Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк», в особі представника Романченко А.С., звернулася до суду із зазначеним позовом обґрунтовуючи вимоги тим, що 18 липня 2008 року між сторонами був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки за № [NUMBER], згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в національній валюті України - гривні шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень з лімітом в сумі 3000 гривень, а відповідач зобов'язався щомісячно у строки, передбачені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінію, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Однак, у порушення умов договору [PERSON] неналежно виконував взяті на себе зобов'язання, тому станом на 16 вересня 2013 року у нього утворилися заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1736 гривень 83 копійки, яку позивач просить стягнути у судовому порядку, крім того просить стягнути витрати по справі, понесені при подачі позову до суду у розмірі 229 гривень 40 копійок. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, відповідно до позову просив розгляд справи провести у його відсутності, при цьому у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. З огляду це, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 158 ЦПК України справа розглянута у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, однак за місцем реєстрації виявився відсутнім. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на викладене, на підставі ст. 169 ЦПК України, приймаючи до уваги письмову згоду представника позивача на заочний розгляд справи, відповідно до положень ст.ст. 224, 225 ч.1 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Цивільна справа розглядається у порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного. Письмовими доказами по справі підтверджується, що позивач - ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта», тому суд визнає ПАТ «Дельта Банк» належним позивачем по справі (а.с.18,19). Між ПАТ «Дельта Банк», з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, 18 липня 2008 року був укладений договір за №008-11059-180708 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень, встановив на день укладення договору ліміт на рахунку у розмірі 3000 гривень, який може змінюватись банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії, а відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифному пакеті Класичний Новий Агент (а.с.5-6). Тарифами на обслуговування платіжних карток Visa Classic тарифний пакет «Класичний Агент» визначене наступне: процентні ставки: процент за користування кредитною лінією - 29,90 % річних, процент за позитивний залишок - 3% річних, процент за недозволений овердрафт - 29,9% річних, плата за обслуговування кредитного залишку - 3,99% від суми використаних коштів, частка щомісячного погашення - 6% від суми використаних коштів (а.с.13). З розрахунків заборгованості відповідача, наданої позивачем, убачається, що з березня 2009 року [PERSON] став порушувати обов'язок щодо щомісячної сплати платежів, що привело до утворення заборгованості, яка станом на 16 вересня 2013 року становить 2186 гривень 83 копійки, з яких: 415 гривень 03 копійки - тіло кредиту, 510 гривень 36 копійок - відсотки, 811 гривень 44 копійки - комісії, 450 гривень 00 копійок - пеня (а.с.17). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються статтями 1054 - 1057 ЦК України. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти при цьому положення ст. 526 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст.ст. 610, 629 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд знаходить доведеним, що відповідачем дійсно порушені умови кредитного договору, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості підтверджені встановленими обставинами по справі, ґрунтуються на умовах договору та не суперечать закону. Разом з тим, відповідно до вимог цивільного законодавства кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проте кожна особа має право звернутися за захистом порушеного права в межах строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Приписами частин 1, 2 ст. 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Відповідно до умов пп. 3.6. укладеного між сторонами Договору - держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Пп. 3.8. Договору встановлена черговість погашення заборгованості у випадку наявності непогашеної кредитної заборгованості по рахунку. З розрахунку заборгованості відповідача, наданої позивачем вбачається, що останній платіж по рахунку відповідач здійснив 26 лютого 2009 року, а остання операція по рахунку банку була здійснена у серпні 2009 року, коли з наявних на картці коштів Банк за власною ініціативою перерахував 44 гривні 98 копійок на погашення відсотків та 71 гривню 46 копійок на погашення комісії та інших нарахувань (а.с.17). Таким чином, оскільки свої зобов'язання по сплаті встановлених платежів відповідач не став виконувати з 26 лютого 2009 року, то відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, умов договору право звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у позивача виникло з 16 березня 2009 року., оскільки, відповідно до розрахунку ціни позову термін сплати заборгованості за кредитним договором згідно Правил здійснення операцій за картковими розрахунками - до 15 числа кожного місяця. Названа дата є початком перебігу позовної давності, тобто строку, у межах якого Банк має звернутись з позовом до суду за захистом свого порушеного цивільного права у судовому порядку. Таким чином вбачається, що трирічний строк, передбачений ст. 257 ЦК України для захисту Банком свого порушеного права шляхом звернення з позовом до суду, закінчився 16 березня 2012 року. До суду ж з даним позовом позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся 27 листопада 2013 року, тобто з пропуском позовної давності більше ніж на рік. Також, відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин зазначено що враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки позов був отриманий судом 27 листопада 2013 року, а статтею 257 ЦК України строк позовної давності сплив 16 березня 2012 року, тому у зв'язку з відсутністю клопотання про поновлення строку позовної давності із зазначенням поважних причин пропуску строку позовної давності, суд дійшов висновку про можливість застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності за відсутності заяви сторони у спорі, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі вищенаведеного, статей 16, 253-255, 257, 260, 261, 526, 527, 530, 610, 629, 1054-1057, 1218, 1231, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed