Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Октябрська районна у м.Полтаві рада звернулась до Октябрського районного суду м.Полтави суду з позовом до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. В позовній заяві, посилалась на те, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку з земель загального користування, що розташована на прибудинковій території житлового будинку №4 за адресою: м.Полтава вул.Комсомольська (після перейменування Стрітенська), для розташування металевого гаражу. Права власності або права користування цією земельною ділянкою він не має. Гараж відповідач придбав за договором купівлі-продажу від 21 червня 2014 року. Тому позивач просив суд зобовязати відповідача за власний рахунок демонтувати самочинно встановлений металевий гараж на прибудинковій території житлового будинку №4 по вул.Комсомольській в м.Полтаві та привести самочинно зайняту земельну ділянку до належного санітарного стану. Після задоволення самовідводів суддів Октябрського районного суду м.Полтави у звязку з неможливістю розподілу справи між суддями ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2015 року дана справа направлена до Полтавського районного суду Полтавської області (а.с.47, 48). Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2015 року позовна заява Октябрської районної у м.Полтаві ради до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки залишена без руху, представнику позивача надано строк для усунення її недоліків (а.с.51, 52). 27 квітня 2015 року ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області відкрито провадження у даній справі, а також замінено третіх осіб\~Інспекцію по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста, Управління з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради, КП «Шляхоексплуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на належних: Інспекцію по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста виконавчого комітету Полтавської міської ради; Комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради та залучено їх до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору (а.с.65-66). Відповідач [PERSON] неодноразово звертався до суду з клопотаннями про зупинення провадження у даній справі до вирішення цивільної справи №554/4200/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу гаражу недійсним (а.с.115, 122,130). Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2015 року дане клопотання відповідача задоволено, провадження у справі за позовом Октябрської районної у м.Полтаві ради до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки зупинено до вирішення Полтавським районним судом Полтавської області справи №554/4200/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним (а.с.133-134). Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 20 травня 2016 року №206 «Про перейменування топонімічних назв у населених пунктах області та демонтаж памятників та памятних знаків» назву Октябрського району м.Полтави змінено на Шевченківський район м.Полтави, назву вулиці «Комсомольська» змінено на «Стрітенська». Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року провадження у даній цивільній справі відновлено, після чого суддею заявлено самовідвід (а.с.158, 161-162). Після задоволення самовідводів суддів Полтавського районного суду Полтавської області у звязку з неможливістю розподілу справи між суддями Полтавського районного суду Полтавської області 12 вересня 2018 року дана справа направлена до Ленінського районного суду м.Полтави (а.с.187, 188). Після задоволення самовідводів суддів Ленінського районного суду м.Полтави у звязку з неможливістю розподілу справи між суддями за розпорядженням голови Ленінського районного суду м.Полтави 24 вересня 2018 року дана справа передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави (а.с.210, 211). 24 вересня 2018 року справу з додержанням вимог ст.14 ЦПК України передано на розгляд судді Київського районного суду м.Полтави Самсонової О.А. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2018 року цивільну справу № 554/1985/15-ц за позовом [PERSON] районної у м.Полтаві ради до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки прийнято до провадження Київського районного суду м. Полтави, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача [PERSON] районної у м.Полтаві ради [PERSON] 17 жовтня 2018 року звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року в задоволенні даного клопотання представника позивача відмовлено. Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання позивача, що викладено ним у п.4 позовної заяви, про виклик в судове засідання та допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подавав. 26 жовтня 2018 року звернувся до суду з листом, у якому інформував, що розгляд справи №554/4200/15-ц відбувся в Київському районному суді м.Полтави. Тому необхідно зясувати на чию користь винесене рішення, а також адресу й інші реквізити цього громадянина. З огляду на те, що тепер він не може вважатися належним відповідачем у справі, пропонував відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.223). Інші клопотання та заяви по суті справи від учасників справи до суду не надходили. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 30 жовтня 2018 року провадження у справі за позовом [PERSON] районної у м.Полтаві ради до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки зупинено до набрання чинності рішенням суду у цивільній справі №554/4200/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі продажу. Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року провадження у справі відновлено. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення Полтавської міської ради від 24 грудня 2010 року «Про визначення обсягу окремих повноважень із земельних відносин виконавчого комітету Полтавської міської ради та районних у місті Полтаві рад» до повноважень Октябрської, Ленінської та Київської районних рад у м.Полтаві належить вирішення питань надання, передачі у власність або користування, припинення права користування та вилучення земельних ділянок для … індивідуального гаражного будівництва (а.с.11). 30 січня 2015 року комісією, до якої увійшли представники Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури, Управління розвитку підприємницької діяльності, Октябрської районної у м.Полтаві ради, КП «ШЕД» ПМР, ПМУ УМВС України в Полтавській області, Управління Всеукраїнської спеціальної колегії з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю у Полтавській області складено акт про стан тимчасової споруди (збірно-розбірний металевий гараж) за адресою: м.Полтава, вул.Комсомольська, 4, який 30 січня 2015 року затверджено заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів (а.с.10). Вказаним актом встановлено, що на земельній ділянці за адресою: м.Полтава, вул.Комсомольська, 4, розміщена тимчасова споруда (збірно-розбірний металевий гараж) з наступними геометричними параметрами: довжина 5,6 м., ширина 3,3 м., висота 2,3 м. Під час обстеження проведено фотофіксацію з двох боків. Інші два боки недоступні у звязку з прибудовою до них споруд. Акт також містить примітку: гр.[PERSON] стверджує, що гараж його, але гр.[PERSON] та гр.[PERSON] не дають його прибрати, бо нібито вони його придбали у гр.[PERSON] Комісією вирішено: у звязку з відсутністю однієї з зацікавлених сторін (гр.[PERSON] або [PERSON]В.) під час проведення демонтажу, беручи до уваги, що в металевому гаражі можуть знаходитись особисті речі зазначених громадян, демонтаж тимчасової споруди (збірно-розбірного металевого гаражу) проведено не було. Для вирішення зазначеного питання необхідно звернутись до судових органів (а.с.10). Відповідно до п.б ч.1 ст.211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок Згідно ч.1 ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Частинами 2 та 3 ст.212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Встановлено, що 21 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу. Згідно вказаного договору [PERSON], що діє в договорі як продавець, передає у власність покупця, яким згідно договору є [PERSON], металевий гараж, що розташований у дворі будинку №4 по вул.Комсомольська, а покупець після підписання договору сплачує за даний гараж обумовлену сторонами суму коштів, а саме 5000 грн. (а.с.12). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29 травня 2018 року у цивільній справі №554/4200/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, стягнення збитків та моральної шкоди, договір купівлі продажу металевого гаражу від 21 червня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року рішення Київського районного суду м.Полтави від 29 травня 2018 року залишено без змін. Таким чином судом встановлено, що не будучи власником зазначеного у акті про стан тимчасової споруди від 30 січня 2015 року збірно-розбірного металевого гаража, відповідач [PERSON] позбавлений можливості вирішувати питання щодо його демонтажу. Крім того, як вбачається з досліджених судом доказів, на час укладення [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу від 21 червня 2014 року вказаний металевий гараж уже був розташований у дворі будинку №4 по вул.Комсомольській у м.Полтаві. Зазначена обставина підтверджується наступними доказами: даними договору купівлі-продажу від 21 червня 2014 року, укладеного [PERSON] та [PERSON], у якому прямо зазначено, що гараж розташований у дворі будинку №4 по вул.Комсомольська (а.с.12); даними письмових пояснень [PERSON] від 22 грудня 2014 року, з яких вбачається, що металевий гараж, який розташований за адресою: вул.Комсомольска, 4 у м.Полтаві, знаходився у власності [PERSON], проживаючої: [INFO], був встановлений нею близько 30 років тому (а.с.57); даними листів Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста від 23 грудня 2014 року №01-07/01-03/626 та від 26 січня 2015 року №01-07/01-03/626 «Про надання дозвільних документів», з якого вбачається, що працівниками інспекції з виходом на місце було зафіксовано розміщення збірно-розбірного металевого гаражу у дворі будинку по вул.Комсомольска, 4. Під час спілкування з гр.[PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], з її слів було встановлено, що зазначений металевий гараж дуже давно розмістила вона без жодних дозвільних документів, але на теперішній час він нею проданий сусідам, які мешкають за тією ж адресою у кв.23 (а.с.58, 59). Таким чином встановлено, що [PERSON] не здійснював самовільного встановлення гаражу у дворі будинку №4 по вул.Стрітенській (до зміни назви Комсомольській) у м.Полтаві, а тому не може нести цивільно-правової відповідальності за вчинення таких дій. Оскільки згідно вимог ч.2 ст.212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, [PERSON] дій щодо самовільного зайняття земельної ділки не вчиняв, не є власником металевого гаражу, що самочинно розміщений у дворі у дворі будинку №4 по вул.Стрітенській у м.Полтаві, відсутні підстави для зобовязання його за власний рахунок демонтувати вказаний самочинно встановлений металевий гараж та привести самочинно зайняту земельну ділянку до належного санітарного стану. Позовні вимоги до інших осіб, які є правонаступниками [PERSON], позивачем не предявлялися. Тому в задоволені позову до [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі за його безпідставністю. У звязку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. Підстави для відшкодування їх позивачу за рахунок відповідача відсутні.

Outcome: dismissed