Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Обґрунтовуючи поданий позов позивач вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя мав у власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 31 січня 2019 року вона звернулась до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. Проте нотаріус відмовив у вчиненні даної нотаріальної дії мотивуючи це тим, що нею не надано жодного документа, що підтверджує право власності на цей будинок. За життя померлий не встиг зареєструвати право власності на побудований житловий будинок та приватизувати земельну ділянку, що розташована під цим будинком, тому у неї виникла необхідність звернення з цим позовом до суду. Також у позовній заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача надійшла заява, в якій Станично-Луганська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області не оспорювала вимоги позивача, просила розглядати справу за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що житловий будинок, на який позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , останньому на праві власності не належав, що, зокрема, підтверджується довідкою-характеристикою на об`єкт нерухомого майна від 17.12.2018, виданої КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації». Даний будинок був лише завершений будівництвом. Крім того, померлий не встиг оформити у власність земельну ділянку, що розташована під цим будинком. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Позивач вказує, що померлий за життя не встиг зареєструвати право власності на побудований житловий будинок та приватизувати земельну ділянку, що розташована під цим будинком. Отже суд не вправі визнавати за позивачем право власності в порядку спадкування на зазначений вище житловий будинок, оскільки за померлим це право не було зареєстровано. У п. 8 постанови Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Наведене свідчить, що позивач не позбавлена можливості вимагати у судовому порядку визнання за нею права на завершення будівництва та реєстрацію права власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Таких вимог позивач не заявляла, а тому в силу наведеної вище ст. 13 ЦПК України суд вважає необхідним відмовити [PERSON] в задоволенні її позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed