Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн., що стягнуті згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2011 року по справі № 2-254/11, - на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] має аліментні зобов`язання перед [PERSON] з надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , при цьому кошти на утримання дитини рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2011 року присуджено у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття. З листопада 2010 року позивач та відповідач проживають окремо, неповнолітня донька проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. На теперішній час розмір стягнутих за рішенням суду від 06.01.2011 року аліментів в розмірі 1000 гривень є недостатнім для належного утримання та матеріального забезпечення дитини. В зв`зку з розвитком дитини значно збільшилися потреби у матеріальніх коштах, а розмір присуджених аліментів є невиправдано низьким. Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Ожиганов С. В. (діє на підставі ордеру серії ДН №018433), у судове засідання не з`явилися, суду адресовано заяви в порядку ч. 3 ст.211 ЦПК України про розгляд справи в їх відсутність, при цьому позовні вимоги підтримано, просять ухвалити рішення по суті спірних відносин на підставі поданих документальних матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, суду адресовано заяву в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, але є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (підтверджено свідоцтвом про народження - а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2011 року по справі № 235/254/11 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2010 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. [PERSON] в судовому порядку порушила позов про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що в основу вимоги зміни способу стягнення аліментів покладено саме мету зміни, а саме збільшення розміру раніше стягнутих аліментів. Суд зазначає, що зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, оскільки зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, тобто зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. З урахування вказаного, суд вважає за доцільне надати аналіз відповідності вимогам закону вже присуджених аліментів і розміру аліментів у разі задоволення вимоги про зміну способу їх стягнення. Так, норми ст. 184 СК України, в редакції, що діяла на час ухвалення рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2011 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, - пов`язували можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі, а також із наявністю інших обставин, що мають істотне значення. Зі змісту рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2011 року вбачається, що безпосередньо [PERSON] було заявлено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1000,00 гривень. При цьому, суд, встановлюючи аліментні зобов`язання, за наданням оцінки матеріальному становищу [PERSON] , який на той час повністю визнав заявлені позовні вимоги, - визначив розмірі аліментів на неповнолітню дитину в сумі 1000,00 гривень щомісячно. З 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та відповідно змінені ним положення СК України, згідно з якими можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі перестала пов`язуватися з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержанням частини доходу в натурі, та в ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, в ч. 3 ст. 181 СК України закріплено право позивача при необхідності змінювати спосіб стягнення аліментів. Право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів визнається належним способом захисту прав та з 08.07.2017 року прямо унормовано на законодавчому рівні. Позовна заява [PERSON] заявлена в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на отримання гідного грошового забезпечення, матеріальної підтримки зі сторони батька [PERSON] . Позивач пов`язує необхідність зміни способу стягнення аліментів не зі зміною матеріального становища відповідача (ст. 192 СК України), не з потребою отримання коштів на додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини сина (ст. 185 СК України), а зі зміною мінімального розміру аліментів на дитину. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, [PERSON] в позовній заяві зазначає, що неповнолітня донька потребує наразі більших витрат на матеріальне забезпечення, у зв`язку із збільшенням потреб у вихованні, розвитку, продуктами харчування. Суд надає оцінку слушності аргументів позивача з позиції належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін та зазначає, що згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сімейний кодекс України, зокрема ст. 192 СК України, передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд акцентує увагу, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим здійсненням. Отже, у правовідносинах сторін щодо сплати / отримання аліментів періодично можуть виникати спори щодо розміру щомісячного платежу, оскільки за переконанням позивача - надання коштів утримання дитини, в тому числі з позиції свідомості батьківського обов`язку, - знаходиться в прямій залежності від отримуваних відповідачем доходів. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За таких обставин, суд акцентує увагу, що розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (Постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Таким чином, суд вважає наявні законні підстави для зміни способу стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової суми 1000,00 гривень, визначеної рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2011 року до 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за необхідне, з метою запобігання проблем при подальшому нарахуванні аліментів, встановити час з якого змінено спосіб стягнення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну способу аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держави. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, ст. ст. 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved