Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі-Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № HAU4SE00000624 від 03.03.2006 року, посилаючись на те, що відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На обґрунтування позову вказано, що позивач надав кредит згідно з умовами договору, а відповідачка не виконала свої зобовязання за договором, внаслідок чого станом на 17.04.2015 року заборгувала Банку 88405,80 грн. Також позивач просив стягнути понесені судові витрати в розмірі 884 грн. 06 коп. Представник позивача до суду не зявився, надіслав електронною поштою заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника позивача. Відповідачка позов не визнала, надала заяву про застосування судом позовної давності та заперечення на позовну заяву, в якій зазначено, що вимоги представника позивача не підтверджуються належними та допустимими доказами, оскільки позовна заява подана із незасвідченими належним чином додатками. Також в запереченнях відповідачка вказала, що позивач звернувся до суду, порушуючи терміни позовної давності. До того ж відповідачка зазначила, що вона виконала свої зобовязання за даним договором у повному обсязі, оскільки сплачувала щомісячні платежі у сумі 340,19 грн. до 02.03.2008 року включно. Всі банківські квитанції про сплату щомісячних платежі відповідачка зберігала протягом шести років, але у подальшому квитанції вицвіли та були знищені часом. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] повністю розрахувалася за кредитним договором, однак квитанції, які видає Банк, зберігають надруковану на них інформації упродовж не більш як чотирьох років, після чого прочитати надрукований на них текс неможливо. Представник також заявив про застосування строку позовної давності до вимог Банку. На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини. 03.03.2006 року між ПриватБанком та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAU4SE00000624 за яким банк зобовязувався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 5000 грн. на строк до 02.03.2008 року, а позичальник зобовязувався в період з «1» по «5» число кожного місяця сплачувати банку щомісячний платіж у сумі 340,19 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.9-12) Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.04.2015 року заборгованість [PERSON] перед Банком становить 88405,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3279,38 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 26213,43 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 975,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 57937,99 грн. (а.с.7-8). Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що у позові належить відмовити за пропуском строку позовної давності, який належить відраховувати з 02.03.2008 року відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами кредитного договору. На час звернення з позовом до суду - 24.04.2015 р., після закінчення трирічного строку позовної давності минуло чотири роки, один місяць і 22 дні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з позивача належить стягнути понесені відповідачем судові витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. (а.с. 77-80).

Outcome: approved