Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 150/07/08 від 28.09.2007 року в сумі 39710,31 грн. В обґрунтування позову вказано, що 28.09.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 150/07/08, відповідно до якого відповідау було видано кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою 25% річних, строком на 36 місяців, кредит надавався на споживчі потреби з остаточним строком погашення 28.09.2010 року. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 09.10.2018 року становить 39 710,31 грн. і складається з 30000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 9 710,31 грн. - сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 39 710,31 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 11.02.2019 року за вх. № 3329 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив проти позовних вимог, вказав, що відповідач не підписувала вказаний позивачем кредитний договір, не мала дійсного волевиявлення на укладення цього договору та не укладала його з позивачем. За таких обставин просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу в порядку загального провадження в судовому засіданні з метою правильного врегулювання спору. Ухвалою суду від 13.02.2019 року за наслідками розгляду клопотання відповідача здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням. Ухвалою від 24.06.2019 року зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» про відшкодування моральної шкоди у цивільній справі № 405/8051/18 повернуто [PERSON] . Ухвалою суду від 16.10.2019 року клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи - зупинено. Ухвалою від 02.01.2020 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про включення до суми судових витрат, які понесла відповідач у зв`язку з розглядом справи, та врахувати їх при ухваленні рішення, а саме: витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 грн.; витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 6 280,00 грн. Ухвалою суду від 12.02.2020 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив. Під час підготовчого провадження від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання подав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позицію зазначену у відзиві підтримує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 150-07/08, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 30 000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 30 000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредиту в розмірі 25 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (а.с. 14-16). Відповідач на доводи позивача зазначила, що не підписувала вказаний кредитний договір, підпис від її імені у кредитному договорі є сфальсифікованим, умови кредитного договору з нею не погоджували, і вона не мала дійсного волевиявлення на укладення цього договору. Згідно висновку експерта від 20.12.2019 року № 4658/4659/5155-5158/19-27 за результатами проведення почеркознавчої експертизи підписи від імені [PERSON] в кредитному договорі № 150-07/08 від 28.09.2007, виконані рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Рукописні записи в кредитній заявці до кредитного договору №150-07/08 від 28.09.2007, а саме: «30» у виправлених цифрових позначеннях із 14 000 на 30 000 у графі «Прошу надати кредит у розмірі»; «36» у виправлених цифрових позначеннях із 12 на 36 у графі «строком на», виконані не [PERSON] , а іншою особою. В кредитній заявці до кредитного договору №150-07/08 від 28.09.2007 рукописний запис «60 Шістдесят тисяч гривень» у графі «Орієнтована ринкова вартість застави» у виправленнях з «28 000,00 Двадцять вісім тисяч гривень» на «60 000 Шістдесят тисяч гривень», виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Вирішити питання: «3. Чи у графі дата складання заявки оригіналу кредитної заявки, копію якої долучено до позовної заяви виправлення з 2006 на 2007 було виконано [PERSON] ?», не виявилося можливим, з причин зазначених у п.4 Дослідницької частини висновку. Підписи від імені [PERSON] в кредитному договорі № 150-07/08 від 28.09.2007, які містяться на 1-й - 4-й сторінках у графах «підпис Позичальника» й на 5-й сторінці у графах «ПОЗИЧАЛЬНИК» та «(дата, підпис, П.І.Б. Позичальника)», виконані не самою [PERSON] , а іншою особою. Ці підписи виконанні з ретельним наслідуванням якихось справжніх підписів [PERSON] шляхом попереднього тренування (а.с. 141-146). Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Аналізуючи зазначені правові норми, суд дійшов висновку, що підставою виникнення зобов`язань по кредитному договору є договір, тобто вільне волевиявлення обох сторін договору. Як було встановлено судом, відповідач заперечуючи укладення з нею кредитного договору №150-07/08 від 28.09.2007 року посилається на те, що вона не підписувала його. Даний факт підтверджується висновком судового експерта 20.12.2019 року № 4658/4659/5155-5158/19-27. Таким чином, з врахуванням наданих доказів та обставин справи, під час укладення кредитного договору № 150-07/08 від 28.09.2007 року було відсутнє волевиявлення [PERSON] на укладення договору, за яким позивач просить стягнути з відповідача заборгованість. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №150-07/08 від 28.09.2007 року необґрунтовані, не доведені та спростовані під час судового розгляду належними, достовірними та достатніми доказами, у зв`язку з чим вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат судом відзначається, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України. Згідно договору про надання правової допомоги від 09.02.2019 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Поповим Р.О., клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього, у цивільній справі № 405/8055/18 (а.с. 164-166). Відповідно до протоколу узгодження договірної ціни щодо представництва за договором про надання правової допомоги від 09.02.2019 року загальна вартість послуг адвоката з надання правової допомоги клієнту у справі № 405/8055/18 становить10 000, 00 грн., які складається з: складання заяв по суті справи - 3 000, 00 грн.; складання заяв, клопотань - 2 000,00 грн.; участь у судових засіданнях - 5 000,00 грн. (а.с. 167). Актом приймання-передачі наданих послуг від 12.02.2020 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 011/19 від 28.02.2019 року підтверджено оплату суми наданих послуг в розмірі 10 000,00 грн. [PERSON] перед адвокатом Поповим Р.О. (а.с. 168,169). При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що дійсно адвокатом Поповим Р.О. здійснювалось представництво інтересів [PERSON] у суді першої інстанції, відбулось три судових засідання за участю адвоката. Крім того відповідачем були понесені витрати на проведення почеркознавчої експертизи. Відповідно до рахунку № 4401 від 21.11.2019 року загальна вартість експертизи (затрачений час експерта помножений на вартість експертогодин) становить 6 280 грн. 00коп. (а.с.130). Згідно копії квитанції № 0.0.1549352521.1 від 11.12.2019 року відповідачем було оплачено вартість почеркознавчої експертизи в сумі 6280,00 грн. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги відмову у задоволенні позову, а також складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, витрачений ним час, обсяг наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача на користь відповідача в сумі 5000, 00 грн., а також витрати понесені відповідачем на проведення експертизи в сумі 6 280, 00 грн., на загальну суму 11 280, 00 грн.

Outcome: approved