Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву Нижньотеплівська сільска рада вказала, що під час вивчення стану додержання земельного законодавства на території Нижньотеплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області виявлено, що [INFO] року помер [PERSON], 1931 року народження, який проживав у [ADDRESS] Після його смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,9762 га, розташованої на території Нижньотеплівської сільської ради, державний акт серія ІV-ЛГ № 072199. Цю спадщину ніхто не прийняв. Перед початком судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та відповідь на запит суду щодо осіб, які проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщувалась належним чином, причин неявки суду не повідомила, тому суд вважав можливим розглянути справу за її відсутності за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 1277 Цивільного кодексу України дійсно передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Між тим, згідно вимог зазначеного Кодексу прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви нотаріусу або у сільській місцевості - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування вимагається від спадкоємця, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем (ст. 1269 ЦК). Спадкоємець же, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 30 травня 2017 року за № 00018124280, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у [ADDRESS] Після його смерті залишилась спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,9762 га, що розташована на території Нижньотеплівської сільської ради та на праві власності належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ЛГ. До початку судового засідання Нижньотеплівською сільською радою на запит суду надана відповідь від 12 грудня 2017 року № 388, з якої йдеться, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним на день смерті була зареєстрована та проживала дружина померлого - [PERSON]. Відповідно до вимог статті 1261 Цивільного кодексу України дружина належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті чоловіка. Суду не надано доказів того, що [PERSON] протягом шести місяців після відкриття спадщини, що належала [PERSON], відмовилась від її прийняття, тому відповідно до вимог частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, в тому числі й на зазначену земельну ділянку. Діючим законодавством не передбачено строків для оформлення спадщини та відповідальності за її не оформлення. За таких обставин, враховуючи, що судом встановлені обставини прийняття спадщини після смерті [PERSON] його дружиною [PERSON], у задоволенні заяви Нижньотеплівської сільської ради про визнання цієї спадщини відумерлою слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed