Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 10.01.2012 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та фізична особа-резидент України [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №003-01518-100112. Згідно з цим договором позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні та видав платіжну картку та ПІН-код до картки. ПАТ «Дельта Банк» надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4900 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари та послуги, які придбані у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком та вчинення інших операцій, передбачених кредитним договором. Відповідач зобов'язана щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла в попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією або овердрафтом. Також відповідач доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання коштів. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 4900 грн. Відповідач скористалась кредитною лінією, але не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 29.05.2014 року за відповідачем за укладеним з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договором №003-01518-100112 від 10.01.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 9009 грн., яка складається з: тіла кредиту - 1512 грн., простроченого тіла кредиту - 3381 грн., заборгованості за комісіями - 4116 грн., що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов визнав частково. Згідно його пояснень в судовому засіданні в [PERSON] дійсно є заборгованість перед позивачем, яка складається з простроченого тіла кредиту в розмірі 3381 грн. Інші позовні вимоги банку щодо стягнення невиплаченого тіла кредиту в розмірі 1512 грн. та комісійних в розмірі 4116 грн. на переконання представника відповідача є недоведеними та передчасними. Згідно з п. 5.10. кредитного договору №003-01518-100112 у разі невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов'язань по сплаті заборгованості за цим договором понад 91 календарний день, банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір шляхом відправлення на адресу клієнта відповідного листа. Через 10 календарних днів з дати відправлення на адресу клієнта листа договір вважається розірваним. Проте лист про розірвання кредитного договору, який нібито був надісланий [PERSON], в матеріалах справи відсутній, тобто кредитний договір не розірваний. А тому позовна вимога про стягнення з відповідача невиплаченого тіла кредиту в сумі 1512 грн. є передчасною. Вимога про стягнення заборгованості за комісіями застосовується до боржників, які прострочили виконання зобов'язання. Проте [PERSON] не є боржником, який прострочив виконання зобов'язання. Зі всієї суми боргу 4900 грн. відповідач сплатила 1480 грн. та не відмовляється від сплати решти суми заборгованості. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 10.01.2012 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та фізична особа-резидент України [PERSON] уклали кредитний договір №003-01518-100112. Згідно з цим договором позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні та видав платіжну картку та ПІН-код до картки. ПАТ «Дельта Банк» надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4900 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари та послуги, які придбані у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком та вчинення інших операцій, передбачених кредитним договором. Відповідач зобов'язана щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла в попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією або овердрафтом. Також відповідач доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання коштів. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 4900 грн. Відповідач скористалась кредитною лінією, але не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 29.05.2014 року за відповідачем за укладеним з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договором №003-01518-100112 від 10.01.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 9009 грн., яка складається з: тіла кредиту - 1512 грн., простроченого тіла кредиту - 3381 грн., заборгованості за комісіями - 4116 грн. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч умовам кредитного договору № 003-01518-100112 [PERSON] з всієї суми кредиту 4900 грн. сплатила лише 1480 грн. та з 25.05.2012 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості за кредитом та нарахованими процентами. Відповідач має заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 3381 грн., які підлягають стягненню за рішенням суду. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] непогашеного тіла кредиту та заборгованості за комісіями суд відмовляє з таких підстав. Згідно із ст.ст. 11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позовні вимоги про стягнення з [PERSON] непогашеного тіла кредиту та заборгованості за комісіями є недоведеними. Згідно з п. 5.10. кредитного договору №003-01518-100112 у разі невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов'язань по сплаті заборгованості за цим договором понад 91 календарний день, банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір шляхом відправлення на адресу клієнта відповідного листа. Через 10 календарних днів з дати відправлення на адресу клієнта листа договір вважається розірваним. Розірвання договору не звільняє клієнта від обов»язку погасити в повному обсязі заборгованість, що була нарахована до дати розірвання договору, включаючи пеню, яка нарахована за порушення зобов»язань по цьому договору, а також за платежами, які можуть надходити до банку протягом 45 календарних днів з моменту розірвання цього договору. Проте доказів направлення листа [PERSON] позивач суду не подав, тобто кредитний договір вважається не розірваним. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Вимогу про повернення боргу банк [PERSON] не направляв, тому і позовна вимога про стягнення з відповідача невиплаченого тіла кредиту в сумі 1512 грн. є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню. Згідно з п. 1.5. Тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Нова Готівочка» плата за обслуговування кредитного ліміту складає 3,50 % річних і нараховується щомісячно в останній робочий день поточного місяця від суми кредитного ліміту та у разі наявності заборгованості на рахунку станом на день нарахування. Проте відповідно до розрахунку ціни позову плата за обслуговування кредитного ліміту (комісії) нараховані з першого місяця з 10.01.2012 р., тоді як в цей період заборгованості на рахунку [PERSON] не було. Тобто розрахунок суми комісії 4116 грн. залишається недоведеним. Вимога про стягнення заборгованості за комісіями застосовується до боржників, які прострочили виконання зобов'язання. Проте [PERSON] не є боржником, який прострочив виконання зобов'язання. Зі всієї суми боргу 4900 грн. відповідач сплатила 1480 грн., та не відмовляється від сплати решти суми заборгованості. Відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісіями в розмірі 4116 грн. задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial