Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що 08 січня 2016 року померла її дочка [PERSON]. Батько [PERSON] та її (заявника) чоловік помер 12 лютого 2008 року. 01 липня 2016 року вона звернулась до другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 12 липня 2016 року відкрито провадження за спадковою справою № 244/2016 щодо майна померлої [PERSON] Нотаріусом встановлено, що [PERSON] заповіт не залишала, станом 29 вересня 2016 року у спадковій справі відсутні будь-які заяви окрім її заяви. Однак заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців, а всі надані заявником документи нотаріус не може прийняти до уваги, оскільки м Луганськ - непідконтрольна державній владі територія, у звязку з чим вони не мають юридичної сили, тому вона вимушена звернутись до суду з цією заявою. В судове засідання заявник та її представник не прибули, у своїй заяві просили розглядати справу без їх участі . Заінтересована особа до суду свого представника не направила, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У своїй заяві [PERSON] зазначає, що встановлення цього факту їй необхідно для оформлення своїх спадкових прав після смерті дочки, а саме на квартиру № 269 у будинку 1 на кварталі Норінського у місті Луганську. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 08 січня 2016 року у м Луганську у віці 48 років померла [PERSON], яка є дочкою заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження померлої, з якого вбачається, що батьком останньої був [PERSON] Зі свідоцтва про розірвання шлюбу заявника вбачається, що шлюб між нею та [PERSON] був розірваний 24 серпня 1979 року. 12 лютого 2008 року [PERSON] помер у м Ополє [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 ст. 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із заяви [PERSON], адресованої до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області та постанови державного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2017 № 1265/02-31, заявник прийняла спадщину після смерті своєї дочки [PERSON] Також з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що основною причиною відмови в оформленні спадкових справи є те, що відсутні докази реєстрації померлої у спадковій квартирі одноособово. Матеріалами справи підтверджується, що померла була інвалідом з дитинства та на час смерті у неї була ІІ група інвалідності, у звязку з чим вона потребувала стороннього догляду. Ці обставини підтверджені як медичними документами померлої, так свідченнями мешканців кварталу Якіра міста Луганська [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зазначені мешканці у складеному акті підтверджують факт, що померла [PERSON] з 2008 року і до своєї смерті 08 січня 2016 року проживала у [INFO] у квартирі № 197 разом із матірю [PERSON], оскільки не могла перебувати без стороннього догляду. Померла замужем ніколи не була і дітей не мала. Такі ж обставини наводять у своєму акті від 12 січня 2018 року працівники Луганської обласної бібліотеки ім. М. Горького [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які з 1989 року працювали разом із померлою. Із копії паспорту померлої [PERSON] вбачається, що адресою її реєстрації з 09 вересня 2009 року значилась квартира № 269 будинку 1 на кварталі Норінського міста Луганська. Наведені докази, а також договір купівлі-продажу квартири від 18.12.2008, розташованої за адресою: м Луганськ, кв. Норінського, 1/269, згідно якого власницею даної квартири після укладення цього правочину одноособово стала померла [PERSON], переконали суд, що остання за життя до дня смерті проживала разом із заявником, однак була зареєстрована одна за адресою: м Луганськ, кв. Норінського, 1/269. Враховуючи наведене,

Outcome: approved