Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказав, що 06.05.2011 року Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 300429024612001, згідно з умовами якого банк надав позичальнику, відповідачеві по справі, кредит у сумі 54648,00 грн. з розрахунку 0,001 % річних на весь час фактичного користування кредитом на строк з 06.05.2011 року по 06.05.2016 року. 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а в наслідок передачі від ПАТ «Астра банк» до ПАТ «Дельта банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. На підставі договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами «АТ «Дельта банк» набуло статус нового кредитора відповідно до ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав, обов'язків нового кредитора. Пунктом 2.4. кредитного договору, нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно в останній день кожного місяця протягом строку дії даного кредитного договору, починаючи з дня надання кредиту і до моменту його погашення. Пунктом 2.5. кредитного договору, погашення кредиту, нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до 6 числа кожного місяця протягом строку дії даного кредитного договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання даного кредитного договору. При цьому розмір щомісячних платежів позичальника складає 1430,00 грн. Відповідно до п. 3.2.5., п. 3.2.6. кредитного договору, в разі несплати позичальником чергового платежу, згідно п.п.2.5. Кредитного договору, протягом одного календарного місяця, або іншого істотного порушення кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплатити нараховані проценти за користування ними, комісій та інших платежів, передбачених умовами кредитного договору. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконував, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується поруками: відповідно до укладеного договору поруки № 300429024612001/П1 від 06.05.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON], відповідно до укладеного договору поруки № 300429024612001/П2 від 06.05.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON], згідно з якими поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за вищевказаним кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся. Станом на 21.05.2015 року має заборгованість на загальну суму 71800,41 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом: 28221,82 грн.; - заборгованість за відсотками 0,29 грн.; - заборгованість за комісіями 9344,88 грн.; - пеня - 33679,78 грн.; - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 353,04 грн.; - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості про процентам - 200,60 грн. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 71800,41 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, згідно позовної заяви, просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно поданої заяви та додаткових письмових пояснень (а.с.214-218), просять розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості по кредиту, а саме 28221,82 грн. не заперечували, посилаючись на ч. 3 ст. 551 ЦК України прохали зменшити розмір неустойки. Стосовно солідарного порядку стягнення заборгованості вважали, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, в звязку зі спливом шестимісячного строку, протягом якого кредитор мав право предявити вимогу до поручителів в порядку реалізації ним свого права про повернення боргових сум. Відповідачі [PERSON], [PERSON] також в судове засідання не зявились, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також письмові заперечення, в яких просили відмовити позивачу в частині солідарного стягнення заборгованості, в звязку зі спливом шестимісячного строку, протягом якого кредитор мав право предявити вимогу до поручителів в порядку реалізації ним свого права про повернення боргових сум. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі - продажу прав вимоги від 02.12.2013 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає( відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а в наслідок передачі від ПАТ «Астра банк» до ПАТ « Дельта банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги( замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Даний договір засвідчений нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1539 (а.с. 40-43). Згідно з додатком № 1 до договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитом право вимоги за кредитним договором № 300429024612001 від 06.05.2011 року, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON] ( а.с. 5-14) перейшло від Публічного акціонерного товариства «Астра Банк» до Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» ( а.с. 44). В договорі № 300429024612001 від 06.05.2011 року обумовлені умови надання та користування кредитом, порядок проведення розрахунків, які узгоджені між сторонами, про що свідчать підписи сторін. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується договорами поруки № 300429024612001/П1 від 06.05.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON], та № 300429024612001/П2 від 06.05.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON], відповідно до яких встановлена відповідальність поручителів у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за договором (а.с.15-18). ПАТ «Астра Банк» умови договору виконані. Відповідач отримав кошти. Відповідачем порушені умови кредитного договору. Відповідно до довідки - розрахунку за відповідачем станом на 21.05.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 71800,41 грн. ( а.с. 77-78). Позивач намагався врегулювати спір до судового розгляду, але відповідач не погасив заборгованість. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (а.с.50-52). Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня потачку тимчасової адміністрації до її припинення. За приписами ст. 37 цього Закону уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, підписувати будь-які договори (правочини), інші документи від імені банку. Враховуючи, що позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час запровадження тимчасової адміністрації в банку, позов у відповідності до п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції чинній на момент предявлення позову) подається без сплати судового збору. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи позичальник [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, доказів її погашення не надала, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків, комісії основані на умовах кредитного договору № 300429024612001 від 06.05.2011 року, умов договору купівлі - продажу прав вимоги від 02.12.2013 року, є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи і підлягають задоволенню. Вирішуючи позов в частині стягнення суми пені суд приходить до наступного. Відповідач заявою просить зменшити розмір нарахованої неустойки (пені), так як її розмір значно перевищує розмір збитків, та в звязку з тяжким матеріальним положенням сімї, яке склалося після народження 11.08.2013 року доньки з численними вадами розвитку, зумовленими передчасними пологами. Дитина перенесла ряд складних операцій, зокрема на головному мозку. Курс лікування та реабілітації потребує значних фінансових витрат, що підтверджується медичними довідками (а.с.119-165). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року. Так, із доданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики вбачається, що розмір пені за порушення строків виконання зобов'язань за договором розрахований позивачем в межах строку спеціальної позовної давності, і станом на 21.05.2015 року становить 33678,78 грн. Суд, враховуючи скрутне матеріальне становище, яке склалося у відповідача, скористався своїм правом зменшити розмір пені до розміру заборгованості за кредитом, що становить 28221,82 грн. З врахуванням наведеного суд вважає що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість по кредитному договору підлягають частковому задоволенню, а саме: сума заборгованості за кредитом - 28221,82 грн., заборгованість за відсотками - 0,29 грн.; заборгованість за комісіями - 9344,88 грн.; пеня -28221,82 грн., 3% від простроченої заборгованості по тілу -353,04 грн.; 3% від простроченої заборгованості про процентам -200,60 грн., а всього 66342,45 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 ч.1 п.22 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною на день подачі позову до суду) звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 663,42грн. Вирішуючи вимоги про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд приходить до наступного. Статтями 553 та 554 ЦК України передбачено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, але є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу). Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. У п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, підставою для припинення договору поруки може бути недотримання кредитором строку звернення до суду з вимогами до поручителя. Оскільки з договорів поруки убачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умови договору поруки про їх дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком і за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Дана позиція узгоджується з постановою 6-190 цс 14 судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.01.2015 року. З матеріалів справи вбачається, що банк надсилав вимоги про повернення отриманих у кредит коштів, адресованих як позичальнику [PERSON] так і поручителям [PERSON], [PERSON] 15.09.2014 року, претензія розглядається в місячний строк, тобто з 15.10.2014року (дня, встановленого кредитором для погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права), почав перебіг шестимісячний строк для звернення до суду з вимогою про солідарне стягнення заборгованості за кредитом. З позовом до суду позивач звернувся 05 травня 2015 року. Отже, суд приходить до висновку, що порука [PERSON] та [PERSON] припинила свою дію, оскільки, позивачем протягом шести місяців від дня настання не виконання основного зобов'язання, не було пред'явлено вимоги до поручителів. Тому у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: partial