Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 30.01.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] шляхом приєднання до Публічного кредитного договору (кредитний продукт\~«Universal»), який розміщено на офіційному сайті ПАТ «Ідея Банк» за зазначеним в позові посиланням. Згідно із заявою відповідача про приєднання до публічного кредитного договору від 30.01.2017 р. було укладено кредитний договір №UO1.195.72847. Згідно публічного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі, на строк, за процентною ставкою та щомісячною платою за обслуговування кредиту на умовах, передбачених угодою про параметри кредитування, що укладається з позичальником одночасно з укладенням цього договору та є його невід'ємною частиною. Згідно угоди про параметри кредитування № UO1.195.72847/1 до кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 16920,00 грн. зі сплатою реальної річної процентної ставки 36,58%, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобовязання згідно умов кредитного договору. Однак, відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 29.03.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 39897,11 грн. Просить позов задоволити, стягнути суму заборгованості у повному обсязі та судові витрати. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2018 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначене на 10.00 год. 14 червня 2018 року, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У звязку з перебуванням головуючого судді у відрядженні, про що секретарем судового засідання складено довідку /а.с.35/, судове засідання відкладено на 03 липня 2018 року 09:30 год. У судове засідання представник позивача не зявився, однак згідно позову просить проводити розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, які надійшли до суду 02.05.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Однак, повідомлення повернулися до суду із позначкою «за зазначеною адресою не проживає». Таким чином, враховуючи, що до суду повернувся конверт із позначкою, що [PERSON] за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Чернече не проживає, відповідач, місце проживання якої невідоме, викликалася в судове засідання, призначене на 03.07.2018 р. через оголошення на офіційному сайті веб-сайті судової влади України за веб-адресою http://gl.lv.court.gov.ua. Відповідно до ч.1\~ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, який повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень\~ст.280-282 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 30.01.2017 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № UO1.195.72847 шляхом приєднання до Публічного кредитного договору (кредитний продукт\~«Universal»), який розміщено на офіційному сайті ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до договору кредиту та угоди про параметри кредитування, відповідач отримала кредит в сумі 16920, 00 грн. зі сплатою реальної річної процентної ставки 36,58%, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів /а.с. 6-15/. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед іншого, відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст. 623 ЦК України). Згідно із статтею 599\~ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності із\~ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором № UO1.195.72847 від 30.01.2017 р., яка згідно розрахунку заборгованості /а.с. 17/ станом на 29.03.2018 року становить 39897,11 грн. та складається із наступного: основний борг 1493, 49 грн., прострочений борг\~ 13951,41 грн., прострочені проценти\~ 5157, 35грн., строкові проценти 430, 49 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів\~18864, 37 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 09.01.2018 року за вих. № 12.4.2/UO1.195.72847 направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень /а.с.18/, однак остання належним чином не відреагувала та зобовязань за вищезгаданим договором кредиту не виконала. Відповідно до ч. 2\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.\~76,\~77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору № UO1.028.75649 від 27.12.2016 р., відповідач в судове засідання не зявилася та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задоволити. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. /а.с.5/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved