Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. подало до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 10107,36 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00011759 від 08.02.11р. за умовами якого, відповідач отримав кредит у сумі 9000,00 грн. зі строком користування до 08.02.14р. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач відмовилася від добровільного виконання своїх боргових зобов'язань, що стало підставою для звернення банку до суду з даним позовом. Представник позивача свого права на участь у судовому засіданні не використала, звернулася до суду з заявою, в якій просила позов задовольнити, розглянути справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала (а.с. 86). Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 43, 52, 67, 73, 84). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. З урахуванням викладеного суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України вважав за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 08.02.11р між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00011759 за умовами якого відповідач отримав кредит на суму 9000,00 грн. з терміном повернення кредиту 08.02.14р. зі сплатою процентів 20,0 % річних (а.с.6-19). Відповідно до п. 1.2 загальної частини договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п.1 спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банк плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком (а.с. 14-15), банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п.9 спеціальної частини договору. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором (п. 3.1.1) і надав кредит [PERSON], що підтверджується меморіальним ордером №239597 від 08.02.11р. (а.с. 32). [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 20.08.2015р., становить 10107,36 грн. та складається з 232,75 грн. - прострочена сума кредиту, 2,65 грн. - прострочені проценти за користування кредитом, 9871,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с. 23-24). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідач у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність її вини у невиконанні зобов'язань за договором, іншому розмірі суми боргу. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного ст.ст. 525, 526, 612, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved