Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] просив відібрати його в матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав; стягнути з відповідача на утримання сина в спеціалізованому закладі аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] . На час вирішення спору дитина за рішенням МРА ОМР перебуває в КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1». Підставою негайного відібрання дитини від матері органом опіки та піклування до спеціалізованого закладу став факт не виконання відповідачем батьківських обов`язків, неадекватна поведінка матері, асоціальний спосіб її життя, зловживання алкогольними напоями, безпосередня загроза життю та здоров`ю дитини. Позивач стверджував, що вищевказані обставини є підставою для про відібрання дитини від відповідача без позбавлення останньої батьківських прав за рішенням суду, стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. В процесі розгляду справи позивач на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] позов не визнала, стверджуючи, що належно виконує обов`язки матері. Третя особа - Територіальний відділ Малиновського району Служби у справах дітей Одеської міської ради вважав, що позов підлягає задоволенню, сім`я відповідача перебуває на обліку як неблагополучна, орган опіки здійснює постійний контроль за родиною, проживання дитини із матір`ю становить загрозу для життя та здоров`я [PERSON] . Дослідивши обставини справи, докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 5810 від 17.12.2019 року Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відомості про батька дитини в актовий запис про народження внесені в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 12.02.2020 року. За вказаною адресою остання проживає із малолітнім [PERSON] . Згідно довідки Інспектора ювенальної превенції СП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 09.06.2020 року відповідач систематично зловживає спиртними напоями, в такому стані здійснює грудне вигодовування сина. Ювенальною інспекцією із [PERSON] проведена профілактична бесіда, остання письмово попереджена про відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Вказане підтверджується письмовим попередженням від 20.02.2020 року За актом проведення оцінки рівня безпеки дитини ЮП СП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 20.02.2020 року проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю загрожує його життю та здоров`ю. Розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №209 /01-06 від 12.06.2020 року [PERSON] був відібраний органом опіки та піклування від матері, поміщений до КУ «Міський спеціалізований Будинок дитини № 1». На час вирішення спору дитина утримується вищевказаним закладом. За відомостями Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (лист № 38/9222 від 19.04.2017 року) відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за статтями 173-2, 184 КУпАП. За рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 05.12.2019 року (справа № 521/1609/19) [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно старшого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили. Батьківські права не поновлені. Вищевикладене відповідачем в процесі розгляду справи не спростовано, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем суду не надано. Допитана в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок [PERSON] по обставинах справи, предмету позову показань не надала. Відповідно до Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», СК України виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідальність за виховання, піклування про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей, повагу гідності дитини, підготовку дитини до самостійного життя та праці покладається на батьків. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків в порядку ч.4 ст. 155 ЦПК України є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В порядку ч.1 ст. 170 СК України суд, зокрема за клопотанням органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав коли батьки : -ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;- -жорстоко поводяться з дитиною;- -є хронічними алкоголіками або наркоманами; -вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Окрім того, підставою ухвалення судом такого рішення можуть бути обставини, при яких залишення дитини у батьків є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. З вищевказаних судом доказів, пояснень учасників справи, поведінки відповідача в судових засіданнях судом встановлено ухиляння відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, небезпека для життя, здоров`я і морального виховання дитини у разі залишення дитини із матір`ю. Бажання інших родичів дитини щодо передачі їм дитини немає. Суд погоджується із доводами позивача, третьої особи, що сім`я відповідача є особливо непридатною, а у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечити її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке не є неблагополучним. При вирішенні спору суд враховує, що відібрання дитини без позбавлення матері батьківських прав є тимчасовою мірою та відповідає інтересам дитини. В порядку ч. 3 ст. 170 СК України за рішенням суду у разі, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, дитина може бути повернута матері. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В порядку ч.4 статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. В силу ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За статтею 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 рокі з 1 грудня складає 1921 гривня. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, сімейний стан відповідача, її працездатний вік, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, що на час вирішення спору становить 960 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову з 18.06.2020 року. Зі вказаного ж часу дитини утримується комунальною установою. В порядку ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved