Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням уточнень позивач зазначає, що згідно договору б/н від 02.09.2013 [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] Станом на дату смерті заборгованість позичальника становила 18 734,82 грн., з яких: 10471,97 грн. - заборгованість за кредитом; 7312,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 950,00 грн. - заборгованість з пені та комісії. Посилаючись на ст.ст.1218, 1282 ЦК України просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 18734,82 грн., а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.527, 530 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти у встановлений цим договором строк. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.09.2013 [PERSON] отримала кредит в розмірі 10300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою (а.с.6-32). Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується доданим розрахунком (а.с.4-5). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. [PERSON] померла 07 лютого 2015 року, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №02 від 25.08.2016, наданим Скадовським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.84). Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З повідомлення завідувача Скадовської державної нотаріальної контори від 21.09.2016 №3/8/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину/або про відмову від прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася (а.с.90). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Таким чином, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] як така, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Антонівської сільської ради від 05.04.2017 та встановлено судом, про що зазначено у рішенні Скадовського районного суду Херсонської області від 18.08.2016 (а.с.187, 170-172). Відповідачем вказані обставини не спростовано. Отже, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після померлої [PERSON] Відповідно до положень ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. В пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до наданого позивачем уточненого розрахунку, заборгованість за кредитом станом на дату смерті становить 18734,82 грн., яка складається з наступного: 10471,97 грн. - заборгованість за кредитом; 7312,85 грн. - заборгованість по відсоткам; 950,00 грн. - заборгованість з пені та комісії (а.с.98-99). Відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено іншого. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки вимоги позову зводяться до стягнення заборгованості, тому вартість успадкованого майна не є обставиною, яка підлягає з'ясуванню та доказуванню (ст.179 ЦПК України). За наведених обставин, уточнені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved