Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив в рахунок погашення заборгованості за основним зобов*язанням - кредитним договором №К-1044801 від 06.12.2007р., яка станом на 10.09.2014р. складає в загальній сумі 1 028 155 грн. 46 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 963 118,32 грн., сума заборгованості за відсотками - 65 037,14 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 13.12.2007р., а саме: на чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 67,8 кв.м., шляхом передачі вказаної квартири у власність ПАТ «Дельта Банк» як іпотекодержателю, обґрунтовуючи позов тим, що 06.12.2007р. між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і [PERSON] був укладений кредитний договір №К-1044801 на суму 80 000 доларів США зі строком повернення кредиту до 03.12.2027р. і сплатою 13,5% річних на споживчі цілі та сторонами було погоджено графік погашення кредиту, в забезпечення якого 13.12.2007р. між тими ж сторонами був укладений договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передав ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Але, відповідач умови кредитного договору не виконував, у зв*язку із чим станом на 10.09.2014р. виникла заборгованість в загальній сумі 1 028 155 грн. 46 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 963 118,32 грн., сума заборгованості за відсотками - 65 037,14 грн., у зв*язку із чим у позивача як іпотекодержателя виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 512-519 , 526, 530536, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 35, 41 Закону України «Про іпотеку». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачем договірних зобов*язань. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також на те, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 09.12.2014р. з [PERSON] вже стягнута кредитна заборгованість за даним кредитним договором в загальній сумі 1 032 365 грн. 10 коп., крім цього, квартира, яка є предметом іпотеки, є постійним місцем проживання відповідача і його родини, в тому числі двох неповнолітніх дітей, іншого нерухомого майна він не має, а тому вважав, що стягнення на предмет іпотеки не може бути здійснено відповідно до правил Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 06.12.2007р. між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і [PERSON] був укладений кредитний договір №К-1044801 на суму 80 000 доларів США зі строком повернення кредиту до 03.12.2027р. і сплатою 13,5% річних на споживчі цілі (а.с. 7-10 - копія кредитного договору, а.с. 16 - копія додаткової угоди) та сторонами було погоджено графік погашення кредиту (а.с. 11-14 - копія графіку). В забезпечення вказаного кредитного договору 13.12.2007р. між тими ж сторонами був укладений договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передав ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с. 17-20, 21 - копія кредитного договору з договором про внесення змін). Як вказувала представник позивача, відповідач умови кредитного договору не виконував, у зв*язку із чим станом на 10.09.2014р. виникла заборгованість в загальній сумі 1 028 155 грн. 46 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 963 118,32 грн., сума заборгованості за відсотками - 65 037,14 грн. (а.с. 22 - розрахунок заборгованості). Доказів в спростування таких обставин справ суду не надано. Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Згідно частини 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов*язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов*язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки… У відповідності до частини 3 цієї ж норми права, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 03.06.2014р. Верховною Радою України було прийнято Закон України №1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Так, ст.1 вказаного вище Закону передбачено про наступне: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов*язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об*єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об*єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. В даному спірному випадку, відповідач [PERSON] отримав споживчий кредит в кредитній установі - резидента України в іноземній валюті, предмет іпотеки - квартира [ADDRESS] є постійним місцем реєстрації та проживання відповідача і його родини, в тому числі двох неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою по формі №3 від 19.01.2015 (а.с. 68), предмет іпотеки має загальну площу 67,8 кв.м., а також відповідач не має у власності іншого нерухомого майна, про що вказано у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.01.2015р. (а.с. 69 - витяг). З наведеної вище сукупності обставин справи вбачається, що на звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] розповсюджується мораторій згідно Закону України №1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р., а тому позовні вимоги на даний час задоволенню не підлягають. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в позові, у зв*язку із існуванням встановленої державою тимчасової заборони на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: dismissed