Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальному розмірі 397018,16 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 14.06.2007 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № DN81AR00270024, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 40684,87 грн. на термін до 13.06.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими Кредитним договором. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.11.2014 року складає 397018,16 грн., з яких: 45964,80 грн. заборгованість за кредитом; 104775,12 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 10696,46 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 235581,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Пояснив, що заборгованість з комісії є заборгованістю із щомісячної винагороди в розмірі 0,50 % від суми виданого кредиту. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 14.06.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк (Банком) та [PERSON] (Позичальником) укладено Кредитний договір № DN81AR00270024, відповідно до п. 7.1 якого Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 14.06.2007 року по 13.06.2012 року включно у вигляді непоновлювальної лінії (далі Кредит) у розмірі 49161,34 грн., зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотків на дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. Договору. Пунктом 7.4 Договору передбачено, що при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 3,00 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. Згідно п. 4.1 Договору, при порушенні Позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7,5 Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. Умовами Договору передбачено погашення заборгованості за Договором шляхом щомісячних платежів. В подальшому, з 01.02.2009 року, позивачем було змінено процентну ставку за договором та встановлено процентну ставку в розмірі 21 % на рік, а також зазначено на відповідній зміні відсоткової ставки/пені у разі невиконання грошових зобов'язань за Кредитним договором. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.11.2014 року складає 397018,16 грн., з яких: 45964,80 грн. заборгованість за кредитом; 104775,12 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 10696,46 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 235581,78 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved