Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської райдержадміністрації звернувся до суду в інтересах дитини [PERSON], з позовом який згодом уточнив до [PERSON], в якому просить позбавити її батьківських прав у відношенні малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], та також стягнути аліменти з усіх видів її доходів на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття посилаючись на те, за час перебування дитини у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації відповідачка жодного разу її не навідала, не цікавиться станом здоров'я, фізичним та розумовим розвитком, тобто самоусунулась від виховання та утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача служби у справах дітей позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON], не з'явилась, викликалась, підтверджено поштовим відправленням від 19.11.2014 року, заяв чи клопотань по справі не надала, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача служби у справах дітей, висновок прокурора, та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню. У відповідності до статті 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини або не забрали дитину з пологового будинку. Як встановлено в судовому засіданні, що згідно висновку від 24.10.2014 року органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], [INFO]. Народження дитини зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Відомості про батька в свідоцтві про народження внесені згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Малолітній [PERSON] з 30.04.2014 р. перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації. За час перебування дитини у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації мати жодного разу не навідала сина, не цікавилась станом його здоров'я, не виявила бажання забрати додому. [PERSON], зареєстрована в Кілійському районі Одеської області, проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. 19.09.2014 року службою у справах дітей перевірені житлово-побутові умови [PERSON] та встановлено, що адресою: [ADDRESS] не створені умови для проживання дитини. Будинок за вищевказаною адресою перебуває в аварійному стані. Відсутні запас харчів, дитячий одяг та взуття, вугілля, дрова. В будинку антисанітарія. Умов для повернення дитини немає. З матір'ю проведено бесіду, під час якої з'ясовано, що [PERSON] знає, що її дитина перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в смт. Сурове, дитину не навідала ні разу. Повідомити причини, з яких мати не цікавиться сином, [PERSON], не змогла. Таким чином вислухавши думку представника органу опіки та піклування Ізмаїльської райдержадміністрацій, та висновок прокурора Кожухар Г.М., яка вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідачку, суд, приходить до висновку що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому з урахуванням захисту прав та інтересів дитини має бути позбавлена батьківських прав. Також, згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки, аліменти на утримання дітей в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачки судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved