Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

ОСББ «Чорномор-5» звернулося до суду з вимогами ухвалити рішенням, яким стягнути з відповідача [PERSON] - власника квартири [ADDRESS] , заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з лютого 2014 року по 16 грудня 2019 року у сумі 16299,75 грн. Крім того позивач просив стягнути інфляційні витрати та 3% річних. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася. Оскільки місце її реєстрації в м.Одесі не відоме, повідомлявся належним чином через оголошення про час та місце розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , житлово-комунальні послуги до якої поставляє позивач. Відповідач є споживачами комунальних послуг, що надаються їй, як власниці зазначеної квартири та мешканки будинку. Багатоквартирний житловий будинок за вказаною адресою перебуває на балансі позивача з 2013р. та виконує функції замовника для, зокрема,опалення, електропостачання, експлуатаційних витрат. Оплату наданих житлово-комунальних послуг споживачі повинні вносити на рахунок позивача. Відповідач не сплачує надані їй комунальні послуги за період з лютого 2014 року по 16 грудня 2019р.і має заборгованість на загальну суму 16299,75 грн., яка підтверджується розрахунком позивача (а.с.12-13). Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачається відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Як зазначив ВСУ, зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст.625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. У даному випадку надані письмові докази свідчать, що позивач надавав відповідачу, а вона споживала послуги з опалення, електропостачання, та експлуатаційні витрати у період з лютого 2014 року по 16 грудня 2019 року, але оплату за ці послуги відповідач не зробила, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст.625ч.2 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати у сумі 1427,89 грн. та 3% річних у сумі 684 грн., а разом 18411,64 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України с відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2102 грн.

Outcome: approved