Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

ПАТ «Європейський страховий альянс» (далі - Позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) з указаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказали, що 29.03.2015 року між сторонами було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3842289. 13.06.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням Відповідача. Постановою суду від 10.07.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення за ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння). На підставі заяв потерпілих Позивачем здійснено страхове відшкодування на загальну суму 56 662 грн. 05 коп. Посилаючись на те, що Відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не вчасно повідомив Позивача про ДТП, а вжиті заходи досудового врегулювання спору результатів не дали, просили в порядку ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнути з Відповідача на свою користь в порядку регресу суму збитків 56 662 грн. 05 коп., а також 1 378 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач подав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що Позивачем не надано суду постанови про визнання його винуватим у вчиненні правопорушення за ст. 130 КУпАП, а також у нього викликає сумнів правильність проведеної калькуляції збитків, так як в них вказано невірний курс валюти, який існував на час їх складання експертами. В судове засідання Відповідач повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. Зі згоди представника Позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи та вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 13 червня 2016 року о 15 год. 00 хв. з вини Відповідача сталась ДТП за участі автомобіля Чері під керуванням Відповідача, а також автомобілів КІА та ЗАЗ, під керуванням [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження (а.с. 6). Позивачем за результатами розгляду заяви [PERSON] здійснено страхове відшкодування на суму 30 949 грн. 31 коп. (а.с. 43, 49), а по заяві [PERSON] - 25 712 грн. 74 коп. (а.с. 9, 23), а всього здійснено відшкодування на загальну суму 56 662 грн. 05 коп. Під час судового розгляду представником Позивача долучено до матеріалів справи постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2015 року (справа № 712/6735/15-п), якою Відповідача визнано винуватим у тому, що вказану вище ДТП останній вчинив у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим він визнаний винуватим у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, посилання Позивача про те, що факт керування Відповідачем автомобілем у стані алкогольного сп'яніння як підставу пред'явлення позову про відшкодування збитків в порядку регресу, в розумінні ст. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд вважає обґрунтованим. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що Відповідач подав повідомлення про ДТП не у встановлений ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» триденний термін, а зі значним запізненням - з 13.06.2015 року повідомив тільки 25.06.2016 року (а.с. 7). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, Позивачем правомірно заявлено позовні вимоги щодо відшкодування збитків в порядку регресу. Щодо доводів Відповідача про завищені суми відшкодування, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, а суд згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Так, Позивачем проведено відшкодування шкоди [PERSON] на підставі проведених експертних досліджень на суму 25 712 грн. 74 коп. (а.с. 9), проте при розрахунку збитків використано курс Євро до гривні 23,8269 грн., тоді як на день дослідження 06.08.2015 року цей курс становив 23,4701 грн. Враховуючи, що в розрахунок збитків покладено суму 1079,15 Євро, суд вважає, що на дійсний курс гривні калькуляція мала складати меншу суму - 25 327 грн. 76 коп. Також, Позивачем проведено відшкодування шкоди [PERSON] на підставі проведених експертних досліджень на суму 30 949 грн. 31 коп. (а.с.43), проте при розрахунку збитків використано курс Євро до гривні 23,1557 грн., тоді як на день дослідження 26.06.2015 року цей курс становив 23,75 грн. Враховуючи, що в розрахунок збитків покладено суму 1336,57 Євро, суд вважає, що на дійсний курс гривні калькуляція мала складати суму 31 235 грн. 64 коп. Таким чином, з огляду на відсутність інших доказів, суд приходить до висновку, що сума збитків, що мала б відшкодовуватись Позивачем потерпілим повинна була становити 56 563 грн. 40 коп. (25 327,76 + 31 235,64), а тому і позовні вимоги є обґрунтованими саме на цю суму. У зв'язку з вище викладеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються Відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, з суми сплачених Позивачем судових витрат за подачу позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід присудити до стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог, які були задоволенні. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем пред'явлено позов на суму 56 662 грн. 05 коп., тоді як сума задоволених судом вимог складає 56 563 грн. 40 коп., що в процентному співвідношенні становить 99,83 % від заявленого розміру вимог, а тому стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають 1 375 грн. 66 коп. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial