Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

ПАТ КБ «Євробанк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 8 липня 2011 року позивач уклав з [PERSON] договір кредиту №С-291, за яким ПАТ КБ «Євробанк» зобовязався надати кредит в розмірі 328000 гривень, а [PERSON] зобовязалась щомісячно до 7 липня 2012 року повертати кредит по частинам та сплачу-вати проценти за користування кредитом в розмірі 30% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань [PERSON] зобовязалась сплатити пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення та сплатити штраф в роз-мірі 1% від суми кредиту. В той же день позивач уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки №С-291/П-1, за яким [PERSON] зобовязався відповідати перед ПАТ КБ «Євробанк» за невиконання кредитного договору. Крім того, позивач уклав з [PERSON] та [PERSON] договір іпотеки, за яким з метою забезпечення виконання кредит-ного договору вони передали ПАТ КБ «Євробанк» в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 8 липня 2011 року позивач видав [PERSON] кредит в розмірі 328000 гривень. Вона не виконала кредитний договір, тому у неї виник борг по повернен-ню кредиту в розмірі 328000 гривень, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 376653 гривень 33 копійок, пеня в розмірі 192668 гривень 32 копійок та штраф в розмірі 3280 гривень. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 900601 гривню 65 копійок. Тому ПАТ КБ «Євробанк» просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором в розмірі 900601 гривні 65 копійок; звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом про-дажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не ниж-чому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціно-чної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки під час проведення виконавчої дії; виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] та зобо-вязати Бориспільський РВ УДМС в Київській області зняти з реєстрації місце проживан-ня відповідачів в цій квартирі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити їх. Представник відповідачів [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що [PERSON] не отримала кредит. Тому представник відповідачів [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Інші учасники цивільного процесу не зявились у судове засідання. Вони неодно-разово завчасно у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду ци-вільної справи. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 8 липня 2011 року ПАТ КБ «Євробанк» уклав з [PERSON] дого-вір кредиту №С-291 (а.с.3-4 т.1), за яким позивач зобовязався надати кредит в розмірі 328000 гривень, а [PERSON] зобовязалась щомісячно до 7 липня 2012 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 30% річ-них. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань [PERSON] зобовя-залась сплатити пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день про-строчення та сплатити штраф в розмірі 1% від суми кредиту. В той же день ПАТ КБ «Євробанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки №С-291/П-1 (а.с.5 т.1), за яким [PERSON] зобовязався відповідати перед пози-вачем за невиконання кредитного договору. Крім того, ПАТ КБ «Євробанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір іпо-теки (а.с.6-7 т.1), за яким з метою забезпечення виконання кредитного договору вони передали позивачу в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 8 липня 2011 року позивач видав [PERSON] кредит в розмірі 328000 гривень. Ця обставина підтверджується копією заяви на видачу готівки №65487 від 8 липня 2011 року (а.с.107 т.2). Відповідно до ч.1 ст.33, ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведен-ня прилюдних торгів. Згідно з ч.1 ст.41 цього Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шля-хом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, перед-баченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.1 п.42 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в резолютивній частині рішення суду суд може зазначити, що початкова ціна встановлює-ться на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведе-ної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] виконала кредитний договір. Тому у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 328000 гривень, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 376653 гривень 33 копійок, пеня в розмірі 192668 гривень 32 копійок та штраф в розмірі 3280 гривень. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 900601 гривню 65 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком (а.с.118 т.2) та виписками по особо-вим рахункам (а.с.119-153 т.2). З огляду на це суд вважає, що в рахунок погашення боргу за договором кредиту належить звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] шля-хом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки під час проведен-ня виконавчої дії. Однак, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду ци-вільних і кримінальних справ в абз.2 п.42 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має за-значити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпо-теки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Встановлено, що цим рішенням суду застосований такий спосіб захисту цивільного права, як звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на це суд вважає, що підстави для одночасного стягнення з [PERSON] та [PERSON] боргу за кредитним договором відсутні. У задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на пере-дані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно з ч.2 цієї статті після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на пись-мову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встанов-лений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійс-нюється на підставі рішення суду. З копії довідки КП «ЖЕК №1» №1197 від 30 червня 2011 року (а.с.18 т.1) вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач надіслав їм письмові вимоги про добровільне виселення з цієї квартири протягом 30 днів з дня отримання вимог (а.с.58-60 т.1). Зі списку згрупованих рекомендованих відправлень (а.с.61 т.1) та рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.62-65 т.1) вбачається, що 30 березня 2012 року відповідачі отримали письмові вимоги. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вони добровільно виселились з квартири. З огляду на це суд вважає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] нале-жить виселити з квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Встановлено, що рішення суду про виселення не набрало законної сили. Ця обста-вина свідчить про те, що вимога про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів в квартирі є передчасною. З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині цієї вимоги відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частко-вому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, спла-чений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Встановлено, що ПАТ КБ «Євробанк» сплатив судовий збір в розмірі 3219 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.19 т.1). Предявлений ним позов задоволе-ний. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь ПАТ КБ «Євробанк» належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1073 гривень (3219 : 3).

Outcome: partial