Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] 24657,09 гривень заборгованості по кредиту та судові витрати по справі. Вимоги обґрунтовано тим, що 17.05.2013 року Банк та [PERSON] уклали кредитний договір(далі - Договір), який складають заява відповідача, Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку. Відповідач отримав кредит в сумі 16000 гривень у вигляді встановленого платіжного ліміту на платіжну картку під 27,6% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання не виконав, через що станом на 31.07.2014 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 24657,09 гривень, з них: по кредиту - 16140,87 гривень, по відсотках - 6115,88 гривень, з пені та комісії 750 гривень, по фіксованому штрафу - 500 гривень, по процентному штрафу - 1150,34 гривень. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача Савицька Г.Р. подала в канцелярію суду заяву про підтримання заявлених вимог в повному обсязі і розгляд справи за її відсутності та висловила згоду на заочний розгляд справи. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УМВС України у Волинській області [PERSON] проживає по [ADDRESS]. На цю адресу йому було направлено матеріали позову та повідомлення про виклик із зазначенням часу та місця проведення судового засідання, однак в це засідання він не з'явився, заяву чи клопотання щодо суті позову та процедури його розгляду не подав, а повідомлення про виклик повернулось із відміткою відділення поштового зв'язку про відмову адресата від одержання. Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За вказаних обставин при письмовій згоді представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів в порядку ч.2 ст.197 ЦПК без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Із заяви позичальника від 17.05.2013 року вбачається, що Кредитний договір складають Заява відповідача і Умови та правила надання банківських послуг(далі - Умови), Правила користування платіжною карткою в вигляді платіжної картки з кредитним лімітом та Тарифами Банку. Кредитний договір передбачає такі умови. Банк надає позичальнику кредит у сумі 16000 гривень з 17.05.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати за користування кредитом 27,6% річних на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Згідно з п.1.1.7.12. Умов надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не повідомить про припинення дії Договору, то він автоматично пролонгується(продовжується) на той самий термін. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень, а також 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Відповідно до п.1.1.3.2.2. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення умов даного договору банк має право … вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань … . З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що з моменту укладення Договору відповідач не повернув повну суму кредиту, не сплачував відсотки. Визначена Банком сума заборгованості відповідає умовам договору і є арифметично правильною. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, наведеними доказами повно і об'єктивно доведено, що відповідач у встановлений Договором строк не повернув кредит, не сплачував відсотки, тим самим порушив умови договору і не виконав зобов'язання, а нарахована неустойка у вигляді штрафу відповідає умовам договору. Виходячи з викладеного, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і доведені, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved