Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі філії АТ «ІМЕКСБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] інтереси якої представляє мати [PERSON] за участю третіх осіб Подільського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві, Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації про виселення та знання з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва задоволено позов ПАТ «ІМЕКСБАНК» до [PERSON] про розірвання договору кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням суду апеляційної інстанції було змінено рішення суду першої інстанції в частині встановлення початкової ціни предмета іпотеки, в іншій частині рішення суду залишено без змін. З метою реалізації свого права на продаж вищевказаного майна, Банк двічі направляв відповідачеві вимогу про виселення з квартири протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Оскільки відповідачі не звільнили зазначену квартиру, Банк звернувся до суду із вказаним позовом. Під час судового засідання представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. [PERSON], діючи від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON], під час розгляду справи проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що кредитні кошти не брала, у спірній квартирі, яка належить сестрі - [PERSON], зареєструвалась по сімейним обставинам. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначила про те, що згодна із сумою боргу, однак не має можливості виплатити кошти одноразово. Представник третьої особи Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації під час судового засідання заперечувала проти позовних вимог в частині виселення дитини. Третя особа Подільський РВ ГУ ДМС України в м. Києві направив до суду лист, в якому просив розглянути справу без участі представника у відповідності з діючим законодавством (а.с. 25). Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази встановив наступне. Відповідно до іпотечного договору від 08.06.2007 року АКБ «ІМЕКСБАНК» (правонаступник ПАТ «ІМЕКСБАНК») надав [PERSON] кредит у розмірі 90000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмір 14,00% річних (а.с. 5-6). Згідно даного договору [PERSON] передала в іпотеку Банку належне їй на праві особистої приватної власності нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07.08.12р. задоволено позов ПАТ «ІМЕКСБАНК» до [PERSON] про розірвання договору кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 7-8). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.11.12р. рішення Подільського районного суду м. Києва від 07.08.12р. змінено в частині встановлення початкової ціни предмета іпотеки, в іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 9-10). 10.02.14р. та 27.02.14р. позивачем направлено відповідачеві вимоги про виселення (а.с. 13, 14). Згідно зворотних повідомлень про вручення поштового відправлення, [PERSON] отримала вимоги Банку (а.с. 13 зв., 14 зв.). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються вимогами Житлового Кодексу України та Законом України «Про іпотеку». Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3 ст. 40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. З матеріалів справи вбачається, що Банком були надіслані відповідачеві вимоги про виселення протягом одного місяця після отримання цієї вимоги. Зазначена вимога була отримана особисто [PERSON] Враховуючи те, що Банком виконані приписи, встановлені ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України щодо процедури виселення, то позов в частині виселення [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки) підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Щодо вимоги Банку про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином виселення відповідачів зі спірної квартири буде підставою для зняття їх з реєстрації у вказаній квартирі. На підставі викладеного, ч. 3 ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial