Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах [PERSON], [INFO] звернувся до суду із позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Передати Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації малолітню [PERSON], [INFO] для подальшого влаштування, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від її доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття на особу, або установу в якій буде перебувати дитина. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що на обліку Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, яка проживала в хостесі за адресою: [ADDRESS]. Мати малолітньої [PERSON], 2010 року народження цілком самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, не працює, веде бродячий спосіб життя, доньку не утримує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, була засуджена Макарівським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Відомості про батька дитини - малолітньої [PERSON], [INFO], записано на підставі заяви матері. Позивач зазначає, що Комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] у зв'язку з тим, що вона ухилилась від виховання та утримання дитини. Враховуючи інтереси дитини позивач звертається до суду з даним позовом. Сторони та треті особи у судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача Науменко І.І. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, зі змісту якої убачається, що вона позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити, виходячи з доводів якими обґрунтовується позовна заява, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, або заперечень проти позову суду не надано. Від представників третіх осіб: Центру захисту дітей «Наші діти» та Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, зі змісту яких убачається, що вони позов підтримують та просять його задовольнити з урахуванням інтересів малолітньої дитини. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно 16 вересня 2016 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, батьками [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 17 вересня 2016 року, підставою запису відомостей про батька дитини є заява матері. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 6-7). Відповідно до Акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров'я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку від 20.10.2016 року, за адресою: [ADDRESS], у присутності понятих та представника Служби у справах дітей Дніпровської РДА була виявлена дитина жіночої статі - малолітня [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Згідно із Направленням Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.10.2016 року №103008-3486 [PERSON], 2010 року народження була направлена для соціально-психологічної підтримки та реабілітації до Центру захисту дітей «Наші діти», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Тичини, 28-Б (а.с. 9, 14). Наказом Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.11.2016 року №28 [PERSON], 2010 року народження була поставлена на профілактичний облік як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах (а.с. 3 зворот). Як убачається із даних листів Дніпровського районного управління поліції ГУНП в м. Києві від 10 листопада 2016 року №13001, Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції НУНП в Київській області від 18.010.2017 року та Макарівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції від 22.02.2017 року №25/286, [PERSON], 1978 року народження, вчинила злочин та 29.06.2016 року була засуджена Макарівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки. [PERSON] повідомила працівників кримінально-виконавчої інспекції про те, що проживає за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю малолітньою донькою та співмешканцем [PERSON] (а.с. 13, 15). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 13.03.2017 року проведеного за адресою: [ADDRESS], [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Зі слів співмешканця [PERSON] він її бачив останній раз в грудні 2016 - січні 2017 року на Новорічні свята (а.с. 16). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач не проявляє батьківського піклування щодо доньки, батьківських обов'язків не виконує, умовами проживання, вихованням, станом здоров'я дитини не цікавиться, не піклується про її інтелектуальний та фізичний розвиток, матеріально не утримує. Дитина перебуває в Центрі захисту дітей «Наші діти». З висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 21.04.2017 року № 3509/41/3/103, убачається, що у зв'язку із ухиленням відповідача від виховання та утримання дитини її доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно із ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, суд розцінює як ухилення [PERSON] від виховання дитини і приходить до висновку про свідоме нехтування нею своїх обов'язків. За таких обставин, суд убачає достатні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Таким чином, суд приходить до висновку, що малолітню [PERSON], [INFO], потрібно передати Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на опікування до встановлення опіки і призначення опікуна. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов'язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим, суд не убачає правових підстав для задоволення вимог Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в частині стягнення з відповідача [PERSON], аліментів на утримання малолітньої дитини на особу або установу в якій буде перебувати дитина з огляду на наступне. На час звернення з цим позовом до суду малолітня [PERSON], [INFO] влаштована до Центру захисту дітей «Наші діти» та на підставі даного рішення суду підлягає передачі до Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на опікування для її подальшого влаштування. На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на особу або установу в якій буде перебувати дитина. В той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов'язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] або зробить неможливим його виконання в цій частині. А відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Виходячи з положень ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 640,00 грн.

Outcome: partial