Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 13791,01 грн. У позовній заяві зазначено, що 29.04.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №008-21912-290411, згідно якого відповідачу був наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у розмірі 100000,00 грн., та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 3000,00 гривень, що передбачено п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до п.п. 2.4 цього договору відповідач сплачує проценти за користування кредитною лінією на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в період нарахування. При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією. Момонтом надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою карти або день утримання платежів, передбачениїх Тарифом (п.2.1 Договору). Станом на 14.04.2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 13791,01 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7139,19 гривень, прострочене тіло кредиту 2137,80, заборгованість за відсотками 4514,02 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту на вищевказану суму та справу розглянути без представника позивача. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявилася, судову повістку про дату та час розгляду справи отримала, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення повістки, причини неявки не відомі. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №008-21912-290411 від 29.04.2011 року ПАТ «Дельта Банк» відповідачу надало кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у розмірі 100000,00 грн. (п. 1.3 Договору) строком на 364 календарних дні з продовженням після спливу на такий же строк без підписання додаткових угод (п.1.4 Договору). Відповідач зобовязувалася щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені кредитним договором, але взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала і станом на 14.04.2015р. утворилася заборгованість в сумі 13791,01, з яких, тіло кредиту, у розмірі 7139,19 гривень, прострочене тіло кредиту 2137,80, заборгованість за відсотками 4514,02 грн. Позивачем на підтвердження ціни позову надано кредитний договір (а.с.5-6), належний розрахунок суми заборгованості (а.с.10), які судом перевірено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобовязань. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст. 1046 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконала зобовязання за договором, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості, правильність розрахунку якої судом перевірено. Оскільки, відповідно до п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень належить віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved