Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4TP13370211 від 12 вересня 2006 року в сумі 7324 грн. 18 коп., з яких: заборгованість по кредиту складає 474 грн. 70 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 2228 грн. 67 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 3795 грн. 85 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 324 грн. 96 коп., також просив стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. У судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Також, просив суд про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, повязаних з розміщенням оголошення в газеті для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання в розмірі 220 грн. 00 коп. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Банк, та [PERSON] укладений кредитний договір № DNH4TP13370211, відповідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1663 грн. 20 коп., строком до 12.03.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував відповідачу вказану суму. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотках. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. А в силу ст. 551 ЦК України Банк набув права на стягнення з відповідачів неустойки. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішення від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої Банком на підставі умов кредитного договору пені (3795 грн. 85 коп.) є великий порівняно з розміром заборгованості за кредитом та, враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 500 грн. 00 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 4028 грн. 33 коп. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а також витрати за розміщення оголошення в газеті в розмірі 220 грн. 00 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial