Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 05 травня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON]було укладено кредитний договір №ВLаЖГА00032157, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. на споживчі потреби з кінцевим поверненням коштів 05.05.2014 року включно, зі сплатою процентів у розмірі 15 % річних, та за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у розмірі 140,00 грн., що становить 1,75% від суми. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному розмірі, а відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 12.08.2015\~\~року виникла заборгованість по кредиту в сумі 26\~995,17 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 3\~157,71 грн., відсотками за користування кредитом у розмірі 1\~152,66 грн., комісії за РО у розмірі 2067,17 грн., штрафу у розмірі 20\~617,63 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти виплати суми заборгованості [PERSON] за кредитом, відсотків за користування кредитом та комісійних, але він заперечував проти викладених в позовній заяві вимог щодо сплати штрафу в сумі 20\~617,17 грн., так як не зрозуміло на яких правових підставах він був нарахований позивачем. Крім того, представник відповідача додав, що 05 травня 2011 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено Договір банківського обслуговування №ВLаЖГА00032157, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти в Національній валюті в сумі 8 000.00 (вісім тисяч) гривень у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії на умовах, визначених цим Договором. Відповідно п.4.2. статті 4 Договору «У випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів», [PERSON] має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, визначеному в п.8 Спеціальної частини Договору». Згідно п.3.3.3. Договору «У випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов'язань за Договором, не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги Банку, надати до Банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку». До того ж, ніякої письмової вимоги Банку щодо виконання п.3.3.3. Договору відповідач [PERSON] не отримував, тому ніякого порушення умов Договору він не допускав. Відповідно до п.8 Спеціальної частини Договору штраф, передбачений п.4.2 Загальної частини Договору, дорівнює 25.00 % (двадцять п'ять відсотків) від суми кредиту, що повинно становити 2 000 (дві тисячі) грн. в цілому. Представник відповідача вважає, що позивач безпідставно вимагає від [PERSON] виплати штрафних санкцій, так як [PERSON] не дотримався формальних умов для цього, викладених в п.4.1 - 4.5 Договору. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 травня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON]було укладено кредитний договір №ВLаЖГА00032157, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. на споживчі потреби з кінцевим поверненням коштів 05.05.2014 року включно, зі сплатою процентів у розмірі 15 % річних, та за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у розмірі 140,00 грн., що становить 1,75% від суми. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. У відповідності до\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом також встановлено, що відповідач не повернув отримані ним кредитні кошти, таким чином порушив грошове зобов'язання, в результаті чого станом на 12.08.2015\~\~року виникла заборгованість по кредиту в сумі 8\~377,54 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 3\~157,71 грн., відсотками за користування кредитом у розмірі 1\~152,66 грн., комісії за РО у розмірі 2067,17 грн., та штрафу у розмірі 2 000 грн., як це передбачено п.8 вищевказаного Договору /штраф передбачений п.4.2 Загальної частини Договору, що дорівнює 25.00 % від суми кредиту/. На якій правовій підставі позивач нарахував відповідачу штраф, який більш як в десять разів перевищує штраф, передбачений Договором, суду не зрозуміло. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином. На підставі статті 88 ЦПК України стягується з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial