Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення з-під арешту чотирикімнатної квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що 21.04.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №10602222000, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 180000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 21.04.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого, відповідач передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у порядку, передбаченому Законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, та АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 15.03.2013 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №37033192 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, у тому числі на майно, що є предметом іпотеки. 22.01.2013 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №41584895 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, у тому числі на майно, що є предметом іпотеки. 23.01.2013 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №41585345 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, у тому числі на майно, що є предметом іпотеки. Право в АТ «Дельта Банк» задовольнити свої вимоги в рахунок іпотеки виникло 10.07.2007 року, а постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження було винесено 12.03.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Банк як іпотекодержатель про накладення арешту повідомлений не був, тому його право пріоритету на задоволення вимог щодо кредитного зобов'язання за рахунок іпотечного майна було обмежене, у зв'язку з чим постанови про накладення арешту підлягають зняттю, оскільки правових підстав у виконавчих службах на звернення стягнення на заставлене майно немає, крім того порушує своїми діями права АТ «Дельта Банк», як іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника та позбавляє позивача права на продаж заставленого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 21.04.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №10602222000, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 180000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 21.04.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого, відповідач передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у порядку, передбаченому Законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, та АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 15.03.2013 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №37033192 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, у тому числі на майно, що є предметом іпотеки. 22.01.2013 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №41584895 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, у тому числі на майно, що є предметом іпотеки. 23.01.2013 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №41585345 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, у тому числі на майно, що є предметом іпотеки. Право в АТ «Дельта Банк» задовольнити свої вимоги в рахунок іпотеки виникло 10.07.2007 року, а постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження було винесено 12.03.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч.7 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Тобто, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved