Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

ПАТ КБ «Надра», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра», (надалі позивач або [PERSON]) в квітні 2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного кредитного договору №2/1/2008/840-К/928 від 30 січня 2008 року [PERSON] та поручитель [PERSON] отримали кредит в сумі 18 000 дол. США строком до 15 січня 2015 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % річних. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами, не виконує свої зобовязання, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 12 березня 2015 року в сумі 23 011,85 дол. США та 118 388 грн. 83 коп. заборгованість за неустойкою ( пеня, штраф). Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. Позивач просить суд стягнути заборгованість, а саме: основний борг 14 913,55 дол. США; заборгованість за нарахованими відсотками 8 098,3 дол. США; заборгованість по пені 118 388 грн. 83 В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві та в листі до суду просить розглянути справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає посилаючись на викладені обставини. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання жодного разу не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в суді. Представник відповідачів позовні вимоги визнає частково, крім розміру пені 118 388 грн. 83 коп., яка має бути списана банком. Інтереси відповідачів за довіреностями представляв [PERSON] Відповідачем [PERSON] в серпні 2015 року до суду було подано зустрічний позов до ПАТ КБ «Надра» про внесення змін до кредитного договору від 30 січня 2008 року у звязку з істотною зміною обставин, мотивуючи свої вимоги тим, що він уклав кредитний договір №2/1/2008/840-К/928 та отримав споживчий кредит на 18 000 дол. США в порядку та на умовах, визначених договором. Вважає, що існуючі зобовязання за кредитним договором в такому стані порушують співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляють права позивача того, на що він та його сімя розраховували при укладенні договору. В жовтні 2009 року було укладено додаткову угоду, за якою було змінено графік погашення кредиту та сплати відсотків шляхом збільшення щомісячних платежів. В силу укладення додаткової угоди №1 до кредитного договору виникло нове зобовязання, яке первісним договором не обумовлювалось. До останнього часу він регулярно сплачував щомісячні чергові платежі за графіком погашення. На дату укладення договору та договору поруки офіційний курс гривні до долара США становив 505 грн. за 100 доларів США. У той час він вів підприємницьку діяльність, мав дохід, достатній до для виконання кредитних зобовязань. З того часу курс гривні неодноразово змінювався та станом на день звернення до суду становить 2314,99 грн. за 100 доларів США, тобто зріс більш ніж у 4,5 рази, що носить не прогнозований характер та було спричинено обставинами, які жодна із сторін договору не могла передбачити. Вважає, що встановлення Національним Банком України курсу долара США стало для нього критичним та зробило виконання договірних зобовязань неможливим з причин, незалежних від нього. Просить банк внести зміни до кредитного договору №2/1/2008/840-К/928 від 30 січня 2008 року в редакції додаткової угоди №1 від 27 жовтня 2009 року виклавши абзац 2 п. 1.3.1 в новій редакції «повернення суми кредиту здійснюється у гривнях за курсом 5.05 грн. за 1 долар США». Представник відповідачів просить суд задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі, оскільки наявні всі істотні зміни обставин для зміни умов кредитного договору. Від представника банку надійшло письмове заперечення, в якому просить суд врахувати, що на час видачі кредиту банк мав банківську ліцензію для здійснення операцій з надання кредиту в іноземній валюті. Просить суд врахувати, що за постановою Правління Національного Банку України 05 лютого 2015 року №83 ПАТ КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних та призначено уповноважену особу, з часу запровадження тимчасової адміністрації банком призупинено дію усіх програм реструктуризації кредитної заборгованості, зокрема шляхом її конвертації в національну валюту України чи встановлення змін умов повернення кредиту. Просить суд відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог. Третя особа за зустрічним позовом в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в суді. Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3- 11, 15, 16, 22, 526, 610, 614, 651, 652, 653, 1054 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За змістом ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом Відповідно до вимог ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Однією з істотних умов кредитного договору, на яку суд звертає увагу, є сплата процентів на грошову суму, отриману в кредит. Проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом за своїм характером є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, а не неустойкою, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобовязань, а також і однією з форм цивільно-правової відповідальності. Судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір №2/1/2008/840-К/928 від 30 січня 2008 року, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 18 000 дол. США строком до 15 січня 2015 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % річних. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами, не виконує свої зобовязання, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 12 березня 2015 року в сумі 23 011,85 дол. США та 118 388 грн. 83 коп. заборгованість за неустойкою ( пеня, штраф). Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. Позивач просить суд стягнути заборгованість, а саме: основний борг 14 913,55 дол. США; заборгованість за нарахованими відсотками 8 098,3 дол. США, Поручитель з умовами кредитного договору про солідарну відповідальність ознайомлена. На час укладення договору та договору поруки офіційний курс гривні до долара США становив 505 грн. за 100 доларів США. Судом також встановлено, між сторонами було укладено кредитний договір №2/1/2008/840-К/928 від 30 січня 2008 року в редакції додаткової угоди №1 від 27 жовтня 2009 року, за якою було змінено графік погашення кредиту та сплати відсотків шляхом збільшення щомісячних платежів. Позивачем було отримано повну та необхідну, доступну та достовірну інформацію про укладення Договору, який був особисто підписаний позивачем, а отже було досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Суд дійшов висновку, що кредитний договір був укладений та виконаний Банком 30 січня 2008 року. Сторонами дотримано форми кредитного договору, термін повернення кредиту визначений строком до 15 січня 2015 року. Банк мав ліцензію на видачу кредиту в іноземній валюті, кошти були надані позивачу саме 30 січня 2008 року. Позовні вимоги за позовом підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобовязань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору не означає односторонньої відмови від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника та поручителя. Суд не погоджується з доводами представника відповідачів за зустрічним позовом щодо наявності одночасно усіх умов, передбачених в ст. 652 ЦК України, оскільки суду не надані докази того, що на час укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, а із суті договору не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, оскільки кредитний договір діє з січня 2008 року, за цей час неодноразово змінювалися обставини, і ризик обставин кожного разу несла заінтересована сторона саме відповідачі у справі. Судом враховано, що Національним Банком України в квітні 2015 року прийнято Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті. Суд погоджується із позицією представника банку, що за постановою Правління Національного Банку України 05 лютого 2015 року №83 ПАТ КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних та призначено уповноважену особу. Тобто, з часу запровадження тимчасової адміністрації банком призупинено дію усіх програм реструктуризації кредитної заборгованості, зокрема шляхом її конвертації в національну валюту України чи встановлення змін умов повернення кредиту. [PERSON] не звертався до Банку в той час коли не було запроваджено тимчасову адміністрацію. Крім того, суд приймає до уваги повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що в газеті «Голос України» від 12 червня 2015 року №103 було опубліковано інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію ПАТ КБ «Надра», призначення уповноваженої особи банку та про відшкодування коштів вкладникам банку. За викладених обставин суд вважає, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивача було звільнено при від сплати судового збору, з урахуванням матеріального стану відповідачів, судові витрати суд вважає можливим віднести на рахунок держави. Судові витрати за зустрічним позовом суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved