Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

ПАТ Всеукраїнський [PERSON] (ПАТ«ВіЕйБі Банк») звернувся до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача, не зявивсь, проте звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а справу просить розглядати без його участі. Із позовних вимог вбачається, що 04.06 2007 року між ВАТ«ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05/07/09-05 терміном по 31.05.2017 року, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 20\~000 доларів США зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. На забезпечення вимог, які виникають з даного кредитного договору між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно до яких поручителі солідарно відповідають перед банком за виконання зобовязання [PERSON] Згідно кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту згідно графіку розрахунків № 05/07/09-05 до кредитного договору, який є його невідємною частиною. Однак відповідачі умов кредитного договору у визначений термін не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 121\~389, 10 грн. Відповідачі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що свідчить про байдуже ставлення до вирішення справи. Причин неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно кредитного договору № 05/07/09-05 від 04.06.2007 року (а.с.5-10 Т.№ 1), позивач надав позичальнику кредит на суму 20 000 доларів США під 13 % річних зі строком користування до 31.05.2017 року. У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстороченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 05/07/09-05 від 04.06.2007 року (а.с.15-18 Т.№ 1), виданої ПАТ «ВіЕйБі Банк», загальна заборгованість по кредитному договору становить 121 389, 10 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно договорів поруки № 05/07/09-05-1 та № 05/07/09-05-2 від 04.06.2007 року, (а.с.12-14 Т.№ 1), поручителями [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що передбачає їх солідарну відповідальність перед банком за невиконання зобовязань [PERSON], оскільки відповідно до пункту 1.1 вищеназваних договорів поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі. Відповідно до висновку експерта № 1.1-133/16 від 12.08.2016 року почеркознавчої експертизи (а.с. 89-92 Т.№ 2) підпис у графі поручитель у додатковій угоді № 1 до договору поруки № 056/07/09-05-2 від 04.06.2007 року виконаний [PERSON]. А згідно висновку експерта № 1.1-333/16 від 22.03.2017 року почеркознавчої експертизи (а.с. 210-213 Т.№ 2) підпис у графі «Поручитель:/[PERSON]І./» у додатковій угоді № 1 до Договору поруки № 05/07/09-05-1 від 04.06.2007 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Отже позов слід задовольнити частково, та стягувати суму боргу тільки з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] На підставі наведеного, ст.ст. 546-547, 612, 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: partial