Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 23515,60 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 грудня 2017 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п.3.1. даної заяви відповідач погодився з умовами користування кредитом та підтвердив укладення кредитного договору. Відповідно до п. 3.2 даної заяви видача кредитних коштів здійснюється в національній валюті на картковий рахунок № [NUMBER] . Сума виданих кредитних коштів становить 20000,00 грн. зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Строк кредитування встановлюється на строк дії платіжної картки, але в будь якому випадку строк кредитування не повинен перевищувати 60 місяців. Відповідно до паспорта споживчого кредиту за порушення строків повернення заборгованості нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який стягується пеня за кожен день прострочення. У зв`язку з порушенням відповідачем умов користування кредитними коштами 15 червня 2018 року йому була направлена претензія з вимогою повного погашення заборгованості протягом тридцяти календарних днів з дня отримання претензії. Відповідачем претензія виконана не була. Станом на 18.02.2018 року за відповідачем рахується наступна заборгованість: заборгованість по кредиту 19396,61 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 1853,92 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією (РКО) - 12,50 грн.; сума пені за порушення взятих взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 1584,94 грн.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості - 139,42 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 164,23 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23515,60 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 10.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. 22.01.2020 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. Дану заяву про збільшення позовних вимог мотивував тим, що минув тривалий час та змінилась сума заборгованості за кредитним договором, а саме станом на 16 січня 2020 року вона становить: заборгованість за кредитом - 18697,55; заборгованість за нарахованим та несплаченими відсотками - 3538,12; заборгованість за комісією - 12,50; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення основного боргу та нарахованих відсотків - 6793,15; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів - 729,26; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів - 1020,63. Також позивач надав суду доказ відправки заяви про збільшення позовних вимог відповідачу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 13.12.2017 року було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов заяви. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості від 16.01.2020 за договором, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк Україна» та [PERSON] , відповідно до якого заборгованість становить 30791,21 грн. Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримував, доказів того, що підписи в заяві про бажання отримати кредит не його, не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось, не надано доказів отримання кредитних коштів всупереч волі відповідача іншими особами. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідност.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки, належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої ст.12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення боргу слід задовольнити. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved