Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Наприкінці серпні 2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 липня 2006 року АППБ «Аваль», правонаступником якого є позивач, уклав з [PERSON] кредитний договір №014/2080/81/40422, за яким зобовязався надати [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 63000 доларів США строком до 18 липня 2026 року, а [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 1/240 від суми ліміту отриманого кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань, визначеного кредитним договором. АППБ «Аваль» виконав своє зобовязання за кредитним договором, надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 63000 доларів США. 23 січня 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою сторони домовились, що ліміт кредитної лінії становить 115000 доларів США, а також про збільшення процентної ставки за кредитом та встановили її на рівні 13,5% річних. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов'язання за кредитним договором, тому у нього виник борг по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені у загальному розмірі 83983 доларів США 06 центів. ПАТ «[PERSON] Аваль» було направлено письмову вимогу відповідачу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором протягом 30 календарних днів. Відповідач відмовляється добровільно повернути борг. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 83983 доларів США 06 центів. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи він повідомлений належним чином. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є правонаступником АППБ «Аваль», що підтверджується копією статуту ПАТ «[PERSON] Аваль» (а.с.27-29). 18 липня 2006 року АППБ «Аваль» уклав з [PERSON] кредитний договір №014/2080/81/40422, за яким зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 63000 доларів США строком до 18 липня 2026 року. Відповідач зобов'язався повертати кредит частинами шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 1/240 від суми ліміту отриманого кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних. Крім того, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань, визначеного кредитним договором (а.с.11-12). АППБ «Аваль» виконав грошове зобов'язання та відкрив невідновлювадьну кредитну лінію з лімітом у розмірі 63000 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с.15). 23 січня 2007 року ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] уклали додаткову угоду до кредитного договору №014/2080/81/40422 від 18 липня 2006 року, якою сторони домовились про те, що ліміт кредитування становить 115000 доларів США, а також домовились про збільшення процентної ставки за користування кредитом та встановили її на рівні 13,5% річних (а.с.13-14). У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Встановлено, що відповідач неналежним чином виконував грошові зобов'язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту у розмірі 83983 доларів США 06 центів, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 71005 доларів США 73 центи, заборгованості за відсотками 4627 доларів США 48 центів, а також пені у розмірі 8349 доларів США 85 центів, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 07 квітня 2015 року (а.с.7-10). Відповідно до п.6.5 кредитного договору №014/2080/81/40422 від 18 липня 2006 року, сторони домовились, що позивач має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання [PERSON] умов цього договору. При цьому, таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. ПАТ «[PERSON] Аваль» звертався до [PERSON] з письмовою вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №014/2080/81/40422 від 18 липня 2006 року (а.с.16). Проте, відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Крім того, відповідно до п.14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 13 січня 2016 року 83983 доларів США 06 центів еквівалентно 1954008 гривень 66 копійок (83983,06 * 2326,67). Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 1954008 гривень 66 копійок. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №427040 від 15 липня 2015 року (а.с.6) вбачається, що при предявленні позову ПАТ «[PERSON] Аваль» сплатив судовий збір у розмірі 3654 гривень. Позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3654 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved