Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та показала, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 05.12.2008 року був укладений Кредитно-заставний договір КТН3АD40301266, за яким виданий кредит в розмірі 7944,93 доларів США на строк до 04.12.2013 року. Відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак останній свої зобовязання не виконав в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості. 23.09.2010 року заборгованість в сумі 4767,88 доларів США була погашена за рахунок реалізації заставного автомобіля відповідача [PERSON] 13.06.2013 року банк пішов на уступки боржнику та відповідно до Додаткової угоди №2 зменшив заборгованість, що виникла за період з дати надання кредиту до дати підписання цієї угоди, на 3885,32 доларів США за рахунок списання відсотків в розмірі 0,08 доларів США та пені в розмірі 3885,24 доларів США, при цьому остаточну заборгованість боржник [PERSON] зобовязався погасити до 29.06.2016 року відповідно до графіку. Однак останній продовжив неналежним чином виконувати свої зобовязання, погашав заборгованість не в повному обсязі та нерегулярно, останній платіж здійснив в червні 2014 року, у звязку з чим станом на 10.11.2014 року заборгованість складає 6804,30 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом 2470,19 доларів США, за процентами 1,61 доларів США, пеня 3992,40 доларів США, штрафи відповідно до кредитного договору 16,89 доларів США фіксована частина та 323,21 доларів США процентна складова. В забезпечення виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором 05.12.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки КТН3АD40301266, за яким поручитель несе солідарний обовязок з боржником по погашенню кредитної заборгованості. Про розмір заборгованості поручитель відповідно до п.5 Договору поруки був повідомлений письмово, однак вимогу банку не виконав. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] солідарно заборгованість за кредитно-заставним договором КТН3АD40301266 від 05.12.2008 року в розмірі 6804,30 доларів, а також відшкодувати судові витрати. У дане судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, заяв не надав. Приймаючи участь у судових засіданнях, які передували цьому, відповідач позов не визнав та показав, що виступив поручителем по зобовязанням боржника [PERSON] перед «Приватбанком». Однак вважав, що кредитний договір закінчився за строком у грудні 2013 року. Ніяких повідомлень від банка про зміну умов кредитування та про існуючу заборгованість він не отримував. Просить в позові відмовити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та показав, що в силу матеріальних труднощів не зміг дотримуватися графіку погашення кредитної заборгованості. Просить суд врахувати його тяжкий матеріальний стан, що підтверджується довідками про доходи, та звільнити від оплати неустойки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 05.12.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитно-заставний договір КТН3АD40301266, за яким банк видав позичальнику кредит в розмірі 7944,93 доларів США на строк до 04.12.2013 року, а останній передав у заставу банку автомобіль Samand LX, 2007 року випуску, реєстр.номер АН4495 та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.12-16). Окрім того, 05.12.2008 року був укладений договір поруки з [PERSON], який узяв на себе обовязки відповідати перед кредитором ПАТ КБ «Приватбанком» за виконання зобовязань за кредитним договором боржником [PERSON] та у випадку порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, нести солідарний обовязок з боржником. (а.с.17). У звязку з допущеними боржником [PERSON] неплатежами, 23.09.2010 року заборгованість в сумі 4767,88 доларів США була погашена за рахунок реалізації заставного автомобіля (а.с.5 розрахунку, а.с.37-38, 44-48). Заборгованість за кредитним договором, яка накопичилася станом на червень 2013 року, банк та позичальник [PERSON] врегулювали шляхом укладення Додаткової угоди №2 до кредитного договору КТН3АD40301266 від 05.12.2008 року. (а.с.39) Згідно вказаної Додаткової угоди сторони узгодили зменшення заборгованості, що виникла за період з дати надання кредиту до дати підписання цієї угоди, на 3885,32 доларів США за рахунок списання відсотків в розмірі 0,08 доларів США та пені в розмірі 3885,24 доларів США, при цьому остаточну заборгованість боржник [PERSON] зобовязався погасити до 29.06.2016 року відповідно до графіку. У звязку з утворенням нової заборгованості за кредитним договором станом на 10.11.2014 року кредитор ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути заборгованість з боржника [PERSON] солідарно з поручителем [PERSON] Суд вважає, що вимоги до поручителя задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Згідно ст.559 ч.1 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Так, кредитний договір по якому виступив поручителем [PERSON] був укладений на строк до 04.12.2013 року. Про укладення між кредитором ПАТ КБ «Приватбанком» та боржником [PERSON] Додаткової угоди №2 13.06.2013 року поручитель [PERSON] не був повідомлений, зокрема докази з цього приводу відсутні. За результатом вказаної угоди відбулася зміна зобовязань боржника без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, а саме: продовжений строк кредитних зобовязань перед банком до 29.09.2016 року; збільшений розмір пені з 0,15% до 2,23%; заборгованість, яка зменшена за угодою на суму 3885,32 доларів США, фактично переведена в категорію штрафу в розмірі 3885,32 доларів США, що кредитним договором взагалі не передбачалося. На підставі наведеного суд вважає поруку, яка забезпечувалося [PERSON], припиненою, у звязку з чим в задоволенні позову в частині вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити. Щодо зобовязань боржника [PERSON], то останній виконував їх неналежним чином, платежі здійснював не за графіком, не в повному обсязі та не вчасно, що призвело до утворення станом на 10.11.2014 року заборгованості в розмірі 6804,30 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом 2470,19 доларів США, за процентами 1,61 доларів США, пеня 3992,40 доларів США, штрафи відповідно до кредитного договору 16,89 доларів США фіксована частина та 323,21 доларів США процентна складова, що підтверджується розрахунком (а.с.4-7). Вимоги позивача належно обґрунтовані умовами кредитного договору та положеннями ст.ст.526, 549-552, 1046-1055 ЦК України. Як вбачається з розрахунку, боржник [PERSON] останній платіж здійснив в червні 2014 року (а.с.6 на звороті), у звязку з чим даний позов, предявлений банком до суду в березні 2015 року, поданий у строк, передбачений ст.257, ст.258 ч.2 п.1 ЦК України. Разом з тим, суд враховує заяву відповідача [PERSON] про звільнення його від неустойки з огляду на тяжке матеріальне становище, в підтвердження якого суду надані та дослідженні Відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених та утриманих податків від 06.08.2015 року №75350, згідно яким [PERSON] у період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року доходів не мав; довідку Краматорського міського центру зайнятості від 04.08.2015 року №01-14/3558 про те, що [PERSON] на обліку не перебуває та допомоги по безробіттю не отримує; довідку УПФУ у м.Краматорську від 05.08.2015 року №5723, про те, що [PERSON] як отримувач пенсії не значиться. Згідно ст.549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує, що розмір неустойки 4332,50 доларів США значно перевищує розмір збитків 2471,80 доларів США; враховує значне зростання курсу долара США в порівнянні до того, за яким відповідач [PERSON] отримував кредит; враховує тяжке матеріальне становище відповідача, у звязку з чим вважає можливим зменшити неустойку на суму пені в розмірі 3992,40 доларів США. На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, який набрав чинності з 15.10.2014 року та розповсюджується на період з 14.04.2014 року, накладений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. На підставі наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] заявлених позивачем штрафів. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість по кредитному договору КТН3АD40301266 від 05.12.2008 року, яка утворилася станом на 10.11.2014 року, за кредитом 2470,19 доларів США, за процентами 1,61 доларів США, а всього 2471,80 доларів США, що за курсом НБУ на день постановлення судового рішення 21,089882 становить 52129,97 грн. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід пропорціонально задоволеному позову відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору при зверненні з позовом до суду в розмірі 521,30 грн. (а.с.1) На підставі викладеного та

Outcome: partial