Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю дитини, [PERSON] [INFO] , батьком дитини є [PERSON] . Позивач та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 13.11.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини. Відповідач, матеріально позивачу та спільній дитині не допомагає, участі в її вихованні не приймає, внаслідок чого, позивач не має можливості сама утримувати малолітнього сина. Розмір аліментів стягнутих за рішенням суду з відповідача становить менше ніж визначені законом 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів призначений рішенням Лисичанського міського суду у справі №415/6565/13-ц від 13.11.2013 року з твердої грошової суми на частку від доходу. Стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини, [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що аліменти, які раніше присуджені є не суттєвими, та не можуть у повній мірі забезпечити належне утримання дитини. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 28.09.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/5762/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 10.02.2021 року представник позивача - адвокат Бондарєва В.В. надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі та без участі позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник позивача - адвокат Бондарєва В.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі та без участі позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.02.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 1. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з довідкою №159 від 19.02.2010 року, виданою відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, 19.02.2010 року зареєстровано народження [PERSON] , який народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства від 19.02.2020 року, здійснено виправлення прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2018 року, виданого Лисичанським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.09.2018 року, про що зроблено актовий запис №141. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї № 10383 від 20.08.2020 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради військово-цивільної адміністрації м. Лисичанська Луганської області, [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 12.11.2013 р. у цивільній справі № 415/6565/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] [INFO] , у розмірі 700 гривень щомісячно з 24.10.2013 року до повноліття дитини. Згідно з довідкою №680 від 25.08.2020 року, виданою Управлінням праці та соціального захисту Лисичанської міської ради, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту Лисичанської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини з 01.03.2019 року по [INFO] на дитину - [PERSON] , [INFO] . Мотивувальна частина У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За таких обставин, враховуючи, що вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, інтереси інших осіб, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, повністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до підп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про збільшення розміру аліментів. Приймаючи до уваги вимоги п.п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved