Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 09.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 3 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку складають\~\~між банком і відповідачем кредитний договір. У порушення норм Цивільного кодексу України\~та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 75\~782,74 грн., яка складається з: 6\~694,06 грн. - заборгованість за кредитом; 61\~612,23 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3391,56 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3584,89 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить\~\~стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві просив у разі неявки відповідача розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду\~\~не повідомила. Судом\~\~винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Судовим розглядом встановлено, що 09.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 3 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5, 6,7-30). Відповідно до ч.1\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.\~\~ Згідно ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON]\~\~підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складають укладений між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору. Відповідно до змісту ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк\~\~та в порядку, що встановлені договором. Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо\~\~він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1\~\~ст. 625 ЦК України,\~\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~\~ Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належно не виконувала свої зобов'язання за Кредитним договором №б/н від 09.09.2011 року внаслідок чого станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 75\~782,74 грн., яка складається з: 6\~694,06 грн. - заборгованість за кредитом; 61\~612,23 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3391,56 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3584,89 грн (а.с. 3-4). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Як вбачається зі змісту п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою [PERSON] має право вимагати дострокового виконання зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 09.09.2011\~ року, в розмірі 68\~306,29 грн., в яку входить сума заборгованості за кредитом 6694,06 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом 61612,23 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 7\~476,45 гривень, які складаються з пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафу, суд дійшов наступного. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, основним зобовязанням позичальника [PERSON] за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Як вбачається зі справи, [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO] , тому є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~ і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30.06.2017 року за договором б/н від 09.09.2011, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] вбачається, що позивачем нараховано відповідачу суму пені\~та штрафу 7\~476,45 грн. Зазначена сума пені та штрафу була нарахована відповідачу після 14.04.2014 року (а.с.3-4). За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафних санкцій та пені\~ за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 7\~476,45 гривень необхідно відмовити в їх стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог. Відповідно до оригіналу платіжного доручення №PROM0B5X6Z від 30.08.2017 року позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. (а.с.37). Оскільки позовні вимоги задоволені на 91,13%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1458,08 грн. (1600,00 грн.*0,9113%=1458,08 грн.). На підставі викладеного, ст.\~509,\~526,\~549,\~610-612,625,628,\~638,\~1049,\~1054,\~1055\~\~ЦК України,\~\~

Outcome: partial