Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

ПАТ «Акцент-банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 22.05.2008 року в сумі 21129,27 грн., та судових витрат, понесених позивачем при подачі позову до суду у розмірі 243,6 грн. Представник позивача Вовк О.Ю., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, направив заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без участі представника позивача, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, ознайомившись з заявою представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент-банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, що складається із заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов Договору Банк надав Відповідачу кредитні кошти у сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 24,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором за Відповідачем станом на 24.03.2014 р. існує заборгованість у розмірі 21129,27 гривень, і складається із: кредиту- 2825,02 грн.; відсоткам - 10711,90 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 6210,00 грн; штраф за договором - 1482,35 грн. На підставі ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона зобов'язується здійснити на користь другої сторони певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України: зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора (Банка) зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Непогашення заборгованості [PERSON] перед Банком по Договору свідчить про грубе порушення ст. 525 ЦК України, яка встановлює неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань, що у відповідності до ст. З ЦПК України дає нам право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, позивач надав суду докази своїх позовних вимог в частині відшкодування судових витрат, а саме - квитанції про сплату судового збору у розмірі 1975,56 грн., тому суд задовольняє їх в межах наданих доказів. У зв'язку з чим суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved