Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості по кредитному договору № 014/0025/82/87832 від 25.05.2008 р. в сумі 3284,45 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 02.11.2015 року становить 75521,75 грн., в т.ч.: 2962,57 доларів США (68120,53 грн.) заборгованість за кредитом, 321,88 доларів США (7401,22 грн.) - заборгованість за відсотками, а також просило стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] не з'явився, однак до позовної заяви додав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить справу розглянути без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, як поштовим звязком, так і шляхом подання оголошення в газету «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.05.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступник ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] (відповідачка), на підставі заяви-анкети на отримання кредиту під заставу від 05.05.2008 року (а.с. 22-23), в письмовій формі було укладено Кредитний договір № 014/0025/82/87832 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] (відповідачка) кредитні кошти в розмірі 10000,00 доларів США на споживчі цілі (ст. 1 п.п. 1.1.1, 1.1.2 Кредитного договору) (а.с. 10-18). Відповідно до статті 1 п.п. 1.2, 1.2.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати проценти, які розраховуються на основі процентної ставки, розмір якої на дату укладення договору складав 14,00 % річних. Згідно статті 1 п.п. 1.1.6, 1.17 Кредитного договору кредит надано строком на 101 місяць з датою остаточного погашення кредиту 28.10.2016 року. У відповідності до статті 7 Кредитного договору, [PERSON] (відповідачка) зобовязалась повернути позивачу кредитні кошти та сплатити проценти частинами: шляхом щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору) (а.с. 19-21). Повернення суми кредиту та процентів повинно було проводитись щомісячно в дату зазначену в п. 1.3.3 кредитного договору (28 числа кожного місяця), шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника в сумі, достатній для сплати чергового ануїтетного платежу. [PERSON] (відповідачка) одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти в сумі 10000,00 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку за 28.05.2008 року від 27.10.2015 року (а.с. 24) та меморіальним валютним ордером № 04LF82106 від 28.05.2008 року (а.с. 25). Виконання зобов'язань відповідачки [PERSON] за вказаним Кредитним договором було забезпечено іпотекою нерухомості, визначеної в п.1.1.3 Кредитного договору, а саме іпотекою одноквартирного житлового будинку та земельною ділянкою, на якій він розташований, площею 0,0558 га, за адресою: вул. 1 Травня, 9, м. Тлумач Івано-Франківської області, який на момент укладення договору належав позичальниці [PERSON] (відповідачка) (ст. 5 п. 5.1. Кредитного договору). [PERSON] (відповідачка) прийняті на себе зобовязання за Кредитним договором щодо повернення суми Кредиту та сплати процентів належним чином не виконувала та допустила виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 9 п. 9.1. Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в т.ч. прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Кредитор вправі предявити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадках, визначених у п. 9.2. Кредитного договору. Позичальник зобовязаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобовязань за Кредитним договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її предявлення (ст. 9 п. 9.3 Кредитного договору). Оскільки [PERSON] (відповідачка) належним чином не виконувала своїх зобовязань за Кредитним договором, позивачем, у відповідності до ст. 9 п. 9.2. Кредитного договору та до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, 18.08.2015 року їй було надіслано вимогу про дострокове виконання зобовязань за Кредитним договором (а.с. 26), яку вона отримала 01.09.2015 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 27), однак заборгованість по кредитному договору не була погашена у вказані у вимозі строки. Так, станом на 02.11.2015 року заборгованість [PERSON] (відповідачка) перед позивачем по Кредитному договору становить 3284,45 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 02.11.2015 року (1 долар США = 22,993727 грн.) становить 75521,75 грн., та складається з: 2962,57 доларів США (68120,53 грн.) заборгованість за кредитом; 321,88 доларів США (7401,22 грн.) - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором (а.с. 6-9). Вищевказаний розрахунок позивача відповідачкою та письмовими доказами по справі не спростовані. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та про наявність заборгованості відповідачки за Кредитним договором № 014/0025/82/87832 від 28.05.2008 року, та те, що відповідачка не подала суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved