Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 12 жовтня 2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого\~ відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач не виконав своїх зобовязань, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 11 813 (одинадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 81 коп. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати в розмірі 1\~378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн., справу розглянути без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у 2011 році вступив в ПТУ м.Корець. Тоді ж отримав платіжну карту в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» для нарахування стипендії. Будь-яких кредитних договорів з позивачем не укладав. Особистий підпис, який вчинений від його імені на заяві про отримання кредиту та на завіреній копії його паспорта, він не вичиняв. Хоча рукописний текст на даних документах належить йому. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові доказу, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 12 жовтня 2011 року\~\~між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір б/н шляхом заповнення і підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяцьна суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4 ч.1 ст.32 ЦП України відповідач мав право на укладення 12 жовтня 2011 року договору банківського рахунку з метою реалізації свої прав закріплених п.1 ч.1 ст.32 ЦК України. При укладенні кредитного договору сторони виходили із вимог статті 634 ЦК України,\~у відповідності до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач ознайомився та погодився з умовами надання кредиту, про що свідчить його підпис на зворотній стороні Анкети-заяви та де зазначено, що він разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом на підставі ч.4 ст.10 ЦПК України відповідачу було розяснено його обовязок щодо доведення ним тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Також розяснено право заявляти клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, якщо він не погоджуються з тим, що не підписував спірний договір. Заяв про недостовірність чи фальшивість кредитного договору від 12 жовтня 2011 року відповідач не заявляв. Тобто, справжність підпису відповідача у зазначеному договорі не спростована. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, що зазначено в статті 204 ЦК України. Тобто, у разі не спростування презумпції правомірності договору у справі, що розглядається, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обовязки підлягають виконанню. У п. 2.1.1.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг» зазначено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначено в Памятці клієнта (довідці про умови кредитування) і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, яка вказана в заяві. Таким чином датою отримання картки відповідачем є 12 жовтня 2011 року. Згідно із «Умовами та правилами надання банківських послуг» картка діє до останнього місяця включно, що вказано на її лицьовому боці. По закінченню терміну дії, картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання картки з новим строком дії) після звернення клієнта в банк, відповідно до діючих тарифів. Випуск картки на новий термін здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором. (пп. 2.1.1.2.11. і 2.1.1.2.12). Сторони не надали суду інформацію про термін дії карти відповідача. В матеріалах справи міститься довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Натомість позичальник взяті на себе зобовязання виконував не належним чином, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно, та з червня 2013 року взагалі припинив вносити платежі на виконання боргових обовязків. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка станом на 31 березня 2016 року становить 11 813 (одинадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 81 коп. та складається з наступного: 493 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 7331 грн. 19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2950 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 538 грн. 75 коп. штраф (процентна складова). Розмір зазначеної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу не надано, а тому судом він приймається як достовірний. У відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, зважаючи на яку та з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення цивільного судочинства у відповідності до Конституції України\~\~суд вважає, що вимога у частині стягнення фіксованої частини штрафу в сумі 500,00 грн. та процентної частини штрафу 538,75 грн. не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу необхідно відмовити. Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 10 775 (десять тисяч сімсот сімдесят пять) грн. 06 коп. Тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України\~\~підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по справі.

Outcome: approved