Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Одеська міська рада звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, в якому просить суд визнати відумерлою спадщину після смерті [PERSON], що складається з квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] та квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON] на квартиру № 46 у будинку № 8 корпус № 6 по Фонтанській дорозі в місті Одесі, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказане майно. [PERSON] подав до суду зустрічний позов до Одеської міської ради про встановлення факту окремого проживання та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та просить суд встановити факт окремого проживання [PERSON] з [PERSON] та встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлою 15 червня 2014 року. Представник Одеської міської ради в судовому засіданні підтримала первісний позов просить суд його задовольнити, заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісних позовних вимог, наполягав на задоволенні зустрічного позову. Третя особа державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з однокімнатної квартири загальною площею - 36,5 кв.м., житловою площею - 18,7 кв.м., яка розташована за адресою: місто Одеса, Фонтанська дорога, будинок № 8, корпус № 6[ADDRESS], та з однокімнатної квартири загальною площею - 33,6 кв.м., житловою площею - 21,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою форми № 1 (виписка з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 20.07.2015 року № 501, виданою КП «ЖКС «Черьомушки», [PERSON] з 14.05.1990 року по 11.05.2006 рік була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON], а після його смерті з 11.05.2006 року по 15.06.2014 року проживала одна за адресою: [ADDRESS]. Згідно з Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.10.2015 року № 41892644 ні заповіти, ні спадкові договори спадкодавцем не складалися. Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.10.2015 року № 41892595 на підставі заяви [PERSON] від 27.08.2014 року Сьомою одеською держаною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 499 до майна померлої [PERSON]. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2017 року встановлено факт проживання однією сім'єю з січня 2007 року до 15 червня 2014 року [PERSON], [INFO] з [PERSON], померлою 15 червня 2014 року. 28.07.2017 року на підставі вищевказаного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2017 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], як спадкоємця після смерті [PERSON], на квартиру № 46 у будинку № 8, корпус № 6 по Фонтанській дорозі в місті Одесі. 27.09.2017 року на підставі вищевказаного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2017 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], як спадкоємця після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. 06.12.2017 року апеляційним судом Одеської області постановлена ухвала, якою рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2017 року скасовано, заява [PERSON] залишена без розгляду. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2017 року на підставі якого [PERSON] оформлені свідоцтва про право на спадщину за законом, скасовано, [PERSON] не мав права на спадкування, а вищезазначені свідоцтва про право на спадщину є недійсними відповідно до положень статті 1301 ЦК України. Відповідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та копію свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] з 18.11.2010 року по 06.08.2014 рік перебував у зареєстрованому шлюбі. Згідно роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, при встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Створення сім'ї та перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить моральним засадам суспільства, і заявник не може набувати право на спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом. Враховуючи, що [PERSON] не мав права на спадкування, а спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, тому квартира № 46 у будинку № 8, корпус № 6 по Фонтанській дорозі в місті Одесі та квартира [ADDRESS] є відумерлою спадщиною та підлягають передачі у власність територіальної громади міста Одеси. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Однією із підстав, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини 1 статті 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-251 цс 15. Оскільки спірне майно вибуло з володіння територіальної громади міста Одеси на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке було видане нотаріусом на підставі рішення суду, яке в подальшому скасовано, а відповідач [PERSON] знав про те, що спірна квартира вибула з володіння законного власника з порушенням вимог закону, територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради має право на витребування з незаконного володіння [PERSON] квартиру № 46 у будинку № 8, корпус № 6 по Фонтанській дорозі в місті Одесі та квартиру [ADDRESS], відповідно до положень ч. 1 ст. 1277, п. З ч. 1 ст. 388 ЦК України. Відповідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги про встановлення факту окремого проживання та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, що є підставою для відмови в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved