Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника [PERSON] звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтуванні позову зазначають, що з відповідачем по справі було укладено договір б/н від 23.01.2012 про надання кредиту на суму 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Проте своїх зобовязань щодо повернення кредиту та відсотків за його використання боржник не виконує, в звязку з чим станом на 31.07.2015 має заборгованість у сумі 13 421 грн. 39 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання, призначене на 15 годину 30 хвилин 05 жовтня 2015 року не зявилась. Про час і місце судового засідання, повідомлялася належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання нею судової повістки та копії позовної заяви з пакетом документів, у звязку з чим розгляд справи було відкладено (а.с.51). Крім того, в судове засідання призначене на 15 годину 30 хвилин 03 листопада 2015 року відповідач не зявилась повторно. Судова повістка, направлена за її місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку повернулася з відміткою « за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України (а.с. 58) Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н\~\~від 23 січня 2012\~\~року. Згідно умов договору відповідач отримала кредит на суму 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно умов (а.с.6-32). В звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань по кредитному договору станом на 31 липня 2015 року відповідач має заборгованість в сумі 13\~421,39 коп., яка складається з наступного: 1\~990,52 грн. заборгованість за кредитом; 7\~705,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 610 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 615,30 грн. - штраф (процентна складова). Вказана сума заборгованості підтверджується наданим розрахунком (а. с. 4-5). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем будь-яких заперечень проти позову суду не надано. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~ зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та інших осіб, які беруть участь у справі. Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка і дають суду підстави для повного задоволення заявлених позивачем вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору 1218 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved