Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, діючи в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що на профілактичному обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 22.11.2018 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що її батько не виконує батьківських обов`язків, не піклується про неї, та не виховує належним чином. [INFO] матір малолітньої дитини [PERSON] померла. В січні 2019 року до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява бабусі [PERSON] про те, що батько [PERSON] протягом п`яти років не займається вихованням своєї малолітньої доньки [PERSON] , не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не працює, веде аморальний спосіб життя. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та старшою сестрою [PERSON] , мешкає в чотирикімнатному будинку, де є водо-, електро- та газопостачання. Дівчина проживає в одній кімнаті з сестрою. У дитини є окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу, речі, одяг, взуття, канцелярське приладдя, продукти харчування. Бабуся забезпечила онуку усім необхідним у повному обсязі. Батько [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було зроблено вихід на адресу реєстрації батька, проте потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. На залишене запрошення батько [PERSON] відреагував в телефонному режимі, двічі пообіцяв з`явитися до відділу на бесіду, проте обіцянок не виконав. Подальші спроби поспілкуватися з батьком за телефоном виявилися невдалими, тому що на телефонні дзвінки він більше не відповідав. Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією Запорізької загальноосвітньої школи № 33, в якій навчається малолітня [PERSON] , батько протягом трьох років школу не відвідував, успіхами та навчанням дівчини не цікавився. У вихованні дівчини бере участь бабуся [PERSON] , відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником, контролює виконання домашніх завдань. Питання щодо стану виконання батьком своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки було розглянуто на засіданні комісії з питання захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 21.02.2019 року за участю бабусі [PERSON] , малолітньої [PERSON] , та бабусі [PERSON] На засіданні комісії бабуся [PERSON] повідомила, що її онука [PERSON] з самого народження проживає разом з нею, після смерті матері, а саме з жовтня 2018 року дитина повністю знаходиться на її утриманні. Батько [PERSON] самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків щодо дитини, взагалі не цікавиться життям [PERSON] , не приходить в гості, не телефонує доньці, не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, після смерті дружини не оформив пенсію по втраті годувальника на дитину. Бабуся вважає, що батька [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] повідомила, що батько жодним чином не намагається підтримувати з нею зв`язок, не вітає її зі святами, не дарує подарунків, не телефонує та не приходить в гості. Дівчинка додала, що і надалі хоче проживати з бабусею та старшою сестрою [PERSON] , родинних почуттів до батька не має і не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неї. Таким чином, [PERSON] систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування медичного догляду, лікування, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що на думку позивача відповідає поняттю «ухилення виконання батьківських обов`язків», викладеним в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування суді законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Враховуючи вищезазначене, з метою захисту прав малолітньої дитини [PERSON] , позивач просив позбавити [PERSON] , 1973 року народження, батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на користь особи, або установи, яка буде здійснювати опіку над [PERSON] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, у заяві зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі у заяві зазначила, що проти задоволення позову та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 94, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2005 року. [INFO] у м. Запоріжжі народилась [PERSON] , про що 15.06.2006 року у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 251. Батьками дитини записані - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 6497. З 22.11.2018 року на профілактичному обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що її батько не виконує батьківських обов`язків, не піклується про неї, та не виховує належним чином. 16.01.2019 року до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява бабусі [PERSON] про те, що батько [PERSON] , протягом п`яти років не займається вихованням своєї малолітньої доньки [PERSON] , не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не працює, веде аморальний спосіб життя. Згідно з актом обстеження умов проживання родини від 22.01.2019 року, в будинку за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та старшою сестрою [PERSON] , у будинку дотримуються санітарно-гігієнічні норми: чисто, охайно, речі впорядковані. У дівчини є окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу, речі, одяг, взуття, канцелярське приладдя, продукти харчування. З листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 04.02.2019 року № 344/03-З, вбачається, що 31.01.2019 спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було проведено соціальне обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та старшою сестрою [PERSON] , родина мешкає в приватному будинку, де дотримуються санітарно-гігієнічні норми. У дівчини є окрема кімната, окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу, речі, одяг, взуття, канцелярське приладдя, продукти харчування. З характеристики від 17.01.2019 року № 05.04-5, наданої адміністрацією Запорізької загальноосвітньої школи № 33, в якій навчається малолітня [PERSON] , батько протягом трьох років школу не відвідував, успіхами та навчанням дівчини не цікавився. У вихованні дівчини бере участь бабуся [PERSON] , відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником, контролює виконання домашніх завдань. З листа служби (управління) у справах дітей відділу по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 19.11.2018 № 671/05-21 «Про проведену роботу з [PERSON] » випливає, що відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснювався вихід за адресою, зазначеною в листі, як місце проживання [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] , проте потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. На залишене запрошення батько [PERSON] відреагував в телефонному режимі, двічі пообіцяв з`явитися до відділу на бесіду, проте не з`явився, причини неявки не повідомив. З витягу із протоколу № 4 комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Заводському району від 21.02.2019 року, вбачається, що на засіданні комісії було вирішено доручити відділу по заводському районну служби (управління) у справах дітей ЗМР підготувати та надати до Заводського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району про позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1973 року народження, відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Районної адміністрації ЗМР по Заводському району «про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » від 15.03.2019 року № 01-17/0255, було прийнято рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 цієї Постанови, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України, обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із роз`ясненнями, наданими в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини - доньки [PERSON] , самоусунулася, не цікавиться фізичним та моральним розвитком дитини, її вихованням та навчанням, враховуючи наданий висновок Районної адміністрації ЗМР по Заводському району, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] буде суперечити її інтересам. Крім того, будучи неодноразово належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, що, на думку суду, також свідчить про байдужість відповідача до його малолітньої доньки та її долі. Таким чином, ретельний аналіз наведених обставин свідчить про те, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки. Зокрема, висновком Районної адміністрації ЗМР по Заводському району від 15.03.2019 року № 01-17/0255, рекомендовано позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Суд з таким висновком погоджується. Підстави для не прийняття зазначеного висновку до уваги при розгляді вказаної справи, відсутні. Крім того, своїх заперечень проти позову відповідач суду не подав та про своє бажання залишити малолітню дитину у своїй родині суд не повідомив. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Крім того, згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. З огляду на це суд вважає, що з метою захисту законних прав та інтересів дитини, яка позбавлена батьківського піклування, належить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки та стягнути аліменти на її утримання. Відповідачем під час розгляду справи не було наведено доказів, які б звільняли його від обов`язку щодо утримання дитини. Необхідно наголосити, що застосований захід у виді позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. У відповідності зі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судові витрати у прибуток держави, так як позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved