Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Груєва Олександра Валеріївна. Згідно позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 серпня 2010 року. [INFO] [PERSON] помер. Як зазначає позивачка, 3 листопада 2014 року вона звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Груєвої Олександри Валеріївни за прийняттям спадщини, що залишилась їй у порядку спадкування за померлим чоловіком [PERSON] . В позовній заяві зазначено, що 18 січня 2019 року вих. № 03/02-31 нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова вмотивована тим, що, на думку нотаріуса мало місце об`єднання двох земельних ділянок згідно наступних сертифікатів: Сертифікат ОД №0326249 про право на земельну частку (пай), виданий 28 листопада 2008 року Районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я [PERSON] . Розмір частки (пай) 3,0 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат видано на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Мороз Н.О. , державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори 28 листопада 2008 року за реєстровим №5428; Сертифікат ОД№ 0326248 про право на земельну частку (пай), виданні 28 листопада 2008 року Районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я [PERSON] . Розмір частки (пай) 3,0 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат видано на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Мороз Н. О. державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори 28.11.2008 року за реєстровим № 5428. Вказані земельні частки (паї) перебували у колективній власності КСП «Ілліча». При цьому, як зазначено в позовній заяві, у постанові нотаріус зазначає, що земельні ділянки (паї) зазначені у сертифікатах були об`єднані в одну земельну ділянку площею 6,79 га за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Байтальська сільська рада. Кадастровий номер земельної ділянки: 5120280700:01:002:0091, тобто, утворилася шляхом об`єднання двох часток (пай) 3,0 в умовних кадастрових гектарах, які належали [PERSON] , померлій [INFO] , що робить неможливим отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте, як зазначено у позовній заяві, у відповіді Відділу у Ананьївському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 13 серпня 2018 року № 1402/101-18 вказано, що у Держгеокадастрі станом на 31 грудня 2012 року відсутні відомості щодо прав на землю зареєстрованих за [PERSON] . Відповіддю Держгеокадастру від 08 жовтня 2018 року № 1616/101-18 зазначено про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,79 га розташовану на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5120280700:01:002:0091 та додано державний акт на право власності на таку земельну ділянку. Позивачка зазначає, що довідками наданими Держкомземом встановлено, що сертифікат серії ОД номер 0326249 виданий [PERSON] . Ананьївською райдержадміністрацією 26 вересня 1997 року, а сертифікат серія ОД номер 0326248 виданий [PERSON] . Ананьївською райдержадміністрацією 02 жовтня 2003 року. Державним актом на право власності [PERSON] на земельну ділянку від 20 грудня 2005 року встановлено, що він виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області № 286 від 25 серпня 2004 року. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 листопада 2008 року, успадкувавши земельні частки своєї бабусі [PERSON] у селі Байтали у результаті звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, оскільки вона померла [INFO] . При цьому, на думку позивачки, з огляду на невеликий проміжок часу між видачею державного акту на право власності на земельну ділянку на користь [PERSON] та датою відкриття спадщини є об`єктивні підстави допускати, що державним нотаріусом Мороз Н.О. було видано свідоцтво із зазначенням документів, що передували видачі держакту на землю за кадастровим номером 5120280700:01:002:0091. Також, як зазначено в позовній заяві, намір об`єднання земельних ділянок, отриманих [PERSON] в 1997 та 2003 році та отримання держакту замість сертифікатів є логічним та прогнозованим, адже розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області № 286 видано на наступний рік після отримання другого сертифікату на земельну ділянку у 2004 році. Документально встановлено та узгоджується з усіма наявними джерелами, що і у сертифікатах і Держакті йдеться мова про земельну частку та земельну ділянку, що належала [PERSON] , перебувала у колективній власності КПС «Ілліча» та розташовувалася у селі Байтали Ананьївського району Одеської області. Позивачка зазначає, що листом Держгеокадастру від 30 вересня 2019 року № 669/101-19, компетентний орган зазначив що зазначеній громадянці [PERSON] було надано дозвіл Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області від 25 серпня 2004 року № 1799 «Про надання дозволу на виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку» виданою на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0326248 та серії ОД №0326249. Приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою «Стелхен» розроблена технічна документація із землеустрою щодо виділення земельних часток на 248 осіб із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Ілліча» на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області, яка затверджена розпорядженням Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 25 серпня 2004 року № 286 «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Ілліча» та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам власникам сертифікатів площею 6,79 га. На думку позивачки, з огляду на таку відповідь вбачається, що Держакт на землю за кадастровим номером 5120280700:01:002:0091, виданий на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 25 серпня 2004 року № 286 є правом власності на землю набутим на підставі сертифікатів серії ОД № 0326248 та серії ОД № 0326249 право на які набув спадкодавець [PERSON] , а державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н. О. помилково визначено спадкове майно спадкодавиці [PERSON] у вигляді сертифікатів, а не у вигляді Державного акту. Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 6,79 га, розташовану на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер: 5120280700:01:002:0091. Ухвалою суду від 28 травня 2020 року у справі було відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання. Відповідачу, у вказаній ухвалі, було роз`яснено право та надано час для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. Третій особі, було роз`яснено право подати пояснення на позовну заяву. При цьому, слід звернути увагу на те, що при подачі позовної заяви позивачем в якості відповідача у справі було зазначено Байтальську сільську раду Ананьївського району Одеської області, як орган місцевого самоврядування, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташовано спірну земельну ділянку. Проте, 26 січня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання Ананьївської міської ради від 25 січня 2021 року (а.с.110-111), з якого вбачалося, що Ананьївська міська рада є правонаступником Новоолександрівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» та рішення Ананьївської міської ради від 17 листопада 2020 року №13-VIII «Про реорганізацію юридичних осіб сільських рад шляхом приєднання до міської ради». На підтвердження зазначених доводів до клопотання додано копію розпорядження Ананьївської міської ради від 17 листопада 2020 року №13-VIII «Про реорганізацію юридичних осіб сільських рад шляхом приєднання до міської ради» (а.с.112-116). Частиною 1 статті 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. При цьому, відповідно до частини 2 статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Враховуючи викладене, протокольною ухвалою суду від 26 січня 2021 року відповідача у справі - зазначено Байтальську сільську раду Ананьївського району Одеської області було замінено її правонаступником - Ананьївською міською радою. Копію ухвали суду від 28 травня 2020 року про відкриття провадження у справі, разом копією позовної заяви та додатків до неї, було направлено відповідачу з супровідним листом від 17 травня 2019 року за вихідним №491/436/20/3303/2020 (а.с.49). Позивачка та її представник - адвокат Ростомов Грант Артурович, повноваження якого підтверджені ордером серії ОД №492127 від 19 травня 2020 року (а.с.59), 2 квітня 2021 року у судове засідання з розгляду справи не з`явилися. Проте, 1 квітня 2021 року на адресу суду електронною поштою надійшла заява Ростомова Г.А. (а.с.139), в якій він зазначив, що просить суд справу розглядати за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представники відповідача 1 квітня 2021 року у судове засідання з розгляду справи не з`явилися, проте 2 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача від 29 січня 2021 року №284 (а.с.124-125), в якому представник відповідача зазначив, що просить справу розглядати без участі представників відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Груєва Олександра Валеріївна 1 квітня 2021 року у судове засідання з розгляду справи не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань від неї на адресу суду не надходило. Проте, суд бере до уваги те, що третій особі достеменно відомо про розгляд справи, оскільки нею було отримано лист суду за вихідним №491/436/20/496/2020 (а.с.118), яким на адресу третьої особи було направлено судову повістку, а також копію позовної заяви з додатками, що підтверджується розпискою «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…» (а.с.126). Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Ананьївського районного суду Одеської області за адресою в мережі Інтернет https://an.od.court.gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz/. Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Враховуючи викладене суд вважає, що третій особі достеменно відомо про існування даної судової справи, та вона не мала жодних перешкод для з`ясування дати та часу розгляду справи, проте жодних заходів до явки до суду не вжила, що свідчить про відсутність зацікавленості третьої особи у вирішенні справи. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень учасників справи, наданих ними письмово, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Ананьїв Одеської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової кратки платника податків - [NUMBER] , що підтверджується доданими до позовної заяви копіями: паспорту громадянина України у формі ID-картки № [NUMBER] , виданого Овідіопольським РВ ГУ ДМС України в Одеській області 19 червня 2020 року (а.с.78, картки платника податків (номер бланка 1521-20-01484), виданої Овідіопольською ДПІ ЧУ ГУ ДПС в Одеській області 10 серпня 2020 року (а.с.80), та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.77), відповідно до якого позивачка отримала шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачкою та спадкодавцем підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 2010 року Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (а.с.15). [PERSON] помер [INFO] у селі Алтестове Біляївського району Одеської області, про що 14 липня 2014 року складено актовий запис №7169, що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 14 липня 2014 року (а.с.14). Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 6,79 га, розташовану на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер: 5120280700:01:002:0091, посилаючись на те, що вказану земельну ділянку за життя було успадковано її покійним чоловіком - [PERSON] , після смерті його бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При цьому, будь-яких відомостей про те, що [PERSON] або [PERSON] за життя склали заповіти суду не надано, що вказує на те, що в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З доданої до матеріалів справи копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №078471, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 20 грудня 2005 року (а.с.29) [PERSON] отримала право власності на земельну ділянку площею 6,79 га, розташовану на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області з кадастровим №5120280700:01:002:0091. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 2008 року бланк серії ВМА №934655 (а.с.13), виданого державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. З наведеного вбачається, що [PERSON] за життя отримала у приватну власність земельну ділянку з кадастровим №5120280700:01:002:0091, а отже згідно зі статтею 1218 ЦК України вказана земельна ділянка входила до складу її спадщини. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З доданої до позовної заяви копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 2008 року бланк серії ВМА №934655 (а.с.13) вбачається, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її онук - [PERSON] . Частиною 2 статті 1268 ЦК України визначено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до частини 5 статті 1286 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту наведених норм, з урахуванням матеріалів справи вбачається, що з 13 липня 2006 року право на земельну ділянку з кадастровим №5120280700:01:002:0091 перейшло від [PERSON] до [PERSON] , як до спадкоємця померлої, який прийняв спадщину. Проте, як вбачається з позовної заяви [PERSON] за життя право на казану спадщину у встановленому законом порядку не оформив. Водночас, згідно частин 1 та 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто, незважаючи на відсутність свідоцтва про право на спадщину, яке б посвідчувало право [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим №5120280700:01:002:0091, право на зазначену земельну ділянку було отримане ним з моменту відкриття спадщини [PERSON] . Як зазначалося [PERSON] помер [INFO] у селі Алтестове Біляївського району Одеської області, про що 14 липня 2014 року складено актовий запис №7169, що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 14 липня 2014 року (а.с.14). З наведеного вбачається, що [PERSON] набув право на земельну ділянку з кадастровим №5120280700:01:002:0091 за життя, а отже вказана земельна ділянка входила до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] - [INFO]. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, який в постанові від 14 серпня 2019 року у справі №523/3522/16-ц зазначив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. При цьому, спадкоємцем, як зазначалося, частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи позивачка своїм правом на прийняття спадщини скористувалася, що підтверджується копію заяви позивачки від 3 листопада 2014 року (а.с.18) на ім`я приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Груєвої О.В., відповідно до якої позивачка прийняла спадщину, яка залишилась після смерті її чоловіка - [PERSON] . Таким чином, з [INFO] - дати смерті [PERSON] та відкриття спадщини, яка залишилась після його смерті, вказана спадщина належить позивачці, а отже до неї в порядку спадкування перейшло й право на земельну частку земельну ділянку площею 6,79 га, розташовану на території Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер: 5120280700:01:002:0091, оскільки воно було успадковане [PERSON] за життя та входило до складу його спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved