Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 06.10.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит в сумі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 19.10.2017 року має заборгованість у розмірі 15491,92 грн., яка складається з наступного: 6287,08 грн. - заборгованість за кредитом; 3528,18 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4462,76 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина); 713,90 гривень - штраф (процентна складова). ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 15491,92 грн. за кредитним договором № б/н від 06.10.2014 року, а також судові витрати, які були ними понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 гривень. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПАТ КБ «Приватбанк», позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, свої пояснення чи заперечення по суті позову суду не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений згідно вимог законодавства. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 14.03.2013 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту (а.с. 9 оберт)., хоча у позові банк зазначає, що відповідач підписав заяву б/н від 06.10.2014 р. /а.с. 2/. Згідно змісту вказаної заяви, підписаної [PERSON], останній погодився, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоденз Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка. Хоча, суд зауважує, що в анкеті-заяві, яка фактично є Договором про надання банківських послуг, відсутня відмітка про те, яка платіжна карта була видана відповідачу (а.с.9 оберт), що суперечить пункту 2.1.1. та 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, Банк випускає клієнту картку на основі заяви, яка належним образом заповнена і підписана клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку карти здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску картки /а.с.19/. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил визначено, що для надання услуг банк видає клієнту картку, її вид визначений в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і Заяві підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки указана в заяві /а.с.19/. Згідно наданого розрахунку також вказано заборгованості за договором від 06.10.2014 р., датою початку розрахунку за даним договором також вказано 06.10.2014 р. /а.с.5/, хоча фактично заява про отримання кредитного ліміту підписана 14.03.2013р. До того ж, невідповідність наданих Банком Умов та правил надання банківським послуг укладеному Договору підтверджується наявністю п. 1.1.7.6.1, в якому є посилання на 2015 рік, а саме зазначено період дії описаною спеціальною сервісу починаючи з 00 годин 00 хвилин 0 і .07.2015 р. по 23 години 59 хвилин 31.12.2015 р. /а.с.18/ Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.2.5. Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право відмовити клієнту без пояснення причин у видачі та перевипуску Карти у випадку надання ним в заяві невірної інформації, нестійкого фінансового положення і наявність даних, які посвідчують про неможливість видати (перевипустити) Карту даній особі. Відповідно до п.2.1.1.2.14 замовлені клієнтом картки, в тому числі продовжені на новий термін, однак не отримані, зберігаються у банку для видачі клієнту не більше 6 місяців, після цього можуть бути знищені в установленому порядку. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафа), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку , в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів , які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо банк не отримає протягом 7 днів повідомлення клієнта його не згоди зі змінами, то рахується, що клієнт прийняв зміни. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256, за користування Кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.1.12.12 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 12-13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних доказів по суті позову, а саме, Анкета-заява заповнена з порушенням вимог пунктів 2.1.1 та 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, тому що Банк посилається що саме ці два документи у сукупності складають Договір приєднання. Банк у своєму позові зазначає, що відповідач звернувся до Банку і підписав Заяву № б/н від 06.10.2014 р., натомість в самій Анкеті-заві дата її підписання - 14.03.2013 р., та вона підписана обома сторонами, в тому числі і представником банку - Цимбалюк Є.В., якою перевірені правильність та достовірність відомостей /а.с.9-оберт/. Розрахунок заборгованості, наданий Банком на підтвердження своїх вимог, суперечить пунктам Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено що договір вважається укладеним з моменту його підписання, натомість розрахунок до Договору, укладеного 14.03.2013р. починається з 06.10.2014 року, тобто більше ніж через півтора роки після підписання, при цьому, сам банк зазначає, що це саме розрахунок заборгованості за договором № б/н від 06.10.2014 р. /а.с.5/. До того ж, суд вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг і в інших пунктах не відповідають укладеному між Банком та [PERSON] кредитного договору, а точніше, взагалі інші, ні ж ті, про які вказано в Анкеті-заяві, що підтверджує наявність в них інших безглуздих пунктів, які жодним чином не стосуються відповідача. Враховуючи всі вищевикладені суперечності в матеріалах справи, наданих на підтвердження позовних вимог банку, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed