Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

ПАТ «Імексбанк» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.09.2012 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір №? 999-00022872/1 про надання кредиту, на підставі якого банком надано відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки VISA Еlectron, з максимальною сумою 50 000 грн. зі сплатою розрахунку 19 % річних з кінцевим терміном повернення по 12.09.2015 року. 13.09.2012 року між банком та [PERSON] був укладений договір №? 999-00022872 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Так як умови кредитного договору [PERSON] не виконувались, тому утворилась заборгованість станом на 31.07.2014 року в розмірі 62 229,77 грн. Тому, ПАТ «Імексбанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з»явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, причини його неявки суду невідомі. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, заяву представника позивача рахує за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає з суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитного договору №? 999-00022872/1 від 13.09.2012 року банк надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки VISA Еlectron, з максимальною сумою 50 000 грн. зі сплатою розрахунку 19 % річних з кінцевим терміном повернення по 12.09.2015 року. Відповідно до п. 1.1 умов вищевказаного договору ПАТ «Імексбанк» зобов»язався надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки VISA Еlectron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитний залишок кошів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Банк свої зобов»язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по контракту №? 999-00022872 від 13.09.2012 року. Згідно п. 2.2 договору кредиту моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) використання позичальником кредитних коштів на умовах договору, зокрема, отримання позичальником готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. Відповідно п. 3.3.5 договору кредиту позичальник зобов»язується повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни визначені в договорі. В п. 1.4 договору кредиту встановлено, що зменшення ліміту овердрафту здійснюються згідно додатку № 1, який є невід»ємною частино цього договору та відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватися щомісячно. Згідно п. 2.6 договору кредиту сплата відсотків позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 07 числа, починаючи з 07 квітня 2013 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно договору №? 999-00022872 від 13.09.2012 року про відкриття та обслуговування поточного рахунку позичальник зобов»язаний сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Загальна сума щомісячного платежу визначена в додатку № 1 до договору кредиту в розмірі 2 553 грн. Згідно п. 4.8 договору кредиту передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов»язань, визначених п. 3.3 договору протягом більше тридцять днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таки, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати одержання повідомлення. Згідно п.п 4.9 договору кредиту встановлена відповідальність позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/ або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором у вигляді обов»язку сплатити банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Крім того, в п.п 3.2.5 договору кредиту встановлено право банку вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суми неустойки, передбачених цим договором у випадках, коли позичальник затримує сплату частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Повернення кредиту, процентів, неустойки тощо здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення банку. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщоу зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідач [PERSON] систематично порушував виконання зобов»язань взятих на себе за кредитним договором [NUMBER]/1 від 13.09.2012 року про що свідчить вимога банка від 08.05.2013 року за № 127. Згідно з розрахунком заборгованості за користування кредитом [PERSON] станом на 31.07.2014 року загальна заборгованість по кредиту складає 62 229,77 грн. з яких: - заборгованості за сумою кредиту - 43 944,48 грн.; - заборгованість за несплаченими відсотками - 1 225,29 грн.; - заборгованість по комісії - 7 360 грн.; - заборгованість по штрафним санкціям - 9 700 грн. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] був повідомлений про заборгованість по кредиту та необхідність повернення суми, проте ніяких дій по усуненню заборгованості не застосував. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов»язання не допускається. Суд дійшов до висновку, що у добровільному порядку відповідач свої зобов'язання за кредитним договором дійсно не виконує, суму кредиту та відсотки відповідно до умов договору не сплачує, тобто фактично відмовився від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором [NUMBER]/1 від 13.09.2012 в розмірі 62 229,77 грн. Згідно вимог ст.ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Імексбанк». Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, що стверджуються квитанціями, доданими до матеріалів справи. На підставі зазначеного та

Outcome: approved