Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Нетішинський професійний ліцей звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що задля забезпечення повноцінного виконання навчальним закладом своїх статутних завдань, ліцей на своєму балансі та утриманні має два учнівські гуртожитки по [ADDRESS] та [ADDRESS] , які призначені для проживання учнів у навчальний період та працівників Нетішинського професійного ліцею. 30.04.2014 року до кімнати № 328 гуртожитку ліцею, що по [ADDRESS] , був зареєстрований відповідач [PERSON] . Однак, з дня його реєстрації у вищезазначеній кімнаті гуртожитку не проживав та не проживає по теперішній час. 03.10.2019 року, 08.04.2020 року та 04.11.2020 року Нетішинським професійним ліцеєм, за участі мешканців гуртожитку, було проведено перевірку фактичного проживання [PERSON] в кімнаті № 328 гуртожитку ліцею, що по [ADDRESS] . В ході перевірки встановлено, що відповідач у вказаній кімнаті не проживає з невідомих причин. Реєстрація відповідачка у гуртожитку порушує права позивача на вільне використання майна, оскільки позивач фактично обмежений у праві повноцінно розпоряджатися кімнатою № 328 , провести до неї заселення осіб з числа працівників ліцею, які мають право на зайняття житлової площі у гуртожитку. На переконання позивача, вказані обставини вказують про втрату у відповідача інтересу до означеного вище житла та відсутність потреби у ньому, що у відповідності до вимог ст. 71 ЖК України та ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Представник позивача Рощук А.О. в судове засідання подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності зазначивши, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованим у кімнаті гуртожитку № 328, що по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №792 від 13.11.2020 року виданою Нетішинським професійним ліцеєм. Балансоутримувачем гуртожитку, що по [ADDRESS] є Нетішинський професійний ліцей . Згідно акту фактичного проживання мешканців та/або наймачів жилих площ (житлових приміщень) в гуртожитках Нетішинського професійного ліцею №1/2 від 03.10.2019 року, складеного комісією у складі: голови т.в.о. директора Нетішинського професійного ліцею Максимчук Т.М., коменданта [PERSON] , паспортиста [PERSON] , чергового гуртожитку [PERSON] , за участі мешканців гуртожитку [ADDRESS] з кімнати № 331 [PERSON] , кімнати № 334 [PERSON] , в кімнаті №328 гуртожитку [ADDRESS] з 30.04.2014 року зареєстрований [PERSON] , однак останній в кімнаті фактично не проживає, причини не проживання невідомі. Згідно акту фактичного проживання мешканців та/або наймачів жилих площ (житлових приміщень) в гуртожитках Нетішинського професійного ліцею №1/4 від 18.04.2020 року, складеного комісією у складі: голови т.в.о. директора Нетішинського професійного ліцею Максимчук Т.М., коменданта [PERSON] , паспортиста [PERSON] , чергового гуртожитку [PERSON] , за участі мешканців гуртожитку [ADDRESS] з кімнати № 331 [PERSON] , кімнати № 334 [PERSON] , в кімнаті №328 гуртожитку [ADDRESS] з 30.04.2014 року зареєстрований [PERSON] , однак останній в кімнаті фактично не проживає, причини не проживання невідомі. Згідно акту фактичного проживання мешканців та/або наймачів жилих площ (житлових приміщень) в гуртожитках Нетішинського професійного ліцею №4 від 04.11.2020 року, складеного комісією у складі: голови т.в.о. директора Нетішинського професійного ліцею Максимчук Т.М., коменданта [PERSON] , паспортиста [PERSON] , чергового гуртожитку [PERSON] , за участі мешканців гуртожитку [ADDRESS] з кімнати № 331 [PERSON] , кімнати № 334 [PERSON] , в кімнаті №328 гуртожитку [ADDRESS] з 30.04.2014 року зареєстрований [PERSON] , однак останній в кімнаті фактично не проживає, причини не проживання невідомі. Позивач, вказуючи на відсутність відповідача у займаному ним житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців та втратою останнім у зв`язку з цим права користування жилим приміщенням, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Таким чином, спірні правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 2 Житлового кодексу Української РСР. Згідно із ч.4 ст.9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, що визначено ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР. За приписами ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - відсутності відповідача за місцем його реєстрації без поважних причин з моменту реєстрації 30.04.2014 року, суд вважає, що останній втратив інтерес до спірного житла як до свого постійного місця проживання, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок його відсутності у такому понад встановлені ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР строки. При цьому, суд враховує аргументи позивача, наведені останнім в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі не спростовані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів. Вказані докази, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР та на які вірно посилається позивач у поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд стягує з відповідача на користь позивача 2102 гривні судового збору, що відповідатиме вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved