Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №DNDVGK00000453 від 31.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 664485,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.03.2028 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 255,10 кв.м., житловою площею 148,70 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 33/79-б. Вказує, що відповідач свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 22.01.2016 року загальна сума його боргу становить 1887626,45 доларів США, з якого: 623840,49 доларів США заборгованість за кредитом, 329132,99 доларів США проценти, 5103,21 доларів США комісія, 929549,76 доларів США пеня. В звязку з чим, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 623840,49 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 255,10 кв.м., житловою площею 148,70 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 33/79-б, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані за вказаною адресою, а також стягнути судові витрати у справі. 08.08.2016 року представник позивача змінив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.07.2013 року по 22.01.2016 року в розмірі 122113,85 доларів США, комісію в розмірі 5103,21 доларів США, заборгованість по пені за період з 08.09.2015 року по 22.01.2016 року в розмірі 117391,05 доларів США, а також судові витрати у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2016 року вказану справу за підсудністю передано Луцькому міськрайонному суду Волинської області. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору DNDVGK00000453 від 31.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 664485,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.03.2028 року (а.с. 13-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання і як вбачається із розрахунку заборгованості, його борг станом на 22.01.2016 року за кредитним договором становить 1887626,45 доларів США, з якого: 623840,49 доларів США заборгованість за кредитом, 329132,99 доларів США проценти, 5103,21 доларів США комісія, 929549,76 доларів США пеня (а.с. 71-76). Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3\~статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено\~Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів\~\~сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений\~статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»). Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи\~не інакше як\~за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах заявлених ними вимог\~і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 01.07.2013 року по 22.01.2016 року в розмірі 122113,85 доларів США, комісію в розмірі 5103,21 доларів США, та пеню за період з 08.09.2015 року по 22.01.2016 року в розмірі 2878428,55 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути 59977,91 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved