Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулось до ПП «Нива - В.Ш.» в особі Філії 02, [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області про визнання аукціону недійсним та скасування протоколу проведення аукціону, зазначивши, що ПАТ КБ «Надра» отримав факсованим зв'язком копію протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належало [PERSON], а саме: автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, ДНЗ [NUMBER], що є заставним майном ПАТ КБ «Надра». Дане майно було реалізовано на 3 аукціоні, що на думку позивача, не відповідає вимогам чинного законодавства, яке не передбачає проведення третього аукціону з реалізації арештованого майна, при цьому автомобіль продовжував залишатись в заставі банка, який згоду на реалізацію заставного майна нікому не надавав, в силу позивач просить суд визнати аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, проведеного 15.07.2013 року Приватним підприємством «Нива - В.Ш.» в особі Філії 02 недійсним та скасувати протокол проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна № 0213021-1 від 15.07.2013 року. Представник позивача, Поліщук О.В., в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно придбав відповідний легковий автомобіль на аукціоні, при цьому, працюючи зі слів відповідача таксистом, не міг вказати місце проведення аукціону, зазначити хоча б частину м. Вінниці, де проходив аукціон, скільки було учасників аукціону, як ці учасники себе вели під час аукціону, скільки раз він проводив оплату на рахунки торгуючої організації, обгрунтовуючи свою позицію тим, що він не пам'ятає. Представник відповідача: ПП «Нива - В.Ш.» в особі Філії 02, Король В.В. в дане судове засідання повторно не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав, що, з огляду на ч.4 ст. 169 ЦПК України, не є перешкодою у розгляді справи, при цьому суд враховує, що на попередніх судових засіданнях, під час дачі пояснень Король В.В. зазначила, що реалізація майна проходила в межах законодавства, посилалася на норму ч.5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено послідовність дій державного виконавця щодо уцінки нереалізованого майна, після чого, на її думку, майно повинно бути реалізоване на аукціоні не обмежуючись другим аукціоном, оскільки існує суперечливість норм законодавства, а саме: між ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, який прописаний на виконання відповідного закону, а тому, якщо в порядку не зазначено про можливість проведення третього аукціону, то слід керуватись Законом України «Про виконавче провадження», що і було виконано. Просила в позові відмовити. Представник ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області Ільченко В.А. в дане судове засідання повторно не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав, що, з огляду на ч.4 ст. 169 ЦПК України, не є перешкодою у розгляді справи, при цьому суд враховує, що на попередніх судових засіданнях, під час дачі пояснень Ільченко В.А. зазначив, що уцінка автомобіля відбувалась згідно чинного законодавства в порядку ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», якій не відповідає норми Порядку реалізації арештованого майна, а тому, виходячи із пріоритетності закону над підзаконним актом, потрібно керуватись законом, що і було виконано. Просив в позові відмовити. Суд, врахувавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, встановив, визначив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Зміст договору № 0213021 від 14.02.2013 року про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого майна, укладено між ВДВС Літинського РУЮ та Філією 02 ПП «Нива-В.Ш.», вказує, що предметом даного договору є передання до Спеціалізованої організації для реалізації на аукціоні рухомого майна, а саме: автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, тип - легковий седан - В, колір - сірий, ДНЗ [NUMBER], №? шасі (кузова, рами) [NUMBER], яке є власністю [PERSON]. Рухоме майно арештоване при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Літинським районним судом Вінницької області 09.11.2010 року по справі № 2-221, стягувач - КС «Фортеця». Початкова ціна - 18337,00 грн. (а.с. 53). Інформація про повідомлення про торги № 484270 вказує, що 05.03.2013 року призначений аукціон з продажу автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, тип - легковий седан - В, колір - сірий, ДНЗ [NUMBER], №? шасі (кузова, рами) [NUMBER]. Підстава для проведення торгів: договір № 0213021 від 14.02.2013 року. Організатор торгів : Філія 02 ПП «Нива - В.Ш.» (а.с. 120,121). Супровідний лист ВДВС Літинського РУЮ № 1236 від 15.03.2013 року зазначає, що ВДВС Літинського РУЮ повідомляє про хід виконавчого провадження щодо реалізації арештованого майна, а саме Акту про уцінку арештованого майна, лише Філію 02 ПП «Нива-В.Ш.», [PERSON] та КС «Фортецю», тобто в адресатах, станом на проведення уцінки нереалізованого на перших торгах майна, не значиться ПАТ КБ «Надра»(а.с. 55). В судовому засіданні визнавались сторонами та третьою особою обставини того, що автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, тип - легковий седан - В, колір - сірий, ДНЗ [NUMBER], №? шасі (кузова, рами) [NUMBER], є заставним майном ПАТ КБ «Надра» відповідно до кредитного договору № 11/07/2007/840-АП/302 від 11.07.2007 року, про що, зокрема, йдеться і в позовній заяві (а.с. 19) та в запереченнях на позов, наданих третьою особою (а.с. 52), що в розумінні ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином судом встановлено, що продаж відповідного легкового автомобіля, заставодержателем якого був ПАТ КБ «Надра», проводився не за виконавчим документом для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, а за іншим виконавчим документом, стягувачем по якому була КС «Фортеця», що суперечить вимогам ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому державний виконавець не повідомив заставодержателя та не роз'яснив йому не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, що призвело до об'єктивного порушення прав заставодержателя, гарантованих йому Законом України «Про заставу», в тому числі, шляхом задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, звернувши стягнення на предмет застави. І лише 12.06.2013 року державний виконавець приєднав виконавче провадження № 38246513 з примусового виконання виконавчого листа № 137/349/13, виданого 15.05.2013 року Літинським районним судом, до зведеного виконавчого провадження № 22329238, про що вказує відповідна постанова ВП № 38246513 (а.с. 59), надіславши 27.06.2013 року на адресу ПАТ КБ «Надра» Акт про повторну уцінку арештованого майна (а.с. 61). Суд звертає увагу на те, що [PERSON] 15.03.2013 року повідомляв Філію 02 ПП «Нива-В.Ш.», на що вказує відмітка та підпис юриста Король В.В.(а.с. 87), про те, що відповідний автомобіль перебуває в заставі ПАТ КБ «Надра» і реалізація такого майна має бути відома банку, проте дана заява залишилась поза увагою Філії 02 ПП «Нива-В.Ш.», яка, в свою чергу, не повідомила державного виконавця про відповідні обставини, що не відповідає загальним засадам та принципам захисту прав боржника та стягувача. Зазначене вище дає суду підстави вважати, що передаючи для реалізації та здійснюючи дії щодо реалізації відповідного автомобіля, що був заставним майном ПАТ КБ «Надра», в порядку примусового виконання інших виконавчих листів, де стягувачем не був ПАТ КБ «Надра», без повідомлення останнього та роз'яснення йому прав, передбачених ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», є об'єктивним свідченням порушення права ПАТ КБ «Надра» як заставодержателя такого майна. Відповідно до повідомлення № 2412 від 05 березня 2013 року, надісланого Філією 02 ПП «Нива-В.Ш.» до начальника ВДВС Літинського РУЮ, 05.03.2013 року аукціон з реалізації арештованого рухомого майна боржника [PERSON], а саме: автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, тип - легковий седан - В, колір - сірий, ДНЗ [NUMBER], №? шасі (кузова, рами) [NUMBER], не відбувся у зв'язку з відсутністю купівельного попиту, в силу чого запропоновано провести уцінку та надати відповідний акт (а.с.54). 07.06.2013 року було опубліковано повідомлення про проведення аукціону, призначеного на 26.06.2013 рік (а.с. 122, 123). Зміст повідомлення № 2923 від 26.06.2013 року, надісланого Філією 02 ПП «Нива-В.Ш.» до начальника ВДВС Літинського РУЮ, зазначає, що 26.06.2013 року аукціон з реалізації арештованого рухомого майна боржника [PERSON], а саме: автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, тип - легковий седан - В, колір - сірий, ДНЗ [NUMBER], №? шасі (кузова, рами) [NUMBER], не відбувся у зв'язку з відсутністю купівельного попиту, в силу чого запропоновано провести повторну уцінку та надати відповідний акт.(а.с. 60). Акт державного виконавця ВДВС Літинського РУЮ Гаврилюка С.В. про уцінку арештованого рухомого майна від 27.06.2013 року зазначає, що повторний аукціон, призначений на 26.06.2013 року з продажу арештованого майна боржника [PERSON], а саме: автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, тип - легковий седан - В, колір - сірий, ДНЗ [NUMBER], №? шасі (кузова, рами) [NUMBER], не відбувся у зв'язку з відсутністю купівельного попиту, в силу чого, необхідно провести переоцінку майна та визначити нову стартову ціну лота зі зниженням на 45% початкової вартості майна, останнє було визначено державним виконавцем, після чого вартість майна після переоцінки склала 10085,35 грн. (а. с. 23). 27.06.2013 року ВДВС Літинського РУЮ направляє заінтересованим особам Акт про повторну уцінку арештованого майна, в тому числі Філія 02 ПП «Нива-В.Ш.»(а.с. 61). 27.06.2013 року було опубліковано повідомлення про проведення аукціону, призначеного на 15.07.2013 рік (а.с. 124, 125). 05.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] сплатили гарантійний внесок(а.с. 103, 104), написавши 15.07.2013 року заяви на участь в аукціоні та були зареєстровані в книзі реєстрації учасників аукціону (а.с. 108-113). Протокол проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, що є власністю [PERSON], № 0213021-1 від 15.07.2013 року зазначає, що в м. Вінниця, по вул. Театральна, 10, оф. 405, переможцем аукціону з продажу лоту №1, а саме: автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, тип - легковий седан - В, колір - сірий, ДНЗ [NUMBER], №? шасі (кузова, рами) [NUMBER], стартова ціна: 10085 грн. 35 коп., став [PERSON], який запропонував найвищу ціну за даний лот: 10200грн. 00 коп. (а.с.24). Як вбачається із встановлених судом обставин та досліджених доказів, реалізація арештованого рухомого майна боржника [PERSON] проводилась згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5(надалі по тексту Порядок), який регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України «Про виконавче провадження». Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів. Згідно п. 5.4 Порядку повторний аукціон проводиться не пізніше 30 днів після складання акта переоцінки майна та дати інформаційного повідомлення про проведення аукціону. Якщо майно не було продане або якщо аукціон не відбувся, то майно знімається з аукціонних торгів. Проте в даних правовідносинах повторний аукціон був проведений більше 100 днів після складання акту переоцінки майна, а саме: акт був складений 15.03.2013 року(а.с. 55), а другий аукціон проводився 26.06.2013 року(а.с. 60, 122), що об'єктивно вказує на порушення п. 5.4 Порядку. Крім того, відповідно до п. 8.3. та п. 8.4. зазначеного вище Порядку, якщо аукціон не відбувся у зв'язку з відсутністю покупців, то організатор аукціону в триденний термін повідомляє про це державного виконавця. Якщо аукціон не відбувся двічі, то майно знімається з аукціону, про що організатор аукціону в триденний термін повідомляє державного виконавця. В порушення приписів п. 8.3. та п. 8.4. зазначеного Порядку, після того, як аукціон не відбувся двічі, майно не було знято з аукціону та не було повідомлено про дані обставини державного виконавця. Системний аналіз норм, закріплених в Порядку, якими регулюються реалізації арештованого майна, не вказує на існування правових підстав та можливість проведення третього аукціону з продажу арештованого майна, при цьому містяться чіткі норми щодо правових наслідків, якщо аукціон не відбувся двічі, а саме: майно знімається з аукціону. Суд звертає увагу на те, що уцінка відповідного майна відбулась 15.03.2013 року (а.с. 55) і в послідуючому дане майно реалізовувалось лише 26.06.2013 року(а.с. 122), тобто дане майно не реалізовувалось в місячний строк з дня проведення уцінки, що є обов'язковою умовою та підставою для застосування норми щодо повторної уцінки такого майна, адже ч.5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» чітко пов'язує можливість проведення повторної уцінки виключно за умови не реалізації майна протягом місяця з дня проведення уцінки, що було проігноровано та порушено і здійснено подальшу реалізацію майна. Також суд звертає увагу на те, що Акт про повторну уцінку арештованого майна 27.06.2013 року був надісланий поштовим відправленням ВДВС Літинського РУЮ з м. Літин Вінницької області до м. Вінниці на поштову адресу Філії 02 ПП «Нива-В.Ш.»(а.с. 61), остання в той же день 27.06.2013 року о 16 год. 18 хв. опублікувала інформацію про повідомлення про проведення наступного аукціону, що ставить під сумнів дійсність та можливість проведення таких дій об'єктивно протягом одного робочого дня. Вище наведене дає підстави вважати, що при проведені аукціону з реалізації арештованого та належного [PERSON] майна були порушені норми Порядку реалізації арештованого майна. Суд критично відноситься до пояснень переможця аукціону, відповідача по справі [PERSON] який, з його слів, працює таксистом в м. Вінниці і не зміг назвати місце проведення аукціону, зазначити хоча б частину м. Вінниці, де проходив аукціон, скільки було учасників аукціону, як ці учасники себе вели під час аукціону, скільки раз він проводив оплату на рахунки торгуючої організації, обгрунтовуючи свою позицію тим, що він не пам'ятає. Суд вважає помилковою позицію представника відповідача по справі Філії 02 ПП «Нива-В.Ш.» та представника третьої особи ВДВС Літинського РУЮ щодо суперечності норм законодавства, а саме: ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, оскільки положення вказаного закону не встановлює порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплює такий спосіб реалізації майна, як продаж на аукціоні, і відсилає до інших нормативно-правових актів, що визначають порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, яким є зазначений вище Порядок. Дійсно, норми Закону України «Про виконавче провадження» надають можливість державному виконавцю провести повторну уцінку нереалізованого майна, однак законодавець чітко не визначив подальший наслідок таких дій державного виконавця, не прописавши механізму подальшої реалізації повторно уціненого майна, в силу чого не можливо на законних підставах провести реалізацію в порядку, який законодавцем не визначений, що унеможливлює при даних обставинах застосувати норми Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останні не визначають відповідного порядку проведення торгів, при цьому організатор торгів не має правових підстав керуватись Законом України «Про виконавче провадження», адже він не є державним виконавцем, а повинен керуватись виключно Порядком реалізації арештованого майна. Суд, при ухваленні рішення, бере до уваги правову позицію Верховного суду України, закріплену в постанові від 26.12.2012 року по справі № 6-140цс12, де зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, слід зазначити, що має місце правочин, який може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. А тому, враховуючи, що Філією 02 ПП «Нива-В.Ш.» під час здійснення процедури реалізації майна боржника [PERSON] на аукціоні були порушені встановлені законодавством правила проведення торгів, визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, а саме: в порушення приписів п. 5.4., п. 8.3. та п. 8.4. зазначеного Порядку, повторний аукціон був проведений більше 100 днів після складання акту переоцінки майна, при цьому після того, як аукціон не відбувся двічі, майно не було знято з аукціону та не було повідомлено про дані обставини державного виконавця, з огляду на те, що реалізація відповідного майна боржника, яке було заставним майном, проводилась на початкових етапах без відома заставодержателя в порядку примусового виконання виконавчих документів де позивач не був стягувачем, при цьому йому державним виконавцем не повідомлялось в порушення вимог ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, крім цього реалізація відповідного майна не проводилась протягом місяця з дня уцінки, що є підставою для проведення повторної уцінки в разі не реалізації такого майна, враховуючи сумнівні докази вчинення в один і той самий день поштового відправлення Акту про повторну уцінку арештованого майна, згодом одержання такого акту відповідним адресатом та проведення останнім того ж дня публікації повідомлення про аукціон, що беззаперечно свідчить про неможливість неупереджено та об'єктивно провести відповідні дії, в силу чого суд вважає, що реалізація майна боржника [PERSON] була проведена з порушенням Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 та з порушенням ст. 54, ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак результати такого продажу слід визнати недійсними. Що стосується позовних вимог в частині звернення їх до відповідачів [PERSON] та [PERSON], то суд вважає в цій частині позов необгрунтований та безпідставний, оскільки дані громадяни жодним чином не порушили права та інтереси позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial