Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов позивач вказав, що його дочка [PERSON] померла [INFO] у м Луганську. Свідоцтво про її смерть він отримав лише 26 квітня 2018 року, оскільки був вимушений встановлювати факт її смерті в судовому поряду. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді грошового внеску. Для підтвердження родинних відносин він також був вимушений звертатись до суду, тому що дочка загубила свідоцтво про шлюб, в державному реєстрі актів цивільного стану актовий запис про шлюб дочки відсутній. Рішення він отримав лише у грудні 2018 року. Після отримання необхідних судових рішень він з дружиною звернувся до Станично-Луганської державної нотаріальної контори. На їхнє звернення нотаріус видав їм роз`яснення про необхідність поновлення строку для прийняття спадщини, оскільки їхня заява надійшла після спливу 6 місяців після смерті спадкодавця. Також у поданій позовній заяві позивач просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідач подав клопотання, в якій Станично-Луганська селищна рада не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, просила розглядати справу за відсутністю їхнього представника. Третя особа до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщувалась належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. З огляду на те, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, третя особа сповіщувалась про розгляд справи належним чином, суд вважав можливим її розглянути за відсутності учасників справи за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви для прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що вона дійсно померла у віці 40 років [INFO] в м Луганську, тобто на тимчасово окупованій території України. Крім того із вказаного свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що воно видане лише 26 квітня 2018 року, що підтверджує обставину того, що позивач встановлював факт смерті померлої в судовому порядку. Факт того, що позивач є рідним батьком померлої [PERSON] встановлено у судовому порядку, про свідчить рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01 жовтня 2018 року, яке позивач отримав у грудні 2018 року (див. супровідний лист Троїцького районного суду). Із роз`яснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 15.04.2019 № 390/02-17 йдеться, що до вказаного нотаріуса звертались подружжя [PERSON] та [PERSON] з питання оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявникам фактично відмовлено в оформленні їх спадкових прав після смерті дочки з підстав пропуску ними строку на прийняття спадщини. Також їм було рекомендовано звернутись до суду із заявою для надання їм додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідь державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 08.01.2021 № 10/01-09 та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63120734 свідчать, що інформація про подання заяв про прийняття спадщини та спадкові справи після смерті померлої [PERSON] відсутні. Зі встановлених вище обставин судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] з поважних причин у встановлений законом шестимісячний строк не звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, оскільки вони проживають на тимчасово окупованій території. Їхня дочка також проживала на тимчасово окупованій території України, де й померла. Ці факти дійсно свідчать про ускладненість ними реалізації своїх прав через те, що на тій території тимчасово не здійснюють свої повноваження державні органи України. Проте, оскільки з даним позовом до суду звернувся лише [PERSON] , який виступав у справі в якості позивача, суд вважає можливим визначити додатковий строк для прийняття спадщини саме йому. Що стосується його вимоги щодо визначення такого строку [PERSON] , ця вимога задоволена судом бути не може з таких підстав. Свідоцтвом про шлюб подружжя [PERSON] підтверджується лише факт, що [PERSON] є дружиною позивача [PERSON] . Із позовної заяви вбачається, що в ній [PERSON] вказана заінтересованою особою, тобто третьою особою, яка самостійної вимоги до відповідача не заявляла. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем у справі виступає лише [PERSON] , який пред`явив вимогу стосовно себе до відповідача, а також від свого імені стосовно своєї дружини. Частиною 1 ст. 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. [PERSON] не надано суду доказів того, що він за законом відповідно до вимог, передбачених ст. 56 ЦПК України має право звертатись до суду з вимогами відносно своєї дружини для захисту її інтересів. За таких обставин, згідно із вимогами ст. 53 ЦПК України, [PERSON] вважається лише особою, яка заінтересована у розгляді цієї справи відносно свого чоловіка, тобто є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а отже вона є учасником справи, яка не вправі заявляти самостійних вимог та такою, відповідно якої не можуть заявлятись вимоги іншими особами. Таким чином, враховуючи усе вищенаведене, а також те, що [PERSON] має право на самостійне звернення з таким позовом до суду, у задоволенні заявленої позивачем відносно неї вимоги слід відмовити, тому позов в цілому підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: partial