Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Наприкінці вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що вона є власником будинку №316, що знаходиться в СТ «Дніпровець», с. Проців, Бориспільського району Київської області. З 1996 року [PERSON] є членом СТ «Дніпровець». Садовий будинок №316 було підключено до електромережі та забезпечено електроенергією. Проте, починаючи з березня 2017 року голова СТ «Дніпровець» [PERSON] заборонив приймати від [PERSON] грошові кошти за оплату членських внесків та плату за використану електроенергію. У звязку з цим, позивач змушена була сплачувала плату за послуги з електропостачання через банківські установи на рахунок СТ «Дніпровець». В подальшому звинувативши позивача у наявності заборгованості по сплаті за електроенергію, СТ «Дніпровець» 22 липня 2017 року було відключено електропостачання до садового будинку №316. Позивач вказує на те, що у неї відсутня заборгованість за електроенергію, а про виключення з членів садового товариства їй стало відомо лише 22 липня 2017 року. Крім цього, СТ «Дніпровець» в особі голови правління [PERSON] не вживає заходів, спрямованих на поновлення постачання електричної енергії до садового будинку №316. Саме у звязку з цим позивач зазнає значних незручностей, душевних переживань, витрачає грошові кошти на додаткові ліки. Тому [PERSON] просить зобовязати СТ «Дніпровець» усунути перешкоди у користуванні садовим будинком №316 в СТ «Дніпровець», с. Проців Бориспільського району, шляхом відновлення електрокабелю від опори до належного їй будинку і підключення електропостачання; визнати акт СТ «Дніпровець» про відключення електроенергії будинку №316 від 22 липня 2017 року недійсним; стягнути з СТ «Дніпровець» на її користь надмірно сплачену вартість послуг з електроенергії у розмірі 2737 гривень 50 копійок, матеріальну шкоду за пошкоджені ліки у розмірі 3871 гривень 62 копійки, моральну шкоду у розмірі 30000 гривень, а також визнати дії СТ «Дніпровець» щодо виключення [PERSON] з членів садового товариства неправомірними та поновити її в членах садового товариства. У судовому засіданні [PERSON] підтримала предявлений позов у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник СТ «Дніпровець» у судове засідання не зявився та про ставлення до позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,60 га з кадастровим номером 3220886000:03:002:1421 з цільовим призначення для колективного садівництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії 1-КВ №042470 (а.с.8) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 січня 2015 року (а.с.9). На вказаній земельній ділянці №316 побудовано садовий будинок власником якого є [PERSON] З 1996 року позивач є членом СТ «Дніпровець», що підтверджується довідкою СТ «Дніпровець» від 26 січня 2015 року (а.с.14). 01 вересня 2004 року між ПАТ «Київобленерго» та СТ «Дніпровець» був укладений договір про постачання електричної енергії №390. Постачання електричної енергії садівничому товариству регулюється Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року. Пунктом 1 зазначених правил обумовлено, що норми розділу «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів» поширюються на всіх споживачів без винятку. До населених пунктів відповідно до п.1.2 цих правил віднесені і садівничі товариства та їх члени. Згідно п.12.3 населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору. Згідно п.12.4 закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. Згідно п.12.10 електроустановки споживачів населеного пункту та споживачів на території населеного пункту, які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих правил з постачальником електричної енергії або населеним пунктом, підлягають відключенню від електричних мереж населеного пункту. Відключення електроустановок споживача на території населеного пункту можливе лише на вимогу постачальника електричної енергії та виключно у порядку, встановленому правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року. У відповідності до п.35 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року, передбачено право енергопостачальника відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; не оплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача. Крім цього, п.27 вищевказаних [PERSON] передбачено, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Забороняється відключення споживачів перед вихідними та святковими днями. За змістом акту від 06 липня 2017 року, складеного у складі: голови правління, голови ревізійної комісії та бухгалтера-касира СТ «Дніпровець», [PERSON], починаючи з лютого 2017 року не оплачує вартість послуг з електропостачання, тому станом на 06 липня 2017 року розмір її боргу складає 689 квт/год (а.с.27). У звязку з цим [PERSON] було направлено повідомлення з вказівкою, що у разі непогашення вказаної заборгованості садовий будинок з 22 липня 2017 року буде відключено від постачання електроенергії (а.с.28). З акту відключення електроенергії від загальної лінії від 22 липня 2017 року вбачається, що комісія, яку очолював голова правління садового товариства [PERSON], встановила, що земельна ділянка №316 підлягає відключенню від електролінії СТ «Дніпровець» у звязку з заборгованістю станом на 08 липня 2017 року у розмірі 689 квт/год; [PERSON] не є членом СТ «Дніпровець», а також відсутній договір з СТ «Дніпровець» на постачання електроенергії до вказаної земельної ділянки (а.с.26). За правилами ч.1 та ч.5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах цивільної справи міститься список неплатників СТ «Дніпровець» станом на 12 серпня 2017 року з якого вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість з електроенергії у розмірі 1435,20 квт/год (а.с.29). Водночас з квитанцій на оплату комунальних платежів (а.с.30,35-36) встановлено, що [PERSON] здійснювала оплату отриманих послуг з електропостачання безпосередньо на рахунок ПАТ «Київобленерго». З огляду на це, суд вважає, що у позивача відсутня заборгованість зі сплати електроенергії. Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, зокрема порядку відключення садового будинку, належного позивачу на праві власності, а саме: не дотримано 30 денний строк відключення після отримання споживачем повідомлення про відключення, зокрема в матеріалах справи міститься повідомлення про заплановане відключення, проте в його змісті відсутня дата його складення, а також докази про його направлення та вручення [PERSON] Заборона на відключення споживачів від електричної енергії у вихідний день також не була дотримана оскільки відключення було здійснено 22 липня 2017 року, тобто в суботу. За вказаних обставин суд вважає, що акт СТ «Дніпровець» від 22 липня 2017 року про відключення від електроенергії садового будинку №316 слід визнати недійсним та зобовязати СТ «Дніпровець», в особі голови правління [PERSON] відновити кабель до електроопори до належного позивачу садового будинку. Рішенням загальних зборів СТ «Дніпровець», оформленим протоколом від 17 липня 2004 року, згідно питання другого порядку денного більшістю голосів 130 членів, з присутніх 135 членів, проголосували за виключення [PERSON] з членів СТ «Дніпровець» (а.с.75-79). Згідно з списків учасників загальних зборів (а.с.75) вбачається, що [PERSON] була присутньою на загальних зборах, які відбувались 17 липня 2004 року. У відповідності до п.2.5 Статуту СТ «Дніпровець», затвердженого загальними зборами від 02 серпня 2003 року член товариства може бути виключений із товариства у випадку, зокрема порушення статуту товариства. Так, за змістом питання другого рішення загальних зборів СТ «Дніпровець» визначено, що [PERSON] завдала матеріальної шкоди, зокрема нескінченними судами, на котрі [PERSON] не зявляється, неповернення грошових коштів, які належать садовому товариству та інших матеріальних цінностей, за затримку документації, а також не передання вчасно печатки, чекової книжки виключити [PERSON] з членів садового товариства. Вирішуючи вказану позовну вимогу про поновлення позивача в членах СТ «Дніпровець» суд вважає, що позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу у звязку з чим дії загальних зборів СТ «Дніпровець» в частині виключення її з членів слід визнати скасованими та поновити її в членах садового товариства. Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Окрім цього, однією з своїх позовних вимог [PERSON] просить стягнути з СТ «Дніпровець» завдану їй матеріальну шкоду у розмірі надмірної сплати електроенергії - 2737 гривень 50 копійок, шкоду за пошкоджені ліки 3871 гривень 62 копійки, а також моральну шкоду у розмірі 30000 гривень. В обґрунтування розміру завданої матеріальної шкоди [PERSON] вказала на, те що у звязку з відключенням садового будинку №316 від електроенергії, були пошкоджені ліки, які необхідно зберігати у холодильнику, та довелось купувати ліки замість пошкоджених, у такий спосіб позивачу була заподіяна шкода у розмірі 3871 гривень 62 копійки. У відповідності до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на це, судом критично оцінюються квитанції на замовлення ліків (а.с.31-33) як належний та достатній доказ на підтвердження витрат, понесених [PERSON] на купівлю лікарських препаратів замість зіпсованих у звязку з відсутністю електропостачання. Доводи позивача стосовно того, що на її користь підлягає стягненню з СТ «Дніпровець» сума надмірно сплаченої електроенергії у розмірі 2737 гривень 50 копійок, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та достовірними доказами. В свою чергу позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 гривень позивач обґрунтувала тим, що у звязку з відсутністю електроенергії вона разом з чоловіком була змушена відмовитись від благ цивілізації у розпал дачного сезону. Зокрема, до цього часу позивач позбавлена можливості користуватись освітленням у темну пору доби, холодильником, телевізором, здійснювати полив рослин, що значно ускладнює звичне та повсякденне життя позивача. Крім цього, замість здійснення повноцінного відпочинку, [PERSON] змушена зясовувати причини відключення, а також звертатись за правовою допомогою та за захистом своїх порушених прав до суду. Разом з цим, вимоги [PERSON] в частині відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 30000 гривень є завищеними і підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до розяснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Суд приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що у зв'язку з незаконними діями СТ «Дніпровець» їй було завдано душевних страждань, а також порушено звичний спосіб життя. Тому, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування [PERSON] спричиненої їй моральної шкоди. В той же час з урахуванням принципу розумності та справедливості визначений нею розмір такого відшкодування є в значній мірі завищеним та має бути зменшеним до 20000 гривень. Саме такий розмір відшкодування моральної шкоди є належним в даному випадку. На підставі з ст.141 ЦПК України з СТ «Дніпровець» на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3200 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial