Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог 14.01.2021 року [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину у період навчання на повнолітню дитину, третя особа Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб в 2002 році. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . В 2011 році шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано за рішенням суду. У зв`язку з тим, що шлюб було розірвано, позивачем було подано до відповідача позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини в судовому порядку до Лисичанського міського суду Луганської області в 2011 році, так як після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилася проживати з позивачем, а саме знаходилась на її утриманні та вихованні. Судом було ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі1/4 частини зі всіх видів доходів, починаючи з моменту надання суду позовної заяви і до 21.09.2020 року а саме досягнення дитиною повноліття 18-річного віку. У 2018 році позивач звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із позовом, про підвищення розміру аліментних платежів, так як відповідачем на користь дитини кожного місяця сплачувались аліменти у розмірі 400 гривень, яких було недостатньо для повноцінного утримання дитини і ця сума була нижче прожиткового мінімуму доходів громадян відповідного віку, який досягла дитина. Рішенням суду було підвищено розмір аліментів із урахуванням розміру заробітної плати відповідача, який на той час і на теперішній працює в МНС с. Лоскутівка Луганської області, рятівником. Після закінчення середньо-освітньої школи, дитина вступила на навчання до Полтавського юридичного коледжу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого з 01 вересня 2019 року і дійсно є студентом денної форми навчання за спеціальністю 081 Право освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст згідно наказу про зарахування №3 439-С від 31.07.2019р., термін навчання 3 роки. Навчання доньки здійснюється за власні кошти позивача, вона оплачує навчання доньки, відповідач участі не приймає, ні матеріально, ні морально. Добровільної матеріальної допомоги відповідач не надає. У зв`язку зі вступом дитини до навчального закладу виникли додаткові витрати на навчання, оплату навчання, оплату житла, проїзд з міста проживання до міста навчання, покупки техніки, речей та інше. У зв`язку з додатковими витрати, які були витрачені позивачем на навчання, орендоване житло, проїзд, розвиток, ліки, речі, комп`ютерну техніку для навчання та інше складеться з наступного: 1) оплата за навчання 2019-2020р.р. -13500 грн.; 2) оплато за навчання 2020 -2021р.р. - 13500 грн., з них 6750 грн. - 50% оплачено позивачем; 3) проїзні документи на суму 1717 грн.; 4) оплата за житло у гуртожитку за 2019 - 2020р.р.-1960 +1960 -3920 грн.; 5) оплата за житло у гуртожитку за 2020-2021р.р. - [NUMBER] =2352 грн.; 6) телефон смартфон HONOR 8, вартістю 2499,90 грн.; 7) телефон смартфон Apple iPhone X-16999 грн. + 2999 грн. (страховка) - 19998 грн.; 8) Монітор - 2779,90 грн.; 9) МФУ лазерне Canon - 7450 грн.; 10) Черевики, вартістю 529 грн.,; 11) Чоботи зимові; 12) Шарф чорний, вартістю 295 грн.; 13) Сукня червона, вартістю 770 грн.; 14) Пальто - 2450 грн.; 15) Шарф -350 грн.; 16) Куртка чорна - 5000 грн.; 17) Куртка жіноча осіння - 557 грн.; 18) Брюки жіночі, вартістю 257 грн.,; 19) Черевики спортивні жіночі - 450 грн.; 20) Джемпер жіночий - 269 грн.; 21) Черевики жіночі чорні - 749 грн.; 22) Підвіска жіноча, вартістю 29 грн.; 23) Черевики - 629 грн.; 24) Сумка жін., вартістю 399 грн.; 25) Сумка жін., вартістю 479 грн.; 26) Окуляри -169 грн.; 27) Спідниця чорна - 369 грн.; 28) [PERSON] - 549 грн.; 29) Пов`язка вел. жін. - 219 грн.; 30) Светр - 419 грн.. Додаткових витрат на доньку витрачено на загальну суму 84803 грн. 80 коп. Донька на час навчання не має можливості себе самостійно матеріально забезпечувати, позивач витрачає достатньо грошей на її утримання. Однак вважає, що відповідач повинен також приймати участь в утриманні доньки, а саме сплачувати аліменти, а також нести відповідальність як батько і сплачувати 50% витрат, які здійснюються позивачем додатково від аліментних платежів від загальної суми додаткових витрат на забезпечення повноцінного життя доньки, її достойного рівня життя та навчання взагалі. Тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання доньки та стягнення додаткових витрат в інтересах прав та інтересів доньки. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] на період навчання (з урахуванням канікул) у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, те не менше прожиткового мінімуми доходів громадян відповідного віку дитини, починаючи з 22 вересня 2020 року і по день закінчення нявчання, те не більш як до досягнення нею 23 років. Стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] додаткові витрати на утримання в сумі 42401 грн. 90 коп., що складає 50% від загальної суми додаткових витрат 84803 грн. 80 коп. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 01.02.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/223/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 16.12.2021 року представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмове клопотання в якій просила справу розглянути за її відсутності за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або відзив на позовну заяву до суду не надав. Третя особа представник Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або відзив на позовну заяву до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2002 року, виданим Мирнодолинською селищною радою Попаснянського району, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 13. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.09.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.08.2011 року, про що зроблено актовий запис №99, їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою № 127.40.347 від 27.08.2019 року, виданою Полтавським юридичним коледжем [PERSON] про те, що вона є студентом денної форми навчання за спеціальністю 081 Право освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст Полтавського юридичного коледжу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Термін навчання 3 роки. (а.с.9). Згідно з довідкою лікаря Водяник В.В. [PERSON] в тому, що вона знаходиться під наглядом лікаря-окуліста з діагнозом: вроджена гіперметропія середнього ступеню обох очей. Рекомендовано на заняттях знаходитись на 1-2 парті. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 16-20/23415 від 25.10.2019 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з договором найму житлового приміщення №001 від 19.08.2019 року, Національний юридичний університет ім. Ярослава Мудрого в особі директора Полтавського юридичного коледжу передає, а Черепова Марія Сергіївна приймає у платне строкове користування згідно виданого ордеру частину житлового приміщення в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ордером на жилу площу в гуртожитку №77 від 27.09.2019 року, [PERSON] має право на зайняття ліжко-місця в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з договором про надання освітніх послуг №МСД-9-2019-053 від 31.07.2019 року, укладеним між Національним юридичним університетом ім. Ярослава Мудрого в особі директора Полтавського юридичного коледжу та [PERSON] , загальна вартість навчання за весь строк навчання становить 40500,00 грн., за кожен календарний рік окремо вартість освітньої послуги становить 13500,00 грн. Згідно з проїзним квитком, придбаного на ім`я [PERSON] , вартість проїзду за маршрутом Сєвєродонецьк-Ковель становить 339,35 грн. Згідно з проїзним документом БЄ№404067, придбаного на ім`я [PERSON] , вартість проїзду за маршрутом Харків-Полтава становить 93,41 грн. Згідно з проїзним документом АЛ№255198, придбаного на ім`я [PERSON] , вартість проїзду за маршрутом Полтава-Харків становить 61,15 грн. Згідно з проїзним документом БЕ№049658, придбаного на ім`я [PERSON] , вартість проїзду за маршрутом Рубіжне-Полтава становить 73,73 грн. Згідно з проїзним документом ЄТ№518966, придбаного на ім`я [PERSON] , вартість проїзду за маршрутом Полтава-Рубіжне становить 73,73 грн. Згідно з проїзним квитком № [NUMBER] , придбаного на ім`я [PERSON] , вартість проїзду за маршрутом Сєвєродонецьк-Полтава становить 420 грн. Згідно з квитанцією від 01.09.2020 року, [PERSON] сплатила за навчання [PERSON] 67500,00 грн., комісія склала 67,50 грн. Згідно з квитанцією від 01.09.2020 року, [PERSON] сплатила за гуртожиток [PERSON] 1176,00 грн., комісія склала 25,00 грн. Згідно з квитанцією від 01.09.2020 року, [PERSON] сплатила за гуртожиток [PERSON] 1176,00 грн., комісія склала 25,00 грн. Згідно з квитанцією від 29.08.2019 року, [PERSON] сплатила за гуртожиток 1960,00 грн., комісія склала 19,60 грн. Згідно з квитанцією від 03.09.2019 року, [PERSON] сплатила за гуртожиток 1960,00 грн., комісія склала 19,60 грн. Згідно з квитанцією від 25.07.2019 року, [PERSON] сплатила за навчання [PERSON] 13500,00 грн., комісія склала 135,00 грн. Згідно з чеком №3343 від 03.10.2020 року, придбано червону сукню вартістю 770,00 грн. Згідно з фіскальним чеком від 23.10.2020 року, придбано джемпер вартістю 269,00 грн., ботинки вартістю 749,00 грн. Згідно з фіскальним чеком від 23.10.2020 року, придбано сумку вартістю 399,00 грн., сумка вартістю 479,00 грн., окуляри вартістю 169,00 грн. Згідно з фіскальним чеком від 23.10.2020 року, придбано підвіску вартістю 29,00 грн., черевики вартістю 629,00 грн., светр вартістю 419,00 грн. Згідно з фіскальним чеком від 22.10.2020 року, придбано черевик спортивні вартістю 451,00 грн.. Згідно з фіскальним чеком від 23.10.2020 року, придбано юбку вартістю 369,00 грн., куртку вартістю 549,00 грн., пов`язку вартістю 219,00 грн. Згідно з фіскальним чеком від 15.08.2020 року, придбано МФУ лазерне вартістю 7450,00 грн.. Згідно з фіскальним чеком від 31.10.2020 року, придбано черевики вартістю 529,00 грн.. Згідно з фіскальним чеком від 26.11.2020 року, придбано шарф вартістю 295,00 грн.. Згідно з фіскальним чеком від 30.09.2020 року, придбано плащ вартістю 557,00 грн., брюки вартістю 257,00 грн. Згідно з фіскальним чеком від 30.12.2020 року, придбано смартфон HONOR 8, вартістю 2499,90 грн.; смартфон Apple iPhone X-16999 грн. Згідно з фіскальним чеком від 30.12.2020 року, придбано Монітор вартістю 2779,90 грн. Мотивувальна частина Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, враховуючи, що донька відповідача навчається та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо строку з якого буде стягнуто аліменти суд зазначає наступне. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання з 22.09.2020 року. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Зазначена норма підлягає застосуванню лише щодо періоду, який передував зверненню до суду з вимогами про стягнення аліментів. Так, аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом. Позивач повинен надати суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їхньої сплати. Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином позивач не надала суду належних та допустимих доказів щодо офіційного звернення до відповідача з питанням стягнення аліментів за попередній час на утримання дочки. За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає що позов в частині стягнення з відповідача аліментів починаючи з 22.09.2020 року задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вказаний правовий висновок викладено в Постанові Верховного суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. У цій справі Верховний Суд України вказав, що витрати, пов`язані з навчанням неповнолітньої дитини, можуть бути віднесені до додаткових витрат на дитину, що передбачені ст. 185 СК України. Оскільки Сімейним кодексом України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та, крім сплати аліментів, брати участь у додаткових витратах на дитину, а оплата за навчання неповнолітньої дитини є одним із видів таких витрат, які викликані особливими обставинами необхідністю розвитку здібностей дитини та отримання нею освіти, а відповідно до ст. 185 СК України участь у цих витратах є таким же обов`язком батьків, як і сплата аліментів, то понесення таких витрат одним із батьків є підставою для стягнення частини цих витрат з іншого з батьків. Натомість, витрати на навчання, як одна з обставин визначення розміру аліментів, враховуються при стягненні аліментів на повнолітніх дочку, сина, оскільки, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому в таких випадках при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Саме такі правові висновки висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи, що на даний час донька є повнолітньою, а тому позивача має право на отримання аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, до досягнення нею 23-річного віку, а не на відшкодування додаткових витрат в зв`язку з цим. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 454 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial