Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2724 від 13 травня 2013 року, за яким позивач надав [PERSON] у користування кредит на 36 місяців у розмірі 25000,00 гривень зі сплатою 11% відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення не пізніше 12 травня 2016 року. Зобовязання відповідача за Кредитним договором № 2724 забезпечені договором поруки № 2724/1 від 13 травня 2013 року та Договором поруки № 2724/2 від 13 травня 2013 року, згідно з якими поручителями є [PERSON], [PERSON], відповідно до п. 2.1 зазначених договорів визначено, що відповідачі безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязуються перед позивачем відповідати солідарно з позичальником за виконання зобовязань позичальника за Кредитним договором та додаткових договорів до нього. Відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, з 02.12.2014 року, вона перестала виконувати зобовязання за договором. Станом на 07.06.2016 року сума заборгованості складає 16944 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 12407,48 грн. сума заборгованості за кредитом основний борг, 2205,45 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 0,37 грн. пеня, а також: 1967,33 грн. сума індексації за час прострочення, 363,73 грн. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості. Відповідачі в добровільному порядку не вжили заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» змушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів вказану вище заборгованість, сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. та витрати, повязані з публікацією оголошень в пресі, про виклик відповідачів в сумі 420 грн.. Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошень у пресі, що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України, письмових заперечень на позов не надали. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 травня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] позичальник було укладено кредитний договір № 2724 (далі - Договір), за яким позивач надав [PERSON] у користування кредит на 36 місяців у розмірі 25000,00 гривень зі сплатою 11% відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення не пізніше 12 травня 2016 року (п.п. 1.1., 1.2. Договору) Відповідно до п. 1.5 Договору позичальник зобов'язався щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 694,44 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 01 червня 2013 року на відповідні рахунки Позичальника, відкриті в Банку. Відповідно до підпунктів 4.2.1 та 4.2.2 Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по Договору та при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також і інших випадках, передбачених Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором, а також стягнути заборгованість за Договором в примусовому порядку. Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача [PERSON], що підтверджується випискою по рахунку № 22032106068480, а остання отримала вказані кошти. В свою чергу [PERSON] в обумовлені Договором строки кредит не погасила та допустила заборгованість, яка станом на 07.06.2016 року складає 16944 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 12407,48 грн. сума заборгованості за кредитом основний борг, 2205,45 грн. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 0,37 грн. пеня, а також: 1967,33 грн. сума індексації за час прострочення, 363,73 грн. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору (ст. 530 ЦК України) Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, вимоги щодо стягнення суми заборгованості, пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості, судового збору та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 року № 6-1348цс15 статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого. Зобовязання відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 2724 забезпечені договором поруки № 2724/1 від 13 травня 2013 року та Договором поруки № 2724/2 від 13 травня 2013 року, згідно з якими поручителями є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п. 2.1 зазначених договорів відповідачі [PERSON] та [PERSON] безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязуються перед позивачем відповідати солідарно з позичальником [PERSON] за виконання зобовязань позичальника за Кредитним договором та додаткових договорів до нього. Таким чином, заборгованість за Договором підлягає солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] та солідарно з [PERSON] та [PERSON], а не в солідарному порядку зі всіх відповідачів. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, підлягають стягненню з кожного з відповідачів в рівній частці. На підставі викладеного,

Outcome: partial