Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

ПАТ «КБ «НАДРА» в особі представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 липня 2007 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та [PERSON] був укладений кредитний договір №345/П/99/2007-840. Згідно п.1.1. Кредитного договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 397 800 доларів США 00 центів на придбання транспортного засобу, з відсотковою ставкою у розмірі 12,49% відсотків річних. Відповідач зобов'язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 4 788 доларів США 13 центів. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів у строки, визначені Кредитним договором не виконує. 01.11.2012 року, позивачем було направлено вимогу відповідачу з пропозицією виконати взяті на себе зобов'язання по Кредитному договору, проте останній не виконав дану пропозицію. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов'язків, утворилась заборгованість, яка станом на 08.11.2012 року становить 693 852 доларів США 86 центів (еквівалент у гривні станом на 08.11.2012 року становить 5 545 965 грн. 88 коп.). Оскільки, станом на день подання позовної заяви до суду відповідач не виконав взяті на себе обов'язки за Кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього на користь Банку заборгованість за Кредитним договором назагальну суму 693 852 доларів США 86 центів (еквівалент у гривні станом на 08.11.2012 року становить 5 545 965 грн. 88 коп.) та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 грн. 00 коп., а всього стягнути 5 549 406 грн. 88 коп. В ході судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 734 473 доларів США 73 центів та 2 132 581 грн. 33 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з урахуванням їх збільшень. Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду справи встановлено, що 25 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «НАДРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №345/П/99/2007-840, відповідно до якого відповідач отримав у користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 397 800 доларів США 00 центів зі сплатою 12,49 % річних (а.с.8-11 - копія кредитного договору). Згідно зі змінами у статут ВАТ КБ «НАДРА», повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», однак це не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства (Лист Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва №4010 від 10.04.2009 року). Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 року, зокрема, розпочато з 06 лютого 2015 року процедуру виведення ПАТ «КБ «НАДРА» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (а.с.96 - копія рішення). Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 року, зокрема, продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА» по 05.06.2015 року (включно) (а.с.97 - копія рішення). Отже, як встановлено в ході розгляду справи,Банк повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем, надавши останньому кредит, в порядку, визначеному Кредитним договором. Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення оперцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком країни відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу ІІ Закону України від 15 лютого 2011 року №3024-VI «Про внесення змін до деякиз законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Також, в ході судового розгляду встановлено, що ПАТ «КБ «НАДРА» має Банківську ліцензію за №21, Дозвіл Національного банку України №21-2 та Додаток до Дозволу №21-2, у якому зазначено перелік операцій, які має право здійснювати ПАТ «КБ «НАДРА» (а.с.19 - копія банківської ліцензії, а.с.20 - копія дозволу, а.с.21 - копія додатку до дозволу). У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже, відповідно до п.п. 3.3.1., 3.3.2., 3.3.3. Кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 4 788 доларів США 13 центів. Згідно п.5.1. Кредитного договору, у випадку прострочення строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначеного у п.3.3.3.. Кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5. Кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п.5.2. Кредитного договору, у випадку прострочення відповідачем вимог п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. Кредитного договору, за кожен випадок. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по Кредитному договору та надав детальний розгорнутий розрахунок заборгованості останнього. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти того, що він дійсно підписував вищевказаний кредитний договір, однак заперечував проти задоволення позову, зокрема проти того, що він отримував він Банку кредит на придбання транспортного засобу, як зазначено в позовній заяві. Представник позивача в ході розгляду справи пояснив, що в позовній заяві помилково вказано обставини щодо отримання відповідачем кредитних коштів на придбання транспортного засобу. Відповідач отримав кредит у сумі 397 800 доларів США на придбання нерухомого майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Підгірцівська сільська рада,як визначено в п.п.1.2. п.1 вищевказаного кредитного договору. З розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, вбачається, що станом на 11.03.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «КБ «НАДРА» за кредитним договором становить 833 419 доларів США 94 центи, що в національній валюті становить 17 962 646 грн. 62 коп., що відображено в розгорнутому вигляді у вказаному розрахунку (а.с.93-93 - розрахунок заборгованості). Отже, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак, виходячи з частини третьої статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, в ході судового розгляду достовірно встановлено, що відповідач дійсно отримав обумовлені кредитним договором грошові кошти, умови кредитного договору не виконує, не погасив заборгованість за даним договором в добровільному порядку, а тому суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами, однак, враховуючи значну суму заборгованості відповідача перед Банком та розмір нарахованої Банком пені, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 1 000 000 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 16 962 646 грн. 62 коп. Також, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 грн. 00 коп.

Outcome: partial