Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Орган опіки та піклування Борівської РДА звернувся до Борівського районного суду Харківської області в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просив відібрати у відповідача малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав строком на 1 рік. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. Згідно свідоцтв про народження, матір?ю дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . Запис про батька дітей внесений до актових записів про народження згідно ст. 135 СК України, за вказівкою матері. Районна комісія з питань захисту прав дитини при Борівській РДА розглянула подання служби у справах дітей Борівської РДА щодо відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Сім?я відповідача перебуває на обліку в службі у справах дітей з 18.12.2017 року, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Розпорядженням голови Борівської районної державної адміністрації від 04.04.2018 р. № 128 малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , за заявою матері від 04.04.2018 року [PERSON] , влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім?ю патронатного вихователя [PERSON] . Розпорядженням голови Борівської РДА від 03.07.2018 р. № 225 малолітніх дітей повернуто на виховання матері. Розпорядженням голови Борівської РДА від 11.03.2019 р. № 45 малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , за заявою матері від 07.03.2019 року [PERSON] , влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім?ю патронатного вихователя. Розпорядженням голови Борівської РДА від 06.06.2019 року № 101 продовжено термін перебування малолітніх дітей в сім?ї патронатного вихователя [PERSON] . Під час проведення рейду 05.06.2019 р., з метою підготовки висновку про створення/не створення умов проживання для малолітніх дітей, комісія у складі представників служби у справах дітей Борівської РДА та районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді відвідали домоволодіння [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Сім?я проживає в орендованому будинку, який складається з двох житлових кімнат, з пічним опаленням, без комунальних зручностей. В наявності необхідні меблі: 2 дивана, 2 кресла, 2 стола, шафа. Умови для життя дітей створені. Мати протягом останніх трьох місяців працювала на овочебазі. ЇЇ співмешканець [PERSON] не працює, має тимчасові заробітки. [PERSON] про дату та час перевірки була попереджена завчасно, але на момент перевірки мати була відсутня в будинку, в телефонному режимі висловлювалася неадекватно. Співробітники служби та центру виявили відповідача у друзів, вона перебувала у стані алкогольного сп?яніння. Відповідач по справі незаміжня, не виконує в повній мірі батьківські обов?язки, діти не охоплені увагою та турботою, санітарний стан приміщення та мешканців будинку не відповідає санітарним нормам, продуктів харчування обмаль. На зауваження селищної ради, медичних працівників, служби у справах дітей не реагує. Зі слів сусідів, [PERSON] недбало ставиться до своїх дітей, вживає алкогольні напої, діти часто залишаються без нагляду дорослих. Неодноразово діти влаштовувалися до патронатної сім?ї терміном на три місяці, але мати створювала умови для проживання своїх дітей і дітей їй повертали. Станом на 06.06.2019 р. на обліку в центрі зайнятості не перебуває. За час перебування дітей в патронаті мати спілкувалася з дітьми один раз. Виходячи з аналізу обставин орган опіки та піклування Борівської РДА Харківської області вважає, що поведінка відповідача свідчить про те, що вона самоусунулася від виховання своїх дітей, не здійснює будь-яких можливих дій щодо участі в житті дітей та їх утриманні. Маючи можливості виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов?язки, свідомо залишила малолітніх дітей без піклування та уваги з боку батьків, чим ухиляється від виконання своїх обов?язків стосовно дітей. В судовому засіданні позивач - представник органу опіки та піклування Борівської РДА підтвердила вищевикладене та підтримала позовні вимоги про відібрання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, строком на 1 рік. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Третя особа: представник Служби у справах дітей Борівської РДА в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Борівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді позовні вимоги позивача підтримала, вважає доцільним відібрати у відповідача дітей, так як вона не піклується про них. Згідно ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В суді встановлено, що матір?ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідно серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 30-31). Крім того, в суді встановлено, що згідно копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком [PERSON] вказаний [PERSON] (а.с.29). З копії наказів № 72 від 18.12.2017 р. та № 71 від 18.12.2017 р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поставлені на облік служби у справах дітей як діти, сім?я яких опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.20-21). З повідомлення директора ООЗ «Борівська ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 Борівської районної ради Харківської області ім. Героя Радянського Союзу В.С. Колісника» № 195 від 14.09.2018 р. вбачається, що учень 1-В класу [PERSON] з?являється до школи в брудному одязі, має неохайний вигляд, мати не сплачує кошти на харчування в групі продовженого дня, зв?язок класного керівника з матір?ю відсутній (а.с.22). Згідно копії актів обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 04.04.2018 р., 22.08.2018 р., 11.07.2018 р., 05.06.2019 р., 13.08.2019 р. мати вживає алкогольні напої, був випадок виявлення дитини з підвищеною температурою, в результаті чого була викликана швидка та остання направлена для лікування до хірургічного відділення, умови для проживання дітей є неналежними (а.с.23-25, 17, 53). Розпорядженням голови Борівської РДА № 128 від 04.04.2018 року [PERSON] та [PERSON] влаштовано в сім?ю патронатного вихователя (а.с.14). Розпорядженням голови Борівської РДА № 225 від 03.07.2018 року малолітніх дітей повернуто [PERSON] (а.с.12-13). Згідно заяви [PERSON] від 07.03.2019 року розпорядженням голови Борівської РДА № 45 від 11.03.2019 р. малолітніх дітей [PERSON] повторно влаштовано в сім?ю патронатного вихователя (а.с.15), а розпорядженням № 101 від 06.06.2019 р. термін їх перебування продовжено (а.с.16). Копією висновку служби у справах дітей Борівської РДА про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав № 01-33/302 від 05.06.2019 р., Інформацією Борівського РСЦСССДМ № 191 від 20.06.2019 р., висновком Органу опіки та піклування Борівської РДА про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав № 02-49/1144 від 12.06.2019 р. підтверджується, що доцільно відібрати малолітніх дітей у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.18-19, 32-33, 7-9). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дітей та позов визнає. Ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першоїстатті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до її сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує, кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров?я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань. Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. У вищевказаному рішенні суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв?язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Залишення малолітніх дітей без нагляду батьків становить безпосередню загрозу для життя та здоров?я дітей і є підставою для вирішення питання про негайне їх відібрання від матері. Судом встановлено, що відповідачу неодноразово надавався час для виправлення, створення належних умов, проте відповідач належних висновків не зробила, на шлях виправлення не стала. Із роз?яснень, викладених у п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 19 грудня 2008 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний ті духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання. Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідача (матері) без позбавлення її батьківських прав, оскільки існують умови, загрозливі для їх здоров?я в зв?язку з тим, що відповідач не приділяє належної уваги вихованню дітей, так як ніде не працює, внаслідок чого діти часто залишаються голодними, тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування щодо наявності підстав для відібрання дітей у відповідача через незабезпечення з боку останньої безпечних умов їх існування, в зв`язку з цим суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, оскільки перебування малолітніх дітей з матір?ю становить реальну загрозу для їх життя та здоров?я. Крім того, відповідач не надала жодних доказів, які б свідчили про її відповідальні дії та наміри щодо відповідальної та належної її участі у вихованні та утриманні дітей та створення їм належних умов для їх розвитку і здоров?я. Залишення дітей у відповідача буде небезпечним для їх здоров?я і виховання. При цьому суд враховує, що відповідачу надавався час для виправлення, створення належних умов для життя та розвитку дітей, проте [PERSON] ігнорує будь-які рекомендації, не змінює свій образ життя та ставлення до виховання дітей, що свідчить про свідоме з її боку небажання належно виконувати свої обов`язки по забезпеченню батьківського піклування, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей у матері підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги, щодо відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved