Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Направленою заявою позивач просить визначити йому додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений ним з поважних причин, а саме у зв`язку з необізнаністю про існування спадкового майна. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача направив на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Факт рідства позивача з останнім підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.08.1967 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 2,0307 га, кадастровий номер 1822081800:02:000:0161 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №426140 (а.с. 7). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожі В.В. №671/01-16 від 25.10.2019 року згідно спадкової справи №159/2019, спадкодавцем за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] . Інформація щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутня (а.с. 9). Постановою цього ж нотаріуса від 25.10.2019 року №672/02-31 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для її прийняття (а.с. 10). Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає йому прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 768, 40 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обов`язкове її застосування. \~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved