Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що за життя його батькові [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІІ-ЛГ № 093836 належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 7.1454 га, що розташовувалась на території колишньої Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області. 30 грудня 2002 року його батько помер. Після його смерті позивач прийняв спадщину, оскільки проживав разом з ним. Також за життя його матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІІ-ЛГ № 093835 належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 6.934 га, що розташовувалась на території колишньої Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області. 12 серпня 2017 року його мати померла. Після її смерті позивач спадщину прийняв, оскільки проживав разом з нею. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до нотаріуса, однак останній відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність у нього оригіналів державних актів, а в свою чергу відділ Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області відмовив йому у видачі дублікатів цих актів. Перед початком підготовчого судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, в яких представник позивача [PERSON] позов підтримав, відповідач його визнав, тому суд вважав можливим винести рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що 30 грудня 2002 року помер батько позивача [PERSON], а 12 серпня 2017 року мати позивача [PERSON], про що свідчать їхні свідоцтва про смерть. Факт того, що померлі є батьками позивача підтверджується його свідоцтвом про народження, з якого йдеться, що батьком позивача є [PERSON]О, а матірю [PERSON] Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,1454 га, а після смерті його матері із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,934, що розташовані на території Біловодської обєднаної територіальної громади (колишньої Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області). Дані земельні ділянки належали померлим на підставі державних актів батькові позивача на підставі державного акту серії ІІІ-ЛГ № 093836, матері позивача на підставі державного акту серії ІІІ-ЛГ № 093835. Постановами державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 лютого 2018 року № 195/02-31 та № 197/02-31 підтверджується факт, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батьків на вказані вище земельні ділянки у звязку з відсутністю оригіналів державних актів на право приватної власності серії ІІІ-ЛГ № 093836 та серії ІІІ-ЛГ № 093835. Із письмових відповідей відділу Держгеокадастру у Біловодському районі від 20.04.2018 № 0-12-0.17-327/101-18 та № 0-12-0.17-328/101-18 йдеться, що позивачу відмовлено у видачі дублікатів зазначених вище державних актів на землю у звязку зі зміною діючого законодавства. Вимогами частини шостої статті 86 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті батька позивача, передбачалось, що відносини власності регулюються Законом України «Про власність» ( 697-12 ), цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно вимог статей 12, 14 Закону України «Про власність», який втратив чинність на підставі Закону N 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007, ВВР, 2007, N 33, ст.440, серед підстав виникнення прав власності, в тому числі на землю, передбачалось набуття цього права внаслідок успадкування. Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Крім цього, згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається із тих самих постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій, після смерті як батька, так й матері позивач прийняв спадщину, оскільки проживав разом з ними. Причиною відмови в оформленні спадкових прав позивачу є причини, які не залежать від його волі, у звязку з чим він позбавлений їх оформити у позасудовому порядку. За таких обставин, застосовуючи до спірних правовідносин наведені вище норми закону, суд не бачить підстав для відмови [PERSON] у задоволенні його позову про визнання права на спадкове майно у вигляді земельних ділянок сільськогосподарського призначення. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved