на підставі кредитного договору № б/н від 19.08.2013 отримала кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконала в повному обсязі, чим істотно порушила умови укладеного договору. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial