Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Орган опіки та піклування Буринської РДА звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] та стягнення з неї аліментів на його утримання мотивуючи тим, що відповідачка не виконує батьківських обов'язків по відношенню до нього, не працює, не приймає участь у його вихованні та належно не підтримує матеріально. Жодних умов для проживання дитини нею не створено, у зв'язку з чим дитина перебуває під опікою бабусі [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що син відповідачки фактично більшість свого часу з народження, проживає зі своєю бабусею [PERSON] Відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та матеріальному утриманні. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснивши, що її син [PERSON] практично від народження проживає зі своєї бабусею і її матір'ю [PERSON] Вона практично не цікавиться його життям, не виховує його та не надає матеріальну допомогу на його утримання. Третя особа [PERSON] підтвердила, що син відповідачки є її онуком і проживає з нею із самого малечку, коли вони ще жили в м. Донецьк. Її племінниця [PERSON] зловживає спиртними напоями, не цікавиться життям дитини і не приймає жодної участі в його вихованні. Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, який просив в інтересах дитини позбавити відповідачку батьківських прав, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON] [INFO], який з малолітнього віку і до теперішнього часу проживає зі своєю бабусею [PERSON], яка згідно рішення голови Буринської районної адміністрації від 11.11.2015 року №519-ОД призначена його опікуном. Відповідачка тривалий час не приймає участі в його житті та вихованні, належно не утримуючи матеріально, не піклується про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток., маючи при цьому негативну репутацію оскільки характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями та веде спосіб життя, який негативно впливає на дитину, належних побутових умов для проживання та навчання останнього не створила, що вбачається з показів сторін, свідоцтва про народження дитини, акта виявлення дитини, переміщеної з тимчасово окупованої території, довідки взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, рішення голови Буринської РДА про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування, лікарських висновків, довідки Суховерхівської сільської ради, акту обстеження житлово-побутових умов, характеризуючи відомостей з місця навчання дитини та відомостей, що характеризують особу відповідачки (а.с.6-24). Зазначені обставини підтверджуються також і висновком органу опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації, в якому підтримано необхідність позбавлення відповідачку батьківських прав (а.с.28-29). Батько дитини [PERSON] відбуває покарання за вироком суду в місцях позбавлення волі (а.с.10). Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 ст. 164 цього Закону передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У міжнародному та національному законодавстві (ст.3 Конвенції про права дитини 1989 року, ст.ст.51, 52 Конституції України, ст.ст. 2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року) закріплено принципи пріоритету захисту прав та забезпечення інтересів дітей в усіх діях щодо них, у тому числі при вирішенні судових спорів. Аналізуючи наведені вище положення нормативних актів та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON] свідомо нехтуючи ними, внаслідок чого дитина вимушена з малолітнього віку проживати зі своєю бабусею, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що збереження батьківства останньої в теперішній час суперечить інтересам дитини і до відповідачки необхідно застосувати крайній захід впливу у вигляді позбавлення батьківських прав. Крім того враховуючи, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що з неї необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до положень ст.ст.180,182 СК України.

Outcome: approved