Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

На розгляді суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до суду з позовом до [PERSON], третьої особи [PERSON] про стягнення коштів, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання передачі автомобіля як предмета застави. В судовому засіданні представники [PERSON] заявлені вимоги довірителя підтримали, позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання передачі автомобіля як предмета застави не визнали повністю та пояснили, що 07.05.2013р. між позивачем та [PERSON] підписано попередній договір про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу з передачею авансових платежів та зобов'язувалися не пізніше 28.02.2014р. укласти основний договір купівлі-продажу автомобіль марки MERSEDES-BENZ, моделі - ATEGO 815, випуску - 1998р., тип ТЗ - ФУРГОН-С, колір - червоний, кузов, рама, коляска - [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER]. На виконання вищезазначеного договору позивачем сплачено 13 024,93 доларів США, що станом на день подачі позову згідно офіційного курсу НБУ України становить 334 719.86грн., тобто виконано зобов'язання за попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу з передачею авансових платежів. Однак, до цього часу основний договір купівлі-продажу так і не укладено. 07.02.2014р. з метою виконання взятих на себе зобов'язань за попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 07.05.2013р. між позивачем та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, згідно якого отримав від нього 70050грн. На забезпечення виконання зобов'язання за договором позики грошових коштів між [PERSON] та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу зазначеного вище. 20.08.2015р. рішенням Галицького районного суду, яке набрало законної сили стягнуто з позивача на користь [PERSON] заборгованість за договором позики грошових коштів від 07.02.2014р. Договір застави від 07.02.2015р. укладений між [PERSON] та [PERSON] не був предметом судового розгляду, звернення стягнення на предмет застави не здійснювалось. Ним отримано лист-повідомлення відповідача про необхідність повернення транспортного засобу та 01.02.2016р. направлено на адресу [PERSON] повідомлення щодо розгляду вимоги про передання транспортного засобу посилаючись на умови укладеного між нами попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 07.05.2013р. на яке відповіді не отримано. Вважаю за доцільне застосувати до сторін вимоги гл. 83 ЦК України. Просить позов задовольнити:стягнути з Відповідача на його користь грошові кошти у сумі 334719,86грн. та судові витрати. [PERSON] - третя особа, яка заявляє самостійні вимоги в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання передачі автомобіля як предмета застави. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та третьої особи [PERSON] про стягнення коштів не визнав. В судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав викладених в позовній заяві, що 07.02 201р. укладено: договір між ним та [PERSON] позики грошових коштів, а також договір застави з [PERSON] згідно п.2, якого зазначено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п.п.1, заставодавець на умовах, передбачених договором, передає у заставу Заставодержателю транспортний засіб - автомобіль марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номерний знак [NUMBER]., п.11 - предмет застави зберігається за адресою реєстрації заставодавця, який не має права розпоряджатись заставленим майном без згоди Заставодержателя, а згідно п.25 зобов'язується без письмової згоди Заставодержателя :не здійснювати дій, пов'язаних зі зміною права власності на предмет застави, його обтяженням будь-якими зобов'язаннями, в тому числі : передачею в оренду, лізинг, заставу, спільну діяльність, до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) господарських товариств, володіння, користування та розпорядження будь-яким особам і т. ін. , не видавати довіреності на право керування/управління Предметом застави, не допускати виїзд предмету застави на територію іншої країни, не здійснювати заміну номерних знаків предмету застави та/або не здійснювати будь-яке переоформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що є предметом застави. Власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ, є [PERSON] з яким укладався договір застави виключно з метою забезпечення вимоги, що витікає з договору позики грошових коштів [PERSON] [PERSON] передав позивачу зазначений автомобіль - який є заставним майном без жодної правової підстави і перебуває у [PERSON], який грошу мені не повертає, та ігнорує виконання рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2015р. про стягнення з нього на користь [PERSON] 136.712.78грн. Відповідачем порушено договір застави і не забезпечено збереження заставного майна, 27.01.2016р. на адресу позивача надіслано лист в якому зазначено, що «У зв'язку із скасуванням довіреності та набранням законної сили рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2015 року по справі єдиний унікальний номер 341/1306/15-ц, прошу у безвідкладному порядку передати автомобіль марки MERCEDES-BENZ, [PERSON], який отриманий [PERSON] листа та продовжує користуватись автомобілем без жодної правової підстави, не передає йому предмет застави. Просить зобов'язати [PERSON] для визначення ринкової вартості і подальшої реалізації автомобіля, передати йому ([PERSON] предмет застави - автомобіль марки MERCEDES-BENZ, 1998р. випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], який є предметом застави, згідно договору застави від 07.02.2014р., що укладений з [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду не прибув, хоч належним чином був повідомлений про час, день та місце її розгляду, від нього не надходило заяви про відкладення справи за його відсутності. Суд заслухавши учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами справи в їх сукупності вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], третьої особи [PERSON] про стягнення коштів підлягає задоволенню, в позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання передачі автомобіля як предмета застави слід відмовити. Судом встановлено, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] 07.05.2013р. посвідчено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу з передачею авансових платежів згідно, якого зобов'язались до 28.02.2014р. укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіль марки MERSEDES-BENZ, моделі - ATEGO 815, випуску - 1998р., тип ТЗ - фургон-С, колір - червоний, кузов, рама, коляска - [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до умов договору визначено, що в цілому сума договору купівлі-продажу автомобіля має становити еквівалент 12 500 доларів США. На виконання угоди [PERSON] в рахунок оплати вартості автомобіля передано [PERSON] грошові кошти в сумі 13 024,93 доларів США, що станом на день подачі позову згідно офіційного курсу НБУ України становить 334719.86 грн., що підтверджено копіями договору, довіреності та платіжних документів(а.с. 6-11). [PERSON] виконано взяті на себе зобов'язання за попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу з передачею авансових платежів згідно умов ст.635 ч. ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи та твердження позивача на час розгляду справи в суді, основний договір купівлі-продажу не укладено. Між [PERSON] та. [PERSON] - 07.02.20014р. укладено договір позики грошових коштів на суму 70050грн. На забезпечення виконання зобов'язання за договором позики грошових коштів між [PERSON] та [PERSON] укладено договір застави вище транспортного засобу (МЕРСЕДЕС). Згідно рішення Галицького районного суду, Івано-Франківської області від 20.08.2015р. в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу на користь позивача стягнуто 136712.78грн. заборгованості за позикою (згідно договору позики грошових коштів від 07.02.2014р.), яке набрало законної сили (а.с. 12-23). 27.01.2016р. [PERSON] повідомляє [PERSON] про скасування довіреності від 07.02.2014р. та набранням законної сили рішенням Галицького районного суду, Івано-Франківської області від 20.08.2015р. передати автомобіль марки MERSEDES-BENZ громадянину [PERSON](а.с.24). Як вбачається з рішення суду від 20.08.2016р. предметом позову був договір позики грошових коштів від 07.02.2014р., а не договір застави автомобіля. 01.02.2016р [PERSON] повідомлено листом [PERSON] (щодо розгляду вимоги про передання транспортного засобу) посилаючись на умови укладеного між нами попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 07.05.2013р. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на повідомлення [PERSON] не відреагував. Відповідно до ст. 635 ч.1, 3 ЦК України - попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно ст.1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути грошові кошти та судові витрати. На підставі викладеного ст.ст. 625, 635, 1046, 1049, 1050, 1212 ЦК України

Outcome: approved