Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 07.09.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 13242 грн. 40 коп. та понесені судові витрати - 1378 грн. Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 25.06.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON] складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконує. Станом на 17.08.2016 року її заборгованість перед банком складає 13242,40 грн., з яких: - 5778,08 грн. заборгованість за кредитом; - 1478,84 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 4789,26 грн. пеня за прострочене зобов»язання; - 1150,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. ; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 618,69 грн. штраф (процентна складова), з них 822,47 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 року (дати зміни облікових правил банку). У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Повістка направлялася за адресою реєстрації. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Судом встановлено, що згідно договору б/н від 25.06.2008 року, укладеного між банком-позивачем, як кредитором, та [PERSON], як позичальником, остання отримала кредит у розмірі 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON] складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. За умовами договору [PERSON] щомісяця мала сплачувати встановлений відсоток від суми заборгованості. Відповідач взяті на себе зобовязання порушила - не вносила платежі у визначені строки та у повному обсязі. Станом на 17.08.2016 року її заборгованість перед банком, згідно наданого розрахунку, складає 13242,40 грн., з яких: - 5778,08 грн. заборгованість за кредитом; - 1478,84 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 4789,26 грн. пеня за прострочене зобов»язання; - 1150,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 618,69 грн. штраф (процентна складова), з них 822,47 грн. кошти внесені на погашення заборгованості з 01.06.2015 року (дати зміни облікових правил банку). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг (надалі Умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобов»язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6. Умов, у разі невиконання зобов»язань за договором, позичальник на вимогу банку зобов»язаний виконати обов»язки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту). В пункті 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов»язанню, передбаченому договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved