Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування вимог банк посилався на те, що 17 вересня 2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі заяви [PERSON] надав останньому кредит у розмірі 15200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. На порушення умов підписаного договору щодо повернення кредитних коштів, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 14 квітня 2016 року має заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2011 року в сумі 63586 грн 20 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 14065 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 43617 грн. 10 коп.; заборгованість за пенею та комісії за користування кредитом у розмірі 2400 грн; штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 500 грн (фіксована частина) та штраф 3004 грн 10 коп. (процентна складова). Посилаючись на вказані обставини, банк просив суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ним судові витрати у справі. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач та його представник у судовому засіданні просять відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем пропущено позовну давність. Вислухавши пояснення відповідача, його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі заяви [PERSON] надав останньому кредит у розмірі 15200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267\~\~цього Кодексу). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14). Суд встановив, що дія картки за якою відповідач отримав кредит у розмірі 15200 грн. закінчилася 17 вересня 2012 року, доказів, які б вказували на те, що відповідачем отримано нову картку матеріали справи не містять, з позовом до суду банк звернувся лише 13 травня 2016 року, відповідачем заявлено про застосування позовної давності до вимог банку, тому суд вважає що у задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку із пропуском позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Згідно\~ст.88 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: dismissed