Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій представник позивача адвокат Сербіна А.В. просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , проживав зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Макіївка Донецької області, однією сім`єю з 2003 року по [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є цивільним чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина, а саме недоотримана пенсія спадкодавця. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі з 27.10.1980 року. У 2003 році шлюб було розірвано, але фактично шлюбні відносини припинені не були, [PERSON] та [PERSON] продовжували спільно проживати, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Позивач звертався до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Г.Ю. з заявою про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Нотаріусом була заведена спадкова справа № 35-2020, номер у спадковому реєстрі 65694841. Листом № 148/02-14 від 15.05.2020 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. повідомила, що для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , необхідно надати оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Отримати дану інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану неможливо, вона відсутня. Шлюб між ними був розірваний у 2003 році. Інших записів про новий шлюб спадкодавцем не знайдено. За таких обставин, [PERSON] звернувся до суду. Встановлення факту спільного проживання заявника із спадкодавцем необхідно заявнику для оформлення та реалізації спадкових прав після смерті цивільної дружини, оскільки документально підтвердити родинні відносини неможливо. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Сербіна А.В. у судове засідання не з`явилися, суду адресовано заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачем [PERSON] , в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Макіївка Донецької області, громадянин України, перебуває на реєстраційному обліку за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта та копією витягу з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання а.с. 7). \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Макіївка Донецької області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта - а.с. 47). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.10.1980 року. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 48). \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла (підтверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] а.с. 8), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії Акту приймання-передачі наданих послуг № 356/12 від 10.08.2019 року та договору-заказу 013669 № 356/12, замовнику [PERSON] були надані послуги: оформлення та проведення поховання; копка могили, організація поховання; оформлення та видача свідоцтва про поховання (а.с. 13). Накладна № б/н від 09.08.2019 року видана на померлу [PERSON] , згідно якої було сплачено 6950,00 гривень за поховання (а.с. 15). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить недоотримана пенсія. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалась наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги спадщини після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , відповідач по справі, та цивільний чоловік, який постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , позивач по справі. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] 19.02.2020 року звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Г.Ю. з заявою про відкриття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 11). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом нотаріального округу Харківської області Гончаренко Г.Ю була заведена спадкова справа № 35-2020, номер у спадковому реєстрі 65694841 (а.с. 9). Листом № 148/02-14 від 15.05.2020 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. повідомила, що для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , необхідно надати оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Отримати дану інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану неможливо, вона відсутня. Шлюб між ними був розірваний у 2003 році. Інших записів про новий шлюб спадкодавцем не знайдено (а.с. 10). Згідно пояснень відповідача по справі [PERSON] , [PERSON] та його мати [PERSON] мали шлюбні відносини. Після розірвання шлюбу з 2003 року продовжували проживати разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки до 08.08.2019 року. Майно придбавалась на спільні кошти. [PERSON] здійснив поховання [PERSON] (а.с. 38). Судом надано оцінку наявним в справі доказам та перевірено доводи позивача [PERSON] щодо прийняття спадщини після смерті цивільної дружини. Так, в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Зареєстрованим місцем проживання позивача згідно Витягу з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання, є адреса: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно копії паспорта [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце її проживання: [ADDRESS] (а.с. 47). Суд зазначає, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», яке зводиться до сукупності осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] фактично проживав з [PERSON] після розірвання шлюбу, в одній квартирі, користувався речами звичайної обстановки. Інші відомості, які могли спростувати такі доводи позивача, або вказати на сумнівність обґрунтувань цієї частини позову, - судом не встановлено. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, статтею 1268 ЦК України встановлено презумпцію прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Позивачем [PERSON] заяву про відмову від прийняття в порядку ст. 1274 ЦК України подано не було. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області. Листом № 148/02-14 від 15.05.2020 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. повідомила, що для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , необхідно надати оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Отримати дану інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану неможливо, вона відсутня. Шлюб між ними був розірваний у 2003 році. Інших записів про новий шлюб спадкодавцем не знайдено (а.с. 10). Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 23) якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Прийняття спадщини фактичним користуванням і володінням майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р.) Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевказані положення національного законодавства та рекомендації його застосування суд вважає встановленим та доведеним юридичний факт, що [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Факт має юридичне значення, обумовлене необхідністю оформлення спадщини, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих позивачем на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, та є необхідним для оформлення ним спадкових прав. Приймаючи такий висновок, суд наголошує, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - не породжує наступного спору про право, рішення не встановлює відносин зобов`язального характеру видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved