Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. За заявою представника відповідача ухвалою суду від 13.01.2014 року (а.с.60) до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на боці відповідача були залучені [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача Филипенок К.Ф. позов підтримала та показала, що 31.03.2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №АВZNAN100032071, за яким банк надав відповідачу кредит для купівлі автомобіля в розмірі 13618,02 доларів США на строк до 30.03.2015 року під 11,04% річних з щомісячним погашенням кредиту відповідно до графіку, зазначеному у додатку №1 до договору. [PERSON] свої зобов'язання по поверненню кредиту виконував неналежним чином, допустивши прострочення платежу, у зв'язку з чим у листопаді 2009 року заставний автомобіль Maple C51 SMA 7151 держ.номер [NUMBER] було реалізовано, однак отримані кошти не покрили всієї кредитної заборгованості. На підставі ст.1050 ч.2 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, у зв'язку з порушенням позичальник своїх зобов'язань по поверненню чергової частини кредиту. Станом на 23.10.2013 року заборгованість [PERSON] згідно розрахунку становить 20710,84 доларів США, а саме: 8324,06 доларів США - заборгованість за кредитом, 3334,84 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 824,55 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 7211,36 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.14 Договору 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 984,74 доларів США - штраф (процентна складова). Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати в сумі 1654,80 грн. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнала частково та показала, що дійсно [PERSON] з 2008 року має кредитні зобов'язання перед ПАТ «Акцент-Банк». Даний кредитно-заставний договір укладався для купівлі автомобіля Maple C51 SMA 7151 держ.номер [NUMBER], який згодом [PERSON] передав за генеральною довіреністю [PERSON] Також [PERSON] 31.03.2008 року уклав договори з [PERSON] та [PERSON] про переведення на останніх боргу за кредитним договором, у зв'язку з чим, будучи юридично необізнаною людиною, вважав що зобов'язань перед банком більш не має. З вказаних поважних причин просить суд звільнити відповідача від сплати пені та штрафів. Також вважає, що 5-річний строк позовної давності, зазначений в кредитно-заставному договорі суперечить Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим просить застосувати до вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентам та комісії 3-річних строк позовної давності за ст.257 ЦК України, а до вимог про стягнення пені, якщо відповідача неможливо звільнити від її сплати, спеціальний строк позовної давності - 1 рік за ст.258 ЦК України. З огляду на домовленість сторін погашати заборгованість по кредиту за графіком щомісячно, то вважає, що рахувати початок строку невиконання зобов'язання відповідачем потрібно від першого прострочення платежу на підставі ст.530 ЦК України. З огляду на вказане, з урахуванням строку позовної давності, вважає, що відповідач [PERSON] заборгував позивачу 14591,38 доларів США, згідно розрахунку а.с.77-79. Просить позов задовольнити частково. У судове засідання треті особи [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв не надали. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №АВZNAN100032071, за яким банк надав відповідачу кредит для купівлі автомобіля Maple C51 SMA 7151, держ.номер [NUMBER], в розмірі 13618,02 доларів США на строк до 30.03.2015 року під 11,04% річних з щомісячним погашенням кредиту відповідно до графіку, зазначеному у додатку №1 до договору. (а.с.7-10, додаток №1 - графік погашення кредиту). Загальний розмір кредиту згідно п.17.1.1 та п.17.1.3 договору складався: з 12660,64 доларів США на придбання автомобілю, 697,34 доларів США на оплату перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту, 6,83 доларів США на оплату реєстрації предмета застави в Державному реєстрі, 253,21 доларів США на оплату винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту (а.с.10). Банк свої зобов'язання виконав, видавши [PERSON] кредит, який в сумі 12660,64 доларів США був перерахований на рахунок АвтоПланета Дніпропетровськ 1 за придбаний відповідачем автомобіль, що підтверджується ордером-розпорядженням від 31.03.2008 року (а.с.11). Боржник [PERSON] в свою чергу допустив прострочення погашення кредитної заборгованості по кредитно-заставному договору, у зв'язку з чим станом на 23.10.2013 року утворилася заборгованість згідно розрахунку в сумі 20710,84 доларів США, а саме: 8324,06 доларів США - заборгованість за кредитом, 3334,84 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 824,55 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 7211,36 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.14 Договору 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 984,74 доларів США - штраф (процентна складова). (а.с.4-5, 7-11, додаток №1 - графік погашення кредиту , витяг про рух коштів). Згідно з п.23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» кошти, які надані кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції є споживчим кредитом. Таким чином, [PERSON] отримав споживчий кредит. Згідно п.7 ч.11 ст.11 1 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення кредиту, строк давності якого минув. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Погашення кредитної заборгованості [PERSON] повинен був вчиняти частинами щомісячно відповідно до п.4 Договору та Додатку №1 - графіку погашення кредиту. З огляду на вказане представник відповідача наполягає на застосуванні до вимог про стягнення заборгованості строку позовної давності згідно ст.257 ЦК України, згідно якій загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки, а також спеціального строку позовної давності згідно ст.258 ч.2 п.1 ЦК України, згідно якій позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Однак відповідачем не враховано, що згідно ст.259 ч.1 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як вбачається з п.14.11 Договору сторони дійшли згоди на застосування п'ятирічного строку позовної давності до вимог про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки. (а.с.9). Даний договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами. Як вбачається з розрахунку (а.с.4-5) заборгованість по кредитно-заставному договору виникала та час від часу погашалася, зокрема в листопаді 2009 року у зв'язку з продажем банком предмету застави. Стійка заборгованість виникла зокрема, по кредиту з 31.10.2011 року, по комісії - з 24.11.2009 року. Позов про стягнення заборгованості поданий до суду 19.11.2013 року (а.с.2), тобто в межах п'ятирічного строку позовної давності від моменту порушення строку виконання договору. У зв'язку з вказаним, вимоги банка про стягнення з боржника заборгованості станом на 23.10.2013 року в розмірі 20710,84 доларів США, що на вказану дату за офіційним курсом НБУ 7,99 згідно службовому розпорядженню від 23.10.2013 року (а.с.6) складає 165479,61 грн., відповідають умовам Договору та не суперечать положенням ЦК України, що регулюють питання позики, строку позовної давності, а також Закону України «Про захист прав споживачів». Визначаючи розмір кредитної заборгованості, суд звертає увагу на зміст позовних вимог, відповідно до яких кредитор просив стягнути заборгованість в доларах США з зазначенням еквіваленту в національній валюті, що відповідає умовам Договору кредиту, предметом якого є кредитні кошти, визначені в доларах США, так і положенням ст.533 ЦК України. Доводи представника відповідача стосовно укладання боржником [PERSON] договорів від 31.03.2008 року про переведення боргу за кредитним договором на [PERSON] та [PERSON] (а.с.30-33) не спростовують висновків суду та не знімають з відповідача обов'язку погасити кредитну заборгованість перед банком, оскільки дані договори не мають юридичної сили через невідповідність закону - ст.520 ЦК України, згідно якій боржник у зобов'язанні може бути змінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи заяву боржника [PERSON], підтриману в судовому засіданні його представником [PERSON], про звільнення від неустойки або зменшення її розміру, суд на підставі ст.551 ч.3 ЦК України вважає можливим зменшити розмір пені та з врахуванням матеріального становища боржника, вжиття ним заходів до погашення кредиту шляхом добровільної передачі предмету застави на реалізацію банку (а.с.47-56), стягнути з відповідача пені в межах річного строку, що передував зверненню позивача з позовом до суду, тобто за період з 30.10.2012 року по 23.10.2013 року (а.с.5 на звороті), в сумі 3371,29 доларів США. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №АВZNAN100032071 від 31.03.2008 року станом на 23.10.2013 року в сумі 16870,77 доларів США, що на момент винесення судового рішення за офіційним курсом НБУ 11,728 складає 197860,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 8324,06 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом - 3334,84 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 824,55 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, зменшеної судом, - 3371,29 доларів США, а також штрафів відповідно до п.14 Договору: штраф (фіксована частина) - 31,29 доларів США, штраф (процентна складова) - 984,74 доларів США. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати судові витрати, понесені при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial