Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

ПАТ «Закарпаттяобленерго» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Обгрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 18.01.2003 року [PERSON] звернувся до Ужгородського МРЕМ з заявою про укладення договору на електропостачання будинку [ADDRESS] . 18.01.2003 року Ужгородським МРЕМ та [PERSON] оформили Договір про користування електричною енергією №5-0047 від 18.01.2003 року. Починаючи з 18.01.2003 року Товариство забезпечило надійне постачання електричної енергії згідно з умовами відповідної, діючої на той час ліцензії до об`єкта нерухомості споживача. Вказує, що з будь якими заявами [PERSON] то товариства не звертався, ні щодо припинення електропостачання ні щодо укладення Угоди про погашення заборгованості чи то з заявою про припинення договірних відносин. Зазначає, що сплату за договором [PERSON] проводив нерегулярно, частково. Однак, споживач не виконував взятих на себе зобов`язань, а саме не здійснив оплату вартості спожитої облікованої електричної енергії. Вказане призвело виникнення заборгованості за період з 01.12.2017 року по 31.12.2018 року в сумі 3112, 08 грн. У зв`язку з припиненням договірних відносин з 01.01.2019 року [PERSON] заборгованість в розмірі 3112, 08 грн. за спожиту протягом 01.12.2017 року 31.12.2018 року електричну енергію станом на 24.02.2021 року не сплатив. У зв`язку з цим, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3112, 08 грн., суму інфляційних збитків в розмірі 338, 90 грн., 3 % річних в розмірі 200, 79 грн., а також 2270,00 грн. суми сплаченого судового збору. Представник позивача [PERSON] у останнє судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а. також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що 18.01.2003 року Ужгородським МРЕМ та [PERSON] оформлено Договір про користування електричною енергією №5-0047 від 18.01.2003 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відкрило [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я останнього, підключено помешкання до електромережі що за адресою: [ADDRESS] , до якої безперебійно постачалася електрична енергія, відправлялися квитанції на оплату спожитої електричної енергії. Відповідач у свою чергу споживав поставлену йому електричну енергію. За змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику», що узгоджується з постановою Верховного Суду від 11.09.2019 р. у справі № 509/3536/15-ц та постановою від 15.07.2019 р. у справі №347/713/17. ПрАТ «Закарпаттяобленерго», як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Згідно позовної заяви, за період з 01.12.2017 року по 31.12.2018 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у сумі 3 112.08 грн. Судом встановлено, що 28.09.2020 року позивачем було надіслано відповідачу рекомендованим листом вимогу №1088 яка залишена без належного реагування. У відповідності ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідач доказів щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 338 грн. 90 коп., 3% річних від простроченої суми 200 грн. 79 коп. Враховуючи викладене, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі 3112 грн. 08 коп., суму інфляційних збитків - 338 грн.90 коп., 3% річних 200 грн. 79 коп., всього 3651 грн. 77 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» судові витрати у сумі 2270 гривні судового збору.

Outcome: approved