Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

На розгляд суду предявлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення (несвоєчасність) сплати аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 102415,44 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому порядку [PERSON] встановлено аліментні зобовязання щодо утримання сина, однак від матеріального утримання дитини відповідач злісно ухиляється, станом на 30.09.2018 року наявна заборгованість в загальній сумі 102415,44 гривень. За переконанням [PERSON] нерегулярна сплата аліментів має тягти відповідальність в виді встановлення [PERSON] неустойки (пені) у розмірі 1 % від вказаної суми боргу за кожен день прострочення, що дорівнює, за підрахунками позивача, за період з 18.10.2013 року по 30.09.2018 року грошову суму 773280,10 гривень. В порядку ст. 196 СК України позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 100% заборгованості. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення на підставі поданих доказів. \~ \~ \~ \~ [PERSON] у судове засідання не зявився, суду адресував заяву про визнання позовних вимог, заперечень по суті обставин, викладених в позові не має. Окремо, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про розгляд справи в його відсутність. Третя особа Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не спрямувала свого представника, не надіслала на адресу суду пояснення на позовні вимоги. Суд, з урахуванням того, що вказана третя особа без самостійних вимог не є суб'єктом спірних матеріально-правових відносин сторін, та не має права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, на відмову від позову, визнання позову чи укладення мирової угоди, - визнав не потрібним обовязкову присутність представника відділу державної виконавчої служби. З огляду на вказане, в розумінні ч. 1 ст. 200 ЦПК України, наявні умови для ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~22 липня 2011 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про шлюб серійний номер І-НО 247670 а.с. 14). \~ \~ \~ \~Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (підтверджено свідоцтвом про народження серійний номер І-НО 414923 а.с. 13). \~ \~ \~ \~Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.08.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 29.07.2013 року (а.с. 11) \~ \~ \~ \~На примусове виконання вказаного рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано 07.08.2013 року виконавчий лист, який [PERSON] предявлено за місцем проживання [PERSON] до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Донецькій області (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Згідно довідки-розрахунок № 14.18/48919 від 17.10.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментам, нарахована відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 СК України за період з 18.10.2013 року по 30.09.2018 року дорівнює 102\~415,44 гривні (а.с. 7 8). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не\~більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(п. 22) роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Так, [PERSON] не надано суду даних про наявність перешкод, існування обєктивних причин неможливості сплачувати на користь [PERSON] щомісячних платежів в рахунок аліментів; відповідач свідомо протягом тривалого часу не виконує свій обов'язок щодо надання належного матеріального забезпечення своєї дитини. Суд, встановивши дійсні обставини справи, приходить до висновку про наявність вини відповідача [PERSON] у несплаті аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. В свою чергу, за правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за змістом статті 196 СК України, означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18 (підлягає обовязковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд наводить відповідні розрахунки з урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що розрахована державним виконавцем сума заборгованості по аліментам сторонами по справі не оспорюється, тому довідку Покровського МРВ ДВС № 14.18/48919 взято за основу при нарахуванні пені за прострочення сплати аліментів за період часу з жовтня 2013 року по вересень 2018 року: жовтень 2013 року: 599,06 гривень х 1% х 1809 днів = 10837,00 гривень; листопада 2013 року: 1326,50 гривень х 1% х 1795 днів = 23810,68 гривень; грудень 2013 року: 1326,50 гривень х 1% х 1765 гривень = 23412,73 гривень; січень 2014 року: 1218,00 гривень х 1% х 1734 дні = 21987,12 гривень; лютий 2014 року: 1268,00 гривень х 1% х 1703 дня = 21594,04 гривень; березень 2014 року: 1268,00 гривень х 1% х 1675 = 21239,00 гривень; квітень 2014 року: 1283,25 гривень х 1% х 1644 дні = 21096,63 гривень; травень 2014 року: (1283,25 гривень 800 гривень) х 1% х 1614 дні = 7799,66 гривень; червень 2014 року: (1283,25 гривень 400 гривень) х 1% х 1583 дні = 13981,85 гривень; липень 2014 року: 1257,25 гривень х 1% х 1553 дні = 1925,09 гривень; серпень 2014 року: (1257,25 гривень 400 гривень) х 1% х 1522 дні = 13047,34 гривень; вересень 2014 року: 1257,25 гривень х 1% х 1491 день = 18745,60 гривень; жовтень 2014 року: (1204,50 гривень 400 гривень) х 1% х 1461 днів = 11753,75 гривень; листопад 2014 року: 1204,50 гривень х 1% х 1430 днів = 17224,35 гривень; грудень 2014 року: (1204,50 гривень 400 гривень) х 1% х 1400 днів = 11263,00 гривень; січень 2015 року: (1309,25 гривень 400 гривень) х 1% х 1369 дні = 12447,63 гривень; лютий 2015 року: 1309,25 гривень х 1% х 1338 дні = 17517,77 гривень; березень 2015 року: 1309,25 гривень х 1% х 1310 дні = 17151,18 гривень; квітень 2015 року: 1397,25 гривень х 1% х 1279 дні = 17870,83 гривень; травень 2015 року: 1397,25 гривень х 1% х 1249 дні = 17451,65 гривень; червень 2015 року: 1397,25 гривень х 1% х 1218 дні = 17018,51 гривень; липень 2015 року: 1418,25 гривень х 1% х 1188 днів = 16848,81 гривень; серпень 2015 року: 1418,25 гривень х 1% х 1157 днів = 16409,15 гривень; вересень 2015 року: 1418,25 гривень х 1 % х 1126 днів = 15969,50 гривень; жовтень 2015 року: 1451,00 гривень х 1% х 1096 днів = 15902,96 гривень; листопад 2015 року: 1451,00 гривень х 1 % х 1065 днів = 15453,15 гривень; грудень 2015 року: 1451,00 гривень х 1% х 1035 днів = 15017,85 гривень; січень 2016 року: 1624,75 гривень х 1% х 1004 днів = 16312,49 гривень; лютий 2016 року: 1624,75 гривень х 1% х 973 дні = 15808,82 гривень; березень 2016 року: 1624,75 гривень х 1% х 944 дні = 15337,64 гривень; квітень 2016 року: 1622,50 гривень х 1% х 913 дні = 14813,43 гривень; травень 2016 року: 1622,50 гривень х 1% х 883 дні = 14326,68 гривень; червень 2016 року: 1622,50 гривень х 1% х 852 дня = 13823,70 гривень; липень 2016 року: 1645,50 гривень х 1% х 822 дня = 13526,01 гривень; серпень 2016 року: 1645,50 гривень х 1% х 791 день = 13015,91 гривень; вересень 2016 року: 1645,50 гривень х 1% х 760 днів = 12505,80 гривень; жовтень 2016 року: 1686,00 гривень х 1% х 730 днів = 12307,80 гривень; листопад 2016 року: 1686,00 гривень х 1% х 699 днів = 11785,14 гривень; грудень 2016 року: 1686,00 гривень х 1% х 669 днів = 11279,34 гривень; січень 2017 року: 1999,25 гривень х 1% х 638 днів = 12755,22 гривень; лютий 2017 року: 1999,25 гривень х 1% х 607 днів = 12135,45 гривень; березень 2017 року: 1999,25 гривень х 1% х 579 днів = 11575,66 гривень; квітень 2017 року: 2154,50 гривень х 1% х 548 днів = 11806,66 гривень; травень 2017 року: 2154,50 гривень х 1% х 518 дні = 11160,31 гривень; червень 2017 року: 2154,50 гривень х 1% х 487 днів = 10492,42 гривень; липень 2017 року: 2347,00 гривень х 1% х 457 днів = 10725,79 гривень; серпень 2017 року: 2347,00 гривень х 1% х 426 днів = 9998,22 гривень; вересень 2017 року: (2347,00 гривень 2200,00 гривень) х 1% х 395 днів = 580,65 гривень; жовтень 2017 року: 2900,00 гривень х 1% х 365 днів = 10585,00 гривень; листопад 2017 року: 2900,00 гривень х 1% х 334 дні = 9686,00 гривень; грудень 2017 року: 2900,00 гривень х 1% х 304 дні = 8816,00 гривень; січень 2018 року: (2903,25 гривень 500 гривень) х 1% х 273 дні = 6560,87 гривень; лютий 2018 року: (2903,25 гривень 500 гривень) х 1% х 242 дні = 5815,87 гривень; березень 2018 року: 2903,25 гривень х 1% х 214 дні = 6212,96 гривень; квітень 2018 року: 3062,00 гривень х 1% х 183 дня = 5603,46 гривень; травень 2018 року: (3062,00 гривень 600 гривень) х 1% х 153 дня = 3766,86 гривень; червень 2018 року: (3062,00 гривень 700,00 гривень) х 1% х 122 дня = 2881,64 гривень; липень 2018 року: (3062,00 гривень 600,00 гривень) х 1% х 92 дня = 2265,04 гривень; серпень 2018 року: 3062,00 гривень х 1% х 61 день = 1867,82 гривень; вересень 2018 року: (3062,00 гривень 500,00 гривень) х 1% х 30 днів = 768,60 гривень. Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) дорівнює 773280,10 гривень. Частиною 2 статті 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, відповідачем не надано доказів направлених на застосування судом ч. 2 ст. 196 СК України. Розмір визначеної суми пені значно перевищує розмір заборгованості по аліментам. За положенням ч. 1 ст. 196 СК України пеня в будь-якому разі не може перевищувати 100 процентну суму заборгованості, тому розрахована сума пені підлягає зменшенню згідно з вимогами вказаної правової норми до того ж розміру, що і заборгованість, яка наявна станом на 17.10.2013 року, а саме до 102415,44 гривень. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, ст. ст. 195, 196 СК України,

Outcome: approved