Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 759,39 дол. США та 38308,20 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] укладено договір «Автопакет» №22/26/08-Ф, згідно з умовами якого банк надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти на суму 15950 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 13,05% річних на строк до 20.03.2015 року, а позивальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити выдсотки за користування кредитними коштами в розмірі та порядку, передбачених договором. Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредит, що стверджується заявою про видачу готівки №NL-1 від 04.03.2008 року. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконує і станом на 07.04.2015 року в нього утворилась заборгованість за договором в розмірі 759,39 дол. США та 38308,20 грн., з яких 738,46 дол. США - сума заборгованості за кредитом, 20,93 дол. США - заборгованість за відсотками, 38,78 дол. США - пеня за прострочення сплати кредиту, що еквівалентно згідно курсу НБ України станом на 07.04.2015 року 909,41 грн. та 1595 доларів США штрафу за порушення умов кредитного договору, що еквівалентно згідно курсу НБ України станом на 07.04.2015 року 909,41 грн. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який в поданій заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, що 04.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] укладено договір «Автопакет» №22/26/08-Ф, згідно з умовами якого банк надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти на суму 15950 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 13,05% річних на строк до 20.03.2015 року, а позивальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити выдсотки за користування кредитними коштами в розмірі та порядку, передбачених договором (а.с.9-12). Згідно п.п.2.2.1 та 2.2.3 даного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.1.1.3.1. цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку, передбаченому п.2.2.3 цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 294,04 доларів США. Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту/кредитній лінії, визначені у п.п.2.2.1, 2.2.2 цього договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.п.1.1 цього договору за кожен день випадок. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідачем було отримано кредит 04.03.2008 року, що стверджується заявою про видачу готівки №NL-1 від 04.03.2008 року (а.с.14). Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.15-16), що [PERSON] отримала кредит, однак, порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 07.04.2015 року в неї утворилась заборгованість за договором в розмірі 759,39 дол. США та 38308,20 грн., з яких 738,46 дол. США - сума заборгованості за кредитом, 20,93 дол. США - заборгованість за відсотками, 38,78 дол. США - пеня за прострочення сплати кредиту, що еквівалентно згідно курсу НБ України станом на 07.04.2015 року 909,41 грн. та 1595 доларів США штрафу за порушення умов кредитного договору, що еквівалентно згідно курсу НБ України станом на 07.04.2015 року 909,41 грн. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 04.03.2008 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 04.03.2008 року. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому, з огляду на те, що позивача, згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню 550,60 грн. судового збору ((759,39 Х 22,06 (курс НБ України) + 38308,20) Х 1%).

Outcome: approved