Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 30 відсотків з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, отримувачем аліментів призначити саму ж неповнолітню. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в Службі у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO]. Її мати - [PERSON], є одинокою матір'ю та відповідно до довідки відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 28.03.2016 року оголошена в розшук. Відповідач, крім [PERSON], [INFO] має ще трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вироком Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15.05.2006 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 Кримінального кодексу України та рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 13.04.2007 року позбавлено батьківських прав відносно її доньок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10.06.2015 року [PERSON] поновили в батьківських правах по відношенню до дітей. Однак, 27.10.2015 року спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з працівником відділу кримінальної міліції у справах дітей Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві було виявлено без супроводу дорослих неповнолітню [PERSON], [INFO]. З 27.10.2015 року по 02.09.2016 року неповнолітня [PERSON] перебувала на цілодобовому утриманні в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: [ADDRESS]. З 02.09.2016 року неповнолітню [PERSON] влаштовано до соціального гуртожитку «Дім на половині дороги» Благодійної організації «Фонду «Асперн» за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 121/3. Відповідач жодного разу не звернулася до служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з метою повернення їй неповнолітньої доньки [PERSON] на виховання та утримання. За весь період перебування дитини в Центрі соціальної реабілітації дітей № 1 мати не відвідувала свою дитину, не цікавилась її життям, станом здоров'я та умовами утримання. Місце її знаходження службі не відомо. З огляду на те, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, місцезнаходження її невідоме, мати не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного догляду, не створює умов для отримання нею освіти, не цікавляться її здоров'ям, позивач в інтересах неповнолітньої дитини змушений звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка також представляє інтереси третьої особи: Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації позов підтримала в повному обсязі. Додатково зазначила, що діти відповідача: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Полтавської області», місце проживання повнолітньої [PERSON], [INFO] невідоме. На засідання органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо розгляду питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки - [PERSON] відповідач не з'явилась. З урахуванням наведеного, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява представник просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник Київської місцевої прокуратури №4 Анічіна М.В. не заперечувала щодо задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності або заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надано. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОБ № 854570 виданого територіальним відділом РАЦС №3 по м. Рязані Головного управління РАЦС Рязанської області 19.08.2016 року та довідки №240, мамою [PERSON], [INFO] є [PERSON], відомості про батька відсутні ( а.с. 6-7). Відповідно до даних довідки Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві від 29.08.2016 року №103008-2788 на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO]. Неповнолітня має рідних сестер, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Полтавської області», місце проживання повнолітньої [PERSON], [INFO] невідоме, що також підтверджується відповідною довідкою вказаної установи від 15.12.2015 року №353 (а.с. 8, 21). Згідно із довідки відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 28.03.2016 року [PERSON], [INFO] оголошена в розшук 13.02.2016 року (а.с. 9). Вироком Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15.05.2006 року у кримінальній справі № 1-33/2006 [PERSON], [PERSON] засуджена за вчинення умисного злочину щодо дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідача визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Під час розгляду кримінальної справи судом було встановлено, що 9 квітня 2005 року, [PERSON] за місцем свого проживання разом із трьома неповнолітніми дітьми, з метою нанесення умисних тяжких тілесних пошкоджень, роздягла малолітню доньку [PERSON], [INFO], до гола, поставила її у ванну, де умисно спочатку облила її холодною водою, а потім окропом, чим завдала потерпілій тілесні ушкодження у вигляді опіків окропом 1-2-3 А ступеня передньої поверхні грудної клітки та черевної стінки, спини, обох стегон, сідниць, обох рук, ускладнені опіковим шоком 1-2 ступеню, опіковою гострою токсемією, які виникли в результаті дії високої температури, і згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння (а.с. 12-15). Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 13.04.2007 року у цивільній справі № 2-611/2007 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її доньок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 10-11). Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10.06.2015 року у цивільній справі №725/2977/15-ц [PERSON] поновили в батьківських правах по відношенню до дітей (а.с. 16). Згідно витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.07.2015 № 380/13 «Про надання та втрату правового статусу дітьми і визнання таким, що втратив чинність, пункту рішення виконавчого комітету міської ради (делеговані повноваження)» дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнали такими, що втратили статус дітей, позбавлених батьківського піклування, в зв'язку з поновленням матері у батьківських правах (а.с. 17). Як убачається із даних довідки Київського університету імені Бориса Грінченка від 25.08.2016 року №284 неповнолітня [PERSON] є студенткою 1 курсу вказаного коледжу за спеціальністю - менеджмент (організація виробництва), денної форми навчання (за кошти місцевого бюджету). Згідно із ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач [PERSON] не проявляє батьківського піклування щодо дочки [PERSON], [INFO], батьківських обов'язків не виконує, умовами проживання, вихованням, станом здоров'я дитини не цікавиться, не піклується про її інтелектуальний та фізичний розвиток, матеріально не утримує, проживає окремо. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.09.16 № 7351/41/3/103, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини (а.с. 23-25). Статтею 164 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не забезпечує дочку необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, суд розцінює як ухилення [PERSON] від виховання дитини і приходить до висновку про свідоме нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, суд вбачає достатні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 59 ЦК України визначено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно із ч. 4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що неповнолітній [PERSON], як над позбавленою батьківського піклування необхідно призначити піклувальника. Відповідно до ст. 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Проте Органом опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації не надано до суду подання про призначення піклувальника над неповнолітньою [PERSON]. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад (ст.ст. 65-66 ЦК України). З огляду на те, що на момент розгляду справи у суді, суду не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] продовжує навчання у Київському університеті ім. Бориса Грінченка, суд вважає за доцільне призначити Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації піклувальником над неповнолітньою [PERSON] [INFO]. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов'язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ст. 32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). Таким чином, [PERSON], [INFO], має необхідний обсяг цивільної дієздатності для самостійно розпоряджатися своїм доходом, зокрема правом на отримання аліментів. Враховуючи, що за Законом батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і позбавлення батьківських прав, не звільняє від зобов'язання по утриманню дитини, відповідач за законом крім доньки [PERSON], [INFO] зобов»язана утримувати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], даних того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу судом не встановлено, то суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь неповнолітньої [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 30 відсотків з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з 19 вересня 2016 року, тобто від дня пред'явлення позову до суду і до [INFO]. В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненнюв дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав та 551,20 грн. за позовною вимогою щодо стягнення аліментів, а всього підлягає стягненню (551,20 грн. + 551,20 грн). 1102,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved