Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 17.08.2015 року звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Житлобуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказано, що 26.12.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 31/36/08-НПБ, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 593 826,00 грн. з розрахунку 27,50 % річних за користування кредитом на строк з 26.12.2008 року до 25.06.2024 року. Згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора, та права вимоги по даному кредитному договору. Відповідно до договору поруки № 31/36/П01/08-НПБ, укладеного 26.12.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «МЖК Житлобуд» поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року. Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 24.07.2015 року має заборгованість в сумі 1 874 590,98 грн., з яких: 590 633,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, 632 349,16 грн. заборгованість по процентам, 617 904,52 грн. заборгованість за пенею, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 17 719,00 грн. та сума за ставкою 3% від простроченої суми заборгованості по відсотках - 15 984,91 грн.. Просили стягнути вказану суму заборгованості та понесені судові витрати з відповідачів солідарно. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , позов підтримує в повному обсязі. Згідно письмових пояснень вважає, оскільки в справі № 2-624/2011, по якій є рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.08.2011 року, позовні вимоги на суму 1 157 455,63 грн. заявлені на суму простроченої заборгованості, відсотків та пені станом на 25.03.2011 року, а у справі 536/1841/15-ц підставою позову є інше обґрунтування, до того ж рішення суду від 02.08.2011 року не виконано , на примусовому виконанні не перебуває, то позов підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в засідання не з'явився , надав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав. Вказав, що позов не підлягає задоволенню з урахуванням наявності заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2011 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості по даному кредитному договору. В частині нарахованих відсотків та пені вважає, що до позовних вимог позивача слід застосувати строки позовної давності. Представник відповідача ТОВ «МЖК Житлобуд» в засідання не з'явився, є заява про розгляд справи без їх участі. Згідно письмових заперечень з позовом не згодні, так як Кременчуцьким районним судом 02.08.2011 року було винесене рішення про стягнення заборгованості з [PERSON], постановлене з приводу того самого кредитного договору і про стягнення тієї самої заборгованості. Крім того, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як і сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Оскільки позивач не звернувся до них з позовом про дострокове виконання зобов'язань, то поруку вважають припиненою з 03.08.2011 року, крім того просили застосувати до позовних вимог позивача строки позовної давності та закрити провадження по справі ( а.с.54-56). Дослідивши матеріали даної справи та цивільної справи № 2-264/2011 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст.526,527, 530,1050, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 257, 258, 259,261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст.ст. 512,514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В засіданні достовірно встановлено, що 26.12.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» в особі керуючого Кременчуцької філії ВАТ «Кредитпромбанк» Федосєєва Євгена Юрійовича та [PERSON] було укладено кредитний договір № 31/36/08-НПБ, згідно якого, п.1.1 Банк надав позичальнику кредит в розмірі 593 826,00 грн. строком по 25.06.2024 року включно. П.3.1,3.2 кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року встановлено , що позичальник зобов'язується сплачувати банку проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості, починаючи з 1.01.2009 року і до 25.06.2024 року, з зазначенням цього графіку ( а.с.6-11) , ( а.с. 16-20 ц/с №2-624/2011). Згідно додаткової угоди № 2 від 03.02.2011 року до кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року , укладеної між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» в особі заступника керуючого Кременчуцької філії ПАТ «Кредитпромбанк» Федосєєва Євгена Юрійовича та [PERSON] пункти 1.1, 3.1, 3.2 договору викладено в новій редакції, згідно з якою Банк надає позичальнику кредит у розмірі 593 826,00 грн.. Позичальник зобов'язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом згідно графіку (дата сплати 03.02.2011 сума заборгованості 514010,75 грн., нараховані відсотки 14569,47 грн.); повністю погасити заборгованість за кредитом та процентами не пізніше 03 лютого 2011 року. Договір підписано представником банку та позичальником( а.с.14) Відповідно до договору поруки № 31/36/П01/08-НПБ, укладеного 26.12.2008 року між ТОВ «МЖК Житлобуд» в особі директора Савенко Олександра Миколайовича та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року( а.с.15-17). Згідно додаткової угоди до договору поруки № 1 від 03.02.2011 року п.1.2 договору поруки викладений в наступній редакції: «Поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору та додатковими умовами до нього. Строк повернення кредитних коштів 03.02.2011 року». (а.с.18). Договір підписано обома сторонами. Згідно позовної заяви та копії повідомлення в справі № 2-264/2011, відповідачу [PERSON] 17.02.2011 року направлено письмову вимогу за № 625/10б.б-01 про погашення заборгованості за кредитом, на яку він не відреагував (а.4 на звороті позову, а.7 в справі № 2-264/2011). Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.08.2011 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Кременчуцької філії задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року станом на 25.03.2011 року в сумі 1 157 455,63 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом становить 590 633,39 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 295 040,88 грн., пеня 271 781,36 грн.( а.с.68,69, 119-121 ц/с № 2-624/2011). Дане рішення набрало законної сили, за заявою представника позивача (а.с.72 ц/с 2-264/2011) вчасно виписано та видано виконавчі листи. Згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора, та права вимоги по даному кредитному договору та виконання існуючих та невиконаних зобов'язань. Відповідач [PERSON] до цього часу не виконав свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 24.07.2015 року має заборгованість в сумі 1 874 590,98 грн., з яких: 590 633,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, 632 349,16 грн. заборгованість по процентам, 617 904,52 грн. заборгованість за пенею, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 17 719,00 грн. та сума за ставкою 3% від простроченої суми заборгованості по відсотках - 15 984,91 грн.. Враховуючи наявність вищевказаного судового рішення,яке не скасовано і набрало законної сили , вимоги щодо стягнення основної суми боргу, процентів та пені в сумі 1 157 455,63 грн. задоволенню не підлягає. Стосовно решти суми (проценти та пеня за вирахуванням вказаного у рішенні суду від 02.08.2011 року) суд зазначає наступне. Верховний Суд України під час розгляді справи № 6-2739цс15 21.09.2016 року зробив такий правовий висновок: «Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. У справі, яка переглядається, суди встановили, що відповідно до пункту 6.6 кредитного договору боржник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку (яка включає проценти за користування кредитом, у тому числі за користування простроченим кредитом та овердрафтом, плату за випуск/обслуговування платіжної картки, інші комісії та штрафні санкції). Однак, суд апеляційної інстанції, установивши, що судове рішення про задоволення вимог кредитора боржник не виконав, дійшов помилкового висновку про припинення правовідносин сторін, що випливають із кредитного договору. Отже, висновок апеляційного суду, з яким погодився суд касаційної інстанції, що нарахування процентів за користування кредитом та пені після закінчення строку дії договору з моменту ухвалення судового рішення не передбачено, не ґрунтується на вищезазначених нормах матеріального права». Таким чином, сама по собі наявність судового рішення не припиняє обов'язку боржника та поручителя, тобто відповідачів по справі від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє позивача права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору. При цьому суд враховує, що додатковою угодою № 2 від 03.02.2011 року до кредитного договору № 31/36/08-НПБ від 26.12.2008 року, укладеною в письмовому вигляді між [PERSON] та ПАТ «Кредитпромбанк» визначено конкретний строк виконання зобов'язання (повного погашення заборгованості за кредитом та процентами ) - 03.02.2011 року. З урахуванням положень ч.5 ст.261, ст.559 ЦК України, згідно яких за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання ; порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя , позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Згідно ст.267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, [PERSON] та МЖК «Житлобуд» наполягають на застосуванні позовної давності.

Outcome: dismissed