Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Наприкінці липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно наскладалось, заповів в рівних долях своїм дітям [PERSON] та [PERSON] Позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В свою чергу, [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується в [ADDRESS] У судове засідання [PERSON] не з'явився. Його представник [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Представник Вороньківської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з'явився. Сільський голова Яструб Н.І. надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, серії [NUMBER] За час свого життя, а саме: 21 липня 2004 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Вороньківської сільської ради Бориспільського району Коновал Н.І., зареєстрований в реєстрі за №183, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде йому належати на день смерті, заповів в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №291/2015, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальної конторою, вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.36). Таким чином він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] У відповідності до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В свою чергу, [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON], подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.28,36-а). Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок (а.с.16). Як вбачається з довідки №183 від 03 лютого 2016 року, виданої Вороньківською сільською радою Бориспільського району, згідно записів у погосподарській книзі особовий рахунок №[NUMBER] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] та був побудований у 1961 році (а.с.18). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний будинок. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved