Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Врадіївської райдержадміністрації, звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог представник органу державної влади, яким пред'явлено позов, [PERSON], Козирєва Т. С. зазначали, що відповідач є матір'ю дитини, в інтересах якої пред'явлено позов? після народження дитини, не забрала її з пологового будинку та з моменту поміщення дитини за заявою матері до Миколаївського обласного будинку дитини - з 15.11.2017р. і до тепер, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по її виховання, піклування та утримання, що виявилося у тому, що відповідач жодного разу сина не відвідала, його життям не цікавилася, та не спілкувалася, участі в його утриманні, забезпеченні необхідними предметами вжитку, одягом не приймала. А тому на підставі п. п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, представники просили позбавити відповідачку батьківських прав. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївського обласного будинку дитини Литвинова О. В. будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, звернувшись з заявою (вх. №4831 від 11.10.2018р.) про розгляд справи у відсутність представника закладу, в якому перебуває дитина, в якій не заперечили проти задовлення позову, як такого, що відповідає найвищим інтересам дитини. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляд справи (рекомендоване поштове відправлення №5630101135332) в судове засідання не з'явилася, звернувшись на адресу суду з заявою за вх.№4912 від 18.10.2018р. про розгляд справи про позбавлення батьківських прав у її відсутність, в якій позов визнає. Судом встановлені факти: - відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON] по відношенню до якого ставиться питання про позбавлення її батьківський прав (свідоцтво про народження [NUMBER] від 18.10.2018р.); - 06.11.2017р. мати [PERSON], не забираючи дитину, яка народилася 16.10.2017р., з пологового відділення, написала заяву до Врадіївської райдержадміністрації про тимчасове влаштування її малолітньої дитини до Миколаївського обласного будинку дитини м . Миколаїв у зв'язку з складними життєвими обставинами (заява від 06.11.17р., показання свідків [PERSON], [PERSON]); - в листопаді 2017р. малолітній [PERSON] поміщений до Миколаївського обласного будинку дитини (показання свідків [PERSON], [PERSON]); - з моменту поміщення дитини, у листопаді 2017 року, до названого навчального закладу по теперішній час, мати [PERSON] життям та станом здоров'я дитини не цікавилася, участі у вихованні не приймала, бажання спілкуватися з дитиною не виявляла, її ж не відвідала, матеріальної допомоги, одяг, взуття, предмети гігієни для сина не надавала (довідка №03-366-04 від 24.04.2018р., довідка №03-847-04 від 12.09.2018р., показання свідків [PERSON], [PERSON]); - 29.08.2018 р. відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (рішення суду у справі №2/484/1295/17 від 29.08.2017р.); - відповідач [PERSON] зареєстрована [INFO], періодично проживає в с.\~Берізки Кривоозерського\~району Миколаївської\~області та в с. Адамівка Врадіївського району цієї ж області, за якими негативно характеризується, як особа яка зловживає спиртними напоями, веде розгульний спосіб життя, має нестриманий характер, у Врадіївському РЦЗ не значиться як безробітна, на диспансерному обліку у Врадіївській РЦЛ не перебуває, інвалідності не має (характеристика №130/1 від 19.04.2018р., довідка ЦРЛ №349 від 05.04.2018р., довідка РЦЗ №287/2-18 від 05.04.2018р., інформація по Адамівській сільській раді від 20.09.2016р.); - 23.10.2017р., 19.04.2018р., 18.09.2018р. при обстеженні комісією виконкому Березківської сільської ради, на територія якої тимчасово поживає відповідачка, матеріально побутових умов проживання останньої, було виявлено, що вона проживає в чужому будинку, який перебуває в поганих умовах, електрична енергія відсутня, продукти харчування на мізерному рівні, опалювати приміщення немає чим, дитячі речі та предмети вжитку відсутні, умови для проживання новонародженої дитини не створені (акти обстеження від 23.10.2017р., від 19.04.2018р. та від 19.09.2018р.); - висновком органу опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації рекомендовано позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (висновок від 04.05.2018р. №505/16-01); Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав особи, яка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Приймаючи рішення, суд керується: Частинами. 1, 4, 5 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України згідно якої батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до приписів п. 16 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007р., ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним, що відповідач не забрала дитину з пологового будинку, протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, а тому вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved