Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.04.2013 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/06/P3GK/07-07-11/0492. Згідно умов даного кредитного договору банк надав відповідачці кредит у розмірі 8261 грн. 68 коп, зі строком користування з 11.05.2013року до 10.04.2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0.5% від первісної суми кредиту. Банком вимоги договору виконані та надано кредитні кошти в сумі 8261,68 грн., відповідачкою вимоги договору не виконуються та станом на 25.02.2016 року вона має заборгованість в сумі 10544 грн. 11 коп., котра складається з : - заборгованість з повернення кредитних коштів - 1544,22 грн.; - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 486,99 грн.; - заборгованість по сплаті комісії за користування кредитними коштами - 578,34 грн.; - пеня за несплачені проценти - 446,75 грн.; - пеня за несплачену комісію - 626,88 грн.; - штраф - 4130,84 грн. ; Просять суд стягнути з відповідачки зазначену суму боргу та судовий збір в сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась причин неявки суду не повідомила . Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 11/06/P3GK/07-07-11/0492 від 11.04.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 8261 грн.68 коп, зі строком користування з 11.04.2013 року до 10.04.2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0.5% від первісної суми кредиту. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована у м. Краматорськ Донецької області. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Дійсно між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/06/P3GK/07-07-11/0492 від 11.04.2013 року відповідно до розділу 1 якого банк, надав [PERSON] кредит у розмірі 6394,49 грн. на строк з 11.04.2013 року по 10.04.2015 року зі сплатою 25 % річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,5 % від первісної суми кредиту. Згідно п. 5.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Згідно умов, які передбачені пунктами 5.2. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми наданого кредиту. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору , за обслуговування рахунку позичальник щомісяця сплачує банку комісію у розмірі 0,5 % відсотка від первісної суми кредиту. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається , що [PERSON] останній раз здійснює оплату на погашення кредиту 09 грудня 2014 року, на погашення нарахованих процентів - 09 грудня 2014року, в той час, як мала повернути кредит не пізніше 10 квітня 2015 року. Нарахування пені зроблено з 02.2015 року, станом на 25.02.2016 року. Отже саме з цих дат позивач нарахував відповідачці штрафні санкції, тобто у період дії Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З цих підстав на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції», а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу, пені та інфляційних нарахувань не підлягають задоволенню. Стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту 1544 грн. 22 коп. та відсотків за користування кредитом у сумі 486 грн. 99 коп., та комісії по сплаті за користування кредитними коштами в сумі 578 грн.34 коп. буде законим, обґрунтованим та буде відповідати нормам матеріального та процесуального права. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з відповідачки слід стягнути суму заборгованості за тілом кредиту 1544 грн. 22 коп. та відсотків за користування кредитом у сумі 486 грн. 99 коп., та комісії по сплаті за користування кредитними коштами в сумі 578 грн.34 коп.., а у частині стягнення з відповідачки пені та штрафу слід відмовити. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. 3,14, 60, 213, 25-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.1048, 1054, 1050 ЦК України, суд,-

Outcome: partial