Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.02.2008 р. між банком та позичальником [PERSON] був укладений договір №ОД14/02/2008/840-К/23, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 67329,47 дол.США . 11.11.2008 р. та 28.01.2009 р. між банком та позичальником були укладені додаткові угоди №1 та №2. В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, інших платежів та штрафних санкцій по кредитному договору, між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого було передано в іпотеку двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дане кредитне зобов'язання було забезпечено порукою [PERSON], який взяв на себе солідарну відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 14,49% рік, кінцевий термін повернення кредиту та відсотків - 11.02.2028 р. Пізніше позивач уточнив позовні вимоги, так як минув значний час з моменту попереднього розрахунку заборгованості, а відповідач вже рік як не сплачує платежі по договору, тому позивач просив стягнути суму боргу, розраховану станом на 14.11.2014 р. в розмірі 123126,03 дол. США, що за курсом НБУ на цю ж дату становить 1897669,62 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що знає про свою заборгованість за кредитом, але з сумою заборгованості, вказаною позивачем, не згоден, погодився виплачувати, якщо будуть надані кредитні канікули, але не в такому розмірі, оскільки курс долара змінився, його дохід став меншим. Також зазначив, що вони з [PERSON] не повинні солідарно відповідати на підставі рішення ВСУ. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не з'явився, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Раніше в засіданні заперечував проти позовних вимог, підтримавши позицію відповідача [PERSON] Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 13 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра», яке у подальшому змінило своє найменування на ПАТ «КБ «Надра» (а.с.42), та відповідачем [PERSON] як позичальником був укладений кредитний договір №ОД14/02/2008/840-К/23 (а.с.14-19), відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 67329 дол.США на придбання цінних паперів - облігацій у без документарній формі випуску у кількості 6240 шт.. емітованих ТОВ «Сірус» з метою фінансування будівництва житлової нерухомості, а [PERSON] повинен був повертати кредит щомісячно, сплачуючи мінімальний платіж в розмірі 841 дол. США. Договором було визначено відсоткову ставку у розмірі 13,79% на рік з остаточним погашенням кредиту не пізніше 11 лютого 2028 року. 13.02.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави цінних паперів №ОД14/02/2008/840-3/23 (а.с.15) та договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №ОД14/02/2008/840-ЗМП/23 (а.с.18). З метою забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] 13 лютого 2008 р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки №ОД14/02/2008/840-П/23, відповідно до п.1.2 якого позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.29). 11 листопада 2008 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду, відповідно до якої позичальник зобов'язувався в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів по договору, позичальник укладає з банком договір іпотеки протягом 3-х робочих днів з моменту його повідомлення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою:[ADDRESS] (а.с.14). Також 11.11.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав №ОД14/02/2008/840-ЗМП/23 (а.с.21-23). 28 січня 2009 р. між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода №2 про зміну редакції п.п.1.2 та п.п.2.1.3 кредитного договору, де було змінено адресу місцезнаходження нерухомого майна та визначено вартість предмета застави (а.с.24). 28 січня 2009 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено іпотечний договір (а.с.25-28). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту. У свою чергу відповідач прийняв позику, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконував. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій (п.п. 4.2.4 кредитного договору). У випадку прострочення виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п.3.3.3 позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п.5.2 кредитного договору). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань станом на 14.11.2014 р. утворилася заборгованість у розмірі у розмірі 123126,03 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 листопада 2014 року складає 1897669,62 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 66410,12 доларів США, в еквіваленті складає 1023540,46 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 41983,29 дол.США, що в еквіваленті складає 647063,97 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 7999,67 дол.США, що в еквіваленті складає 123294,20 грн., штраф за порушення виконання умов договору - 6732,95 доларів США, що складає в еквіваленті 103770,99 грн..(а.с.136). Відповідно до договору поруки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання між позивачем та відповідачем [PERSON], він взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором у повному обсязі (п.1.2 договору). Відповідно до ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Раніше в судовому засіданні [PERSON] заперечував проти розміру заборгованості, вказаному в розрахунку банком, посилаючись на те, що невірно нараховано заборгованість по відсоткам, а також на те, що банк не повідомляв його про зміну процентної ставки. Ухвалою суду від 07 травня 2014 р. було призначено у справі судову економічну експертизу, однак як з вини ПАТ КБ «Надра» (недостатній обсяг наданої первинної інформації) так і з вини [PERSON] (неоплата рахунку) дослідження не було проведено. Вимогами ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] не представив і свого розрахунку для з'ясування розбіжностей з представленим банком розрахунком. Таким чином, заперечення відповідача [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджуються належними доказами. Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доказаними, тому заборгованість за кредитом у сумі 126126,03 дол.США, що еквівалентно 1897669,62 грн., підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути в рівних частинах на користь держави судовий збір у сумі 3654 грн.

Outcome: approved