Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

ПАТ КБ «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та вказав, що відповідно до укладеного договору № 18/11/2004/840-К/283 від 18.11.2004 року банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 7120 доларів США, строком по 17.11.2019 року включно, зі сплатою відсотків з розрахунку 15,5% річних. Цільове використання кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №5824 від 16.11.2004 року, згідно якого позичальник придбав квартиру [ADDRESS]. У відповідності до умов договору позичальник повертає кредит шляхом внесення готівкових коштів на рахунок банку до 5 числа поточного місяця у сумі мінімально необхідного платежу, що складає 102 долари США. У відповідності до п.5.2 договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Позичальник з березня 2014 року, не сплачує необхідні мінімальні платежі. В якості забезпечення виконання зобовязань по договору від 18.11.2004 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №ХМ- 18/11/2004/840-К/283 у відповідності до якого поручитель зобовязується перед кредитором нести солідарну відповідальність з боржником [PERSON] за виконання останнім зобовязань за кредитним договором, у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальнику та поручителю направлялись претензії про погашення заборгованості, але вони на них не відреагували та заборгованість по кредитному договору не погасили. Станом на 17.03.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» складає 2851,15 доларів США в тому числі: 2023,31 доларів США - заборгованість за кредитом; 827,84 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, а також 61252,30грн. пені. Тому позивач просить стягнути солідарно за відповідачів заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту та нарахованих відсотках в сумі 2851,15 доларів США та 61252,30грн. пені. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснивши, що відповідачами була сплачена заборгованість по кредиту згідно рішення суду та частково відсотки за користування кредитом, проте повністю заборгованість погашена не була. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, при цьому представник відповідачів пояснив, що відповідачами 31.03.2014 року була добровільно погашена заборгованість по тілу кредиту та нарахованих відсотках, визначена рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року, в сумі 5652,73 долари США, в тому числі 4312,04 доларів США в рахунок погашення тіла кредиту та 1340,69 доларів США відсотків. Вказаним рішенням суду, також було встановлено, що в частині стягнення решти основного боргу в сумі 2023,31 доларів США позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, а тому в стягненні цієї частини заборгованості судом було відмовлено. Виходячи із визначеної судом суми основного боргу щодо якої не сплинув строк позовної давності, на вказану суму можуть бути нараховані відсотки за користування кредитом за період з 23.10.2013 року по 30.03.2014 року (159 календарних днів) сума яких становить 295,20 доларів США. 22.05.2015 року [PERSON] сплачено в касу банку 296 доларів США, таким чином останній повністю виконав взяті на себе зобовязання. Отже зобовязання [PERSON], як позичальника за кредитним договором № 18/11/2004/840-К/283 від 18.11.2004 року на даний час припинилось, у звязку з належним виконанням. Щодо позовних вимог про стягнення пені, то в наданому банком розрахунку пені зазначено, що її розрахунок проведено «за прострочення сплати мінімального платежу», проте з моменту звернення банку з позовом до суду про дострокове повне виконання зобовязання, [PERSON] зобовязаний вже був повністю погасити існуючу на той час заборгованість за кредитом, в тому числі і за платежами, строк сплати яких ще не настав, а не сплачувати щомісячні платежі. А тому, належні підстави для нарахування пені на підставі п.5.2 кредитного договору відсутні. При цьому банк не звертався до [PERSON] із будь-якими претензіями або вимогами щодо сплати відсотків, нарахованих у період з 23.10.2013 року по 30.03.2014 року, у звязку з чим, відповідачу не було відомо про продовження нарахування йому відсотків за кредитом, та він не мав змоги самостійно визначити дійсну суму заборгованості за цими відсотками, а відтак в даному випадку має місце прострочення кредитора і вини відповідача у порушенні зобовязання не має. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08.05.2015 року було закрито провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення тіла кредиту в сумі 2023,31дол.США на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України. Судом встановлено, що 18.11.2004 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 18/11/2004/840-К/283, згідно умов якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 7120 доларів США, строком по 17.11.2019 року включно, зі сплатою відсотків з розрахунку 15,5% річних. Цільове використання кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №5824 від 16.11.2004 року, згідно якого позичальник придбав квартиру [ADDRESS]. У відповідності до п.п. 3.3.1, 3.3.2 договору позичальник повертає кредит шляхом внесення готівкових коштів на рахунок банку до 5 числа поточного місяця у сумі мінімально необхідного платежу, що складає 102 долари США. З метою забезпечення зобовязань 18.11.2004 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки №ХМ-18/11/2004/840-К/283, згідно умов якого поручитель зобовязується перед кредитором нести солідарну відповідальність з боржником [PERSON] за виконання останнім зобовязань за кредитним договором № 18/11/2004/840-К/283 від 18.11.2004 року, у тому ж обємі, що і позичальник. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором № 18/11/2004/840-К/283 від 18.11.2004 року; договором поруки №ХМ-18/11/2004/840-К/283 від 18.11.2004 року, заявою [PERSON] від 18.11.2004 року на видачу готівки, розпорядженням про надання кредиту, анкетою-заявою [PERSON] на видачу кредиту з метою придбання нерухомості. Зі статуту ПАТ КБ «Надра» вбачається, що воно продовжує свою діяльність в результаті зміни найменування Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра». Згідно рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року ( з врахуванням ухвали суду від 11.03.2014 року) в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором на загальну суму 5652,73 дол.США, в тому числі: тіло кредиту 4312,04 дол.США, що по офіційному курсу становить 34453,2грн., відсотки за користування кредитом 1340,69 дол.США, що по офіційному курсу становить 10712,11грн. Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату платежів та в решті позовних вимог. Зі змісту вказаного рішення суду також вбачається, що ПАТ «Комерційний банк «Надра» звертався до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту, яка складає 7964,36дол.США, з них: по тілу кредиту - 6335,35 дол. США, по процентах - 1340,69 дол.США, по пені - 288,32 дол. США. Судом стягнуто заборгованість по тілу кредиту 4312,04 дол.США, а у задоволенні позову щодо стягнення решти суми по тілу кредиту сумі 2023,31дол.США відмовлено, у звязку з пропуском строку позовної давності. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червні 2014 року рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно\~ст. 124 ч.5 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є\~\~обовязковими до виконання\~\~на всій території України . Відповідачем [PERSON] за рішенням суду від 25.02.2014 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» 31.03.2014 року було сплачено: 978,59 дол.США, 362,10дол.США, 1683,91 дол.США, 2628,13 дол.США, а всього - 5652,73 дол.США , що підтверджується меморіальними ордерами від 31.03.2014 року, та визнано представником відповідача в судовому засіданні. Також відповідачем [PERSON] 22.05.2015 року було сплачено 296 дол.США відсотків за період з 23.10.2013 року по 30.03.2014 року, що підтверджується квитанцією №182775894 від 22.05.2015 року, та визнано представником відповідача в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна\~сторона\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по сплаті відсотків в сумі 827,84дол.США станом на 17.03.2015 року. Проте, з наданого позивачем розрахунку заборгованості по відсотках за користування кредитом вбачається, що відсотки позивачем нараховані до 30.03.2014 року на суму заборгованості 6335,35дол.США, а в подальшому до 16.03.2015 року на суму 2023,31дол.США, в стягненні якої було відмовлено рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року, тобто нарахування відсотків проведено без врахування вказаного рішення суду, яке набрало законної сили з моменту його проголошення. Окрім наведеного, відповідачем 22.05.2015 року було сплачено 296 дол.США на погашення заборгованості по відсотках за період з 23.10.2013 року по 30.03.2014 року і представник відповідача в судовому засіданні не оспорював суму відсотків за вказаний період та не надав суду будь-якого іншого розрахунку. Також з наданого позивачем розрахунку пені за прострочення сплати мінімального платежу вбачається, що розрахунок пені проведено за період починаючи з 06.04.2014 року і її розмір становить 2753,30 дол. США. Проте, представник позивача в судовому засіданні не пояснив на яку суму заборгованості нараховувалась пеня, враховуючи, що відповідачем за рішенням суду від 25.02.2014 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» 31.03.2014 року було сплачено 5652,73 дол.США на погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам. Представнику банку судом надавався час для надання розрахунку суми пені з врахуванням рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року та сплати відповідачем коштів на його виконання, однак вказаний розрахунок суду надано не було. Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами розмір відсотків за користування кредитом в сумі 827,84дол.США станом на 17.03.2015 року та розмір пені 61252,30грн. за період з 06.04.2014 року по 16.03.2015 року включно за прострочення сплати мінімального платежу. Згідно ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до постанови Верховного Суду України, справа №6-37цс15 від 1.04.2015 року факт повернення суми позики до звернення позивача до суду, але з порушенням встановленого договором позики строку повернення, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої статтями 625, 1048 ЦК України. Позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Враховуючи наведене, а також те що: відповідачем 31.03.2014 року сплачено за рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року - 5652,73 дол.США на погашення тіла кредиту та відсотків, а 22.05.2015 року було сплачено 296 дол.США відсотків за період з 23.10.2013 року по 30.03.2014 року, тобто до моменту погашення заборгованості за кредитом; з 30.03.2014 року позивачем нараховувались відсотки на суму заборгованості 2023,31дол.США, в стягненні якої було відмовлено рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року за пропуском строку позовної давності; розмір пені 61252,30грн. нарахованої за період з 06.04.2014 року по 16.03.2015 року позивачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами з врахуванням рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2014 року та сплати відповідачем коштів на його виконання,суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити.

Outcome: dismissed