Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, пояснюючи свої вимоги наступним: 15 вересня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2233/1266, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 72 500 доларів США. Кредит надавався на строк по 14 вересня 2023 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14,8 % річних. строком до 14 вересня 2023 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався щомісячно погашати кредит, а також проценти за користування кредитом. 15 вересня 2008 року між позива\-чем і [PERSON], в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, укла\-дено договір іпотеки № 1171, відповідно до умов якого, відповідач [PERSON], надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове вбудоване приміщення, загальною площею 69,30 м2, яке знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Шевченко будинок 19, номер за РПВН 9937140. Також, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №1171/1 від 15 вересня 2008 року, за умовами якого [PERSON] поручилась перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору № 2233/1171 від 15 вересня 2008 року в повному обсязі. Відповідачі не виконують свої зобовязання перед банком, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредитному договору. Просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору № 2233/1171 від 15 вересня 2008 року, яка утворилася внаслідок невиконання умов кредиту, станом на 15.04.2013 року у сумі 112325 доларів США 50 центів, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотки у сумі 614089 грн. 46 коп., штраф, відповідно до п. 4.2 договору іпотеки у сумі 20700 грн., а також судові витрати по справі у сумі 1820 грн. 00 коп. В судовому засіданні 17.04.2013р. та 16.05.2013р. представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання 17.04.2013р. та 16.05.2013р. відповідач [PERSON] не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності за участю його представника [PERSON] В судове засідання 17.04.2013р. та 16.05.2013р. відповідач [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила суд справу розглянути у її відсутності за участі її представника [PERSON] В судовому засіданні 17.04.2013р. та 16.05.2013р. представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги позивача не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що 15 вересня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідно до умов цього договору [PERSON] було надано кредит у сумі 72500,00 доларів США, під 14,8% річних строком до 14 вересня 2023 року, на придбання нежитлового вбудованого приміщення загальною площею 69,30 кв.м., яке знаходиться у Донецькій області, м. Слов'янськ, вул. Шевченка, буд. 19, тобто носив цільовий характер. На виконання п.1.5. зазначеного кредитного договору, кредитні кошти були спрямовані безпосередньо на оплату вартості визначеної цим пунктом договору нерухомості. 15 вересня 2008 року між банком та [PERSON] на виконання вимог п. 2.1. кредитного договору, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, укладено договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове вбудоване приміщення, загальною площею 69,30 кв.м., яке знаходиться у Доне області, м. Слов'янськ, вул. Шевченка, буд. 19 за РПВН 9937140, а також між банком та [PERSON], укладено договір поруки, згідно якого [PERSON], зобов'язалась у разі невиконання або порушення зобов'язань перед ПАТ АБ «Укргазбанк», погасити заборгованість за кредитним договором в повному обсягу. 14 вересня 2011 року Рішенням Апеляційного суду Донецької області по справі №22ц-6978/11 за скаргою ПАТ «Місто Банк» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Місто Банк» до приватного підприємства «Яничар», [PERSON], приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії, було зобов'язано [PERSON] повернути приватному підприємству «Яничар» нежитлове вбудоване приміщення за адресою: вул. Шевченка, буд. 19, м. Слов'янськ, Донецької області, одержане за нікчемним договором купівлі-продажу. Також зобов'язано приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] виключити з Державного реєстру правочинів відомості про договір купівлі-продажу, посвідчений 15.09.2008 року.Таким чином, рішенням Апеляційного суду Донецької області було встановлено, що вбудоване нежитлове приміщення, яке є забезпеченням по кредитному договору, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON], останній отримав внаслідок нікчемного правочину, оскільки його недійсність прямо встановлена Законом України «Про іпотеку». 24 грудня 2012 року Ворошиловським районним судом м. Донецька були задоволені позовні вимоги ПАТ «Місто Банк» до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Донецької філії ПАТ акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання договору іпотеки недійсним. Вважає, що оскільки договір купівлі - продажу та договір іпотеки є нікчемними, то у відповідачів [PERSON] та [PERSON] зобовязання за кредитним договором взагалі не виникло, тому як його не можна вважати укладеним, оскільки договір мав цільове призначення та укладався на придбання майна, яке передавалося в іпотеку. Вважає, що фактично було укладено договір іпотечного кредитування, а тому неможна вважати укладеним кредитний договір. Тому просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача, оскільки кредитними коштами [PERSON] не користується та неможна стягувати заборгованість та відсотки за користування кредитом по неукладеному договору. В судовому засіданні 17.04.2013р. та 16.05.2013р. представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги позивача не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, та надав пояснення аналогічні поясненням представника відповідача [PERSON] [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2008 року між ПАТ Укргазбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2233/1266, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 72500 доларів США. Згідно п. 1.5 договору, кредит надавався на придбання нежитлового вбудованого приміщення загальною площею 69,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 19 м. Словянськ Донецької області (а.с.37-41). Відповідно до договору поруки № 1171/1 від 15 вересня 2008 року, укладеного між Банком та [PERSON], [PERSON] поручається перед Банком за виконання [PERSON] свого обов'язку повернути кошти, надані за кредитним договором № 2233/1266 (а.с.28-29 т.1). У відповідності до договору іпотеки № 1171 від 15 вересня 2008 року, в забезпечення виконання зобовязання по договору кредиту № 2233/1266, [PERSON] передано в іпотеку придбане нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 69,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 19, м. Словянськ Донецької області (а.с.33-36 т.1). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14 вересня 2011 року, за скаргою ПАТ Місто Банк на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2011 року, по справі за позовом ПАТ Місто Банк до ПП Яничар, [PERSON], приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії, було зобовязано [PERSON] повернути ПП Яничару натурі нежитлове вбудоване приміщення за адресою: вул. Шевченка, 19 м. Словянськ Донецької області, одержане за нікчемним договором купівлі-продажу. Також зобовязано приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] виключити з Державного реєстру правочинів відомості про договір купівлі-продажу, посвідченого 15 вересня 2008 року за № 7950, який зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 3135344 (а.с.104-105 т.1). Рішенням Ворошилівського районного суду м. Донецька від 24 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 09.04.2013 року, договір іпотеки № 1171 від 15 вересня 2008 року, укладений між ПАТ Укргазбанкта [PERSON] визнаний недійсним. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 05.02.2015р. договір поруки № 1171/1 від 15.09.2008р. укладений між ПАТ Укргазбанкта [PERSON] було визнано недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, в порушення вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, відповідачі не довели ту обставину, що кредитний договір № 2233/1266, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 72500 доларів США. на придбання нежитлового вбудованого приміщення загальною площею 69,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 19 м. Словянськ Донецької області є неукладеним, оскільки банком при укладанні данного договору були виконані всі умови договору та узгоджені сторонами. Даний кредитний договір розірвано не було, та не має жодного рішення суду, яким би цей договір був визнаний недійсним або неукладеним. Предметом даного спору є стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідачі не зверталися до суду з вимогами при визнання кредитного договору неукладеним, а тому суд повинен діяти в межах ст. 11 ЦПК України та не може визнати кредитний договір неукладеним. Крім того в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримав кошти у розмірі 72500 доларів США, цільове призначення яких було придбання нежитлового вбудованого приміщення загальною площею 69,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 19 м. Словянськ Донецької області. Отже, при укладанні ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитного договору з [PERSON], банк виконав свої зобовязання перед позичальником, а саме надав [PERSON] кошти для купівлі нежитлового приміщення на умовах, вказаних в договорі кредиту, при цьому, у відповідності до чинного законодавства, забезпечив виконання зобовязання шляхом як іпотеки, так і поруки. Оскільки саме договір іпотеки визнано недійсним, то банк у разі невиконання зобовязання [PERSON], вправі виконати зобовязання за кредитним договором тільки шляхом стягнення коштів з позичальника та поручителя. Отже, з врахуванням викладеного, суд вважає, що недійсність договору іпотеки, яка витекла з недійсності договору купівлі продажу нерухомого майна, жодним чином не впливає на обсяг відповідальності позичальника та поручителя по кредитному договору. А тому, суд ставиться критично до посилань як представника відповідача [PERSON] , так і представника відповідача [PERSON] на те, що внаслідок того, що договір іпотеки є недійсним, а кредитний договір мав цільове призначення на придбання майна, яке в подальшому було передано в іпотеку, тому кредитний договір необхідно вважати неукладеним, та не приймає їх до уваги. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, пунктами 3.3.1, 3.3.3, 3.3.4 кредитною договору № 2233/1266 від 15 вересня 2008 року передбачено, що позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його користування та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки, а також повертати суму кредиту щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/180 від суми отриманого кредиту, що становить 402,78 дол. США, а також щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1. та/або п. 1.6 кредитного договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі у зв'язку з порушенням виконання умов кредитного договору, або в день дострокового розірвання цього договору з врахуванням п.4.1. цього Договору, сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.1. цього договору, тобто на рівні 15.8 % річних. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 15.04.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 112325,50 доларів США, та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотки у сумі 614089, 46 грн. (а.с. 201-204 т.1). Відповідно до вимог ч.1., ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 05.02.2015р. договір поруки № 1171/1 від 15.09.2008р., укладений між ПАТ Укргазбанк та [PERSON], було визнано недійсним, у звязку з чим договір поруки № 1171/1 від 15.09.2008р. втратив силу з часу його укладання. З ухвали Апеляційного суду Донецької області від 20.01.2016р. слідує, що визнання рішенням Словянського міськрайонного суду від 05.02.2015р. недійсним договору поруки № 1171/1 від 15.09.2008р. є ново виявленою обставиною для перегляду рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2013р. по цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором У звязку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2233/1266 від 15 вересня 2008 року задоволенню не підлягають, стягнення за кредитним договором № 2233/1266 від 15 вересня 2008 року у сумі 112325,50 доларів США, та пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 614089, 46 грн. потрібно здійснювати тільки з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої постановлене рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи заявлене у позові питання про стягнення судових витрат з відповідачів, суд приходить до переконання, що в цій частині дана вимога також підлягає частковому задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1700 грн. 00 коп. та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями (а.с.1, 2), тому вирішуючи дане питання, суд вважає, що в цій частині вимога позивача підлягає частковому задоволенню, тільки з відповідача [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає стягненню сума судових витрат по справі у розмірі 1820 грн. (1700 грн. + 120 грн.). Крім того, суд приходить до переконання, що заявлена вимога ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з відповідачів як [PERSON], так і з [PERSON] штрафу у розмірі 20700 грн. відповідно до умов п. 4.2 договору іпотеки № 1171 від 15 вересня 2008 року, не підлягає задоволенню, оскільки рішенням Ворошилівського районного суду м. Донецька від 24 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 09.04.2013 року, договір іпотеки № 1171 від 15 вересня 2008 року, укладений між ПАТ Укргазбанкта [PERSON] визнаний недійсним, а тому у суду не має законних підстав стягувати штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання п.п. 3.3.1-3.3.13 іпотечного договору, який визнаний недійсним. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial