Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

ПАТ «А-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 19 липня 2008 року між ним та відповідачкою - [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 04 березня 2014 року прострочена заборгованість складає 23 368,48 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3 000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 534,50 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7 245,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1 088,98 грн. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 липня 2008 року в сумі 23 368,48 грн. а також судові витрати. Представник позивача Беженар І.М. в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослiдивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги ПАТ «А-Банк» є обґрунтовані та пiдлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 19 липня 2008 року, станом на 04 березня 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 23 368,48 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3 000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 534,50 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7 245,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1 088,98 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згiдно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved