Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Ніжинський міжрайонний прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить накласти заборону на відчуження 1/3 частки квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що малолітній [PERSON] з 30 квітня 2010 року по теперішній час проживає у прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON], оскільки рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 05 березня 2010 року його матір [PERSON] та батька [PERSON] відносно нього позбавлено батьківських прав. До влаштування малолітнього [PERSON] у прийомну сім'ю він проживав разом із матір'ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS], 1/3 частка якої належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 18 вересня 2005 року, виданого органом приватизації при виконкомі Лосинівської селищної ради. За таких обставин, з метою захисту житлових прав дитини, позбавленої батьківського піклування, необхідно у судовому порядку накласти заборону на відчуження 1/3 частки вищевказаної квартири. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду письмове заперечення, у якому в задоволенні позову просить відмовити, оскільки в квартирі [ADDRESS] вона не проживає з 2008 року, а її сина [PERSON] вона не забирала з пологового будинку, тому він у вказаній квартирі не проживав жодного дня. З березня 2010 року по липень 2013 року в квартирі взагалі ніхто не проживає, догляд за нею до цього часу і в даний період проводить [PERSON]. Прокурор у судовому засіданні підтримав позов за вищевикладених обставин. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши письмове заперечення на позов, просила відмовити в позові з посиланням на те, що вона не проживає в квартирі з 2008 року і її син [PERSON] жодного дня в цій квартирі не проживав, так як вона залишила його в пологовому будинку через антисанітарний стан житла. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - органу опіки і піклування Ніжинської райдержадміністрації - Жадько О.В. в судовому засіданні вважав за необхідне задовольнити позов. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов законний, обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Частиною 1 статті 248 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.03.2010 позбавлена батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] (а.с.9-10). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.09.2005 року власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] є матір малолітнього [PERSON] - [PERSON] Власниками інших 2/3 часток квартири є її двоє старших дітей (а.с.4). Під час вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її сина [PERSON] питання щодо накладання заборони на відчуження житла дітей не вирішено. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження квартири [ADDRESS].

Outcome: approved