Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що 21.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду за заявою № 002-08778-211212 (далі Договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] споживчий кредит у сумі 10000,0 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи зі ставки 9,99 % в рік. Також [PERSON] за обслуговування кредитної заборгованості зобов'язалась сплачувати банку комісію в розмірі 3,49 % за місяць. [PERSON] одержала кредитні кошти в сумі 10000,0 грн., але прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення належним чином не виконувала, допустила виникнення заборгованості станом на 22.07.2014 року в розмірі 12045,92 грн., яка складається з наступного: 7356,38 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 501,54 грн. - заборгованість за відсотками; 4188,00 грн. - заборгованість за комісіями. Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за договором кредиту в розмірі 12045,92 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглянути без участі його представника та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON], в судове засідання вдруге не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була двічі належним чином повідомлена. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що 21.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 002-08778-211212 (а.с. 5), згідно якої банком надано [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 10000,0 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % річних (п. 2.4. ч. 2 заяви), а також плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,49 % в місяць (п. 2.5 ч. 2 заяви). Відповідно до п. 3.1 ч. 3 заяви погашення кредитної заборгованості повинно здійснюватись щомісячно не пізніше 21 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 811,00 грн. у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку № 1 до цієї пропозиції, яка включає в себе погашення основної суми кредиту, відсотків за користування кредитом та обслуговування кредитної заборгованості (а.с. 6). Відповідно до п. 2.1 ч. 3 кредитного договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі. [PERSON] одержала кредитні кошти в сумі 10000,0 грн. шляхом їх зарахування на рахунок № [NUMBER], відкритий у ПАТ «КБ «Надра», що підтверджується заявою на надання/перерахування кредитних коштів від 21.12.2012 (а.с. 6 зворот) та меморіальним ордером № 59683102 від 24.12.2012 р. (а.с. 3). Відповідно до ч.2 ст. 642 УК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В порушення умов договору відповідачка неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання і станом на станом на 22.07.2014 року допустила заборгованість на загальну суму 12045,92 грн., яка складається з наступного: 7356,38 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 501,54 грн. - заборгованість за відсотками; 4188,00 грн. - заборгованість за комісіями (розрахунок заборгованості а.с. 4). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачкою по справі суду не представлено. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та те, що відповідачка не подала суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд прийшов до переконання, що позивачем правомірно нарахована заборгованість за кредитним договором відповідно до умов заяви № 002-08778-211212 від 21.12.2012 року, яка станом на 22.07.2014 року становить 12045,92 грн. та складається з наступного: 7356,38 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 501,54 грн. - заборгованість за відсотками; 4188,00 грн. - заборгованість за комісіями, а тому позовні вимоги про стягнення цієї заборгованості з відповідачки [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 642, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved