Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовною заявою [PERSON] про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Острозької районної державної адміністрації. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 09 серпня 2013 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області. У період шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . З січня 2018 року вони з відповідачем проживають окремо. Вона разом з донькою проживає у будинку її матері [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується довідками. 31.10.2018 Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання [PERSON] , 2016 р.н. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2019 шлюб між нею та відповідачем розірваний. Вона проходить військову службу з 01.03.2015 в Державній прикордонній службі України, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. У зв`язку з тим, що донька фактично проживає з позивачем, нею було подано клопотання до органу опіки та піклування Острозької районної державної адміністрації, за результатами якого було прийнято висновок, яким вирішено вважати доцільне проживання малолітньої дитини з матір`ю. Зазначає, що вона має всі умови для належного розвитку та життя дитини. Оскільки вони з відповідачем не дійшли згоди, з ким буде проживати їх донька, просила суд, визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 28.02.2020 року ухвалою суду було прийнято до провадження цивільну справу № 415/5411/19 та призначено її до розгляду (а.с.46). 29.04.2020 року третя особа надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без участі представника служби у справах дітей Острозької районної державної адміністрації, позов підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити (а.с.57). 19.05.2021 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. 19.05.2021 року відповідач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позов визнав в повному обсязі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо місця проживання їх спільної дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Представник позивача\~ адвокат\~Хмарук Ю.М. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила слухати справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої\~особи \~служби у\~справах дітей\~Острозької районної\~державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності їх представника, проти задоволення вимог позивача не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.10.2016, виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено актовий запис №667. Батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.5). Згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2019 №2/359/798/2019, №359/8215/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішення набрало законної сили 03.05.2019 року (а.с.6-7). Згідно з довідкою № 1394 від 10.10.2018, виданої Мощаницькою сільською радою Острозького району Рівненської області, [PERSON] , сім`я складається з наступних осіб: [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] внучка, [PERSON] , [INFO] дочка, не проживає, [PERSON] , [INFO] син, не проживає, [PERSON] , [INFO] - свекруха, [PERSON] , [INFO] свекор (а.с.8). Згідно з довідкою № 283 від 04.03.2019, виданою Мощаницькою сільською радою Острозького району Рівненської області, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно з судового наказу від 31.10.2018 №2-н/359/663/2018, виданого Бориспільким міськрайонним судом Київської області з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , 2016 р.н., у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. Наказ набрав законної сили 31.10.2018 (а.с.10). Згідно з довідкою № 30/127 від 04.03.2019, виданою ОКПП «Київ» Прикордонна служба України, [PERSON] проходить військову службу в ОКПП «Київ» ДПС України з 01.03.2015 по теперішній час. З 24.11.2016 по 01.10.2019 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років (а.с.11). Згідно з довідкою про доходи № 128 від 03.05.2019, виданою військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] за основним місцем роботи за період з січня 2016 по серпень 2016 отримала дохід в розмірі 54985,61 з урахуванням податків та зборів (а.с. 12). Згідно з довідкою № 67 від 13.02.2019, виданої ОКПП «Київ» , [PERSON] в м. Бориспіль при ОКПП «Київ» займає житлову площу, на якій зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , Житлові умови: водопровід, каналізація, опалення, газ (а.с.13). Згідно з висновком органу опіки та піклування Острозької райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини № 975/01-31 від 25.03.2019, орган опіки і піклування вважає за доцільне проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з її мамою [PERSON] та наголошено [PERSON] про її обов`язок не чинити перешкоди в побаченні дитини з батьком [PERSON] (а.с.14). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.03.2019, складеного соціальним інспектором, будинок [ADDRESS] , загальною площею 80кв.м, житловою 64кв.м належить [PERSON] , в даному будинку дійсно проживає [PERSON] разом з [PERSON] (а.с.15-16) Згідно з висновком служби у справах дітей Острозької районної державної адміністрації від 22.03.2019, за результатами розгляду клопотання [PERSON] , вважає за доцільне питання про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] розглянути на Комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації (а.с.17). Згідно з довідкою від 12.03.2019, матеріально-побутові умови сім`ї де проживає і виховується [PERSON] , 2016 р.н., хороші. Догляд за дитиною відповідає вимогам. Мама ставиться до всіх рекомендацій медпрацівників відповідально, щеплення проведені по календарю. Материнські обов`язки виконує сумлінно (а.с.18). Згідно з довідкою центра первинної медичної допомоги Остозької районної ради Рівненської області, [PERSON] , 1994 року народження здорова (а.с.19). Згідно з характеристикою, виданою сільським головою, [PERSON] характеризується позитивно (а.с.20). Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №559 від 27.05.2019 р. [PERSON] за період з 1 квартал 2018 р. по 1 квартал 2019 року отримала доходи з таких джерел УСЗН Бориспільської МР в сумі 2580,00 щоквартально. Згідно з довідкою від 09.03.2021 року, наданою Прикордонною службою України Степаненко О.М.. в тому, що вона дійсно проходить військову службу в Окремому контрольно-пропускному пункті «Київ» на посаді начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Київ-пасажирський» ІІ категорії (тип А) Державної прикордонної служби України з 06.07.2020 року по теперішній час (на військовій службі з 05.08.2011 року). Мотивувальна частина Відповідно до положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79\~ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161\~СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст.\~29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19\~СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів. Відповідно до ст.2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи убачається про відсутність існування між колишнім подружжям конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. Відповідач надав заяву про визнання позову. За змістом статті 31\~ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст.161\~СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Враховуючи вік малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка на день ухвалення судового рішення не може дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з матір`ю, яка фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи у зв`язку з фізіологічними особливостями, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved