Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 по 12.06.2015. У 2009 році був зарахований до Одеського державного університету внутрішніх справ (далі по тексту - Університет), поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 10.08.2009 № 124 о/с. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 12.06.2015 № 350 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, наказами МВС від 15.02.2002 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України», від 17.11.2001р №1515 «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції», постановами Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 594 «Про формений одяг працівників міліції», від 29.03.2002р. № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 та Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, на [PERSON] з 01.09.2009 по 29.06.2013 фактично витрачалися бюджетні кошти. Загальна сума, витрачених на навчання [PERSON] за період з 01.09.2009 по 29.06.2013, складає 48 281,98 грн. (сорок вісім тис. двісті вісімдесят одна грн. 98 коп.) Вищевказану суму позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що оскільки відповідач не відпрацював необхідні три роки після закінчення навчання в органах МВС та звільнився за власним бажанням, він повинен відшкодувати витрати на навчання. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він дійсно був вимушений звільниться з органів МВС, оскільки він мав надзвичайне велике навантаження, він не мав можливості працювати за ненормованим графіком. Він також пояснив, що йому було відомо про обовязок відшкодувати витрати за навчання, однак він вважає, що розрахунок витрат занадто великий, та університетом не були витрачені кошти, які зазначені в розрахунку. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON], відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 по 12.06.2015. У 2009 році був зарахований до Одеського державного університету внутрішніх справ (далі по тексту - Університет), поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 10.08.2009 № 124 о/с. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 12.06.2015 № 350 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно з п. 2 «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпечення перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між Університетом, ГУМВСУ в Одеській області та [PERSON], 08.09.2009 було укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (далі по тексту - Договір), копія якого додається. Нормами вказаного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, особа, яка навчалась зобов'язана відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. З зазначеною нормою були також ознайомлені батьки [PERSON], про що свідчать їхня підписи безпосередньо під Договором та під заявою від 28.07.2009р.. Крім того, про даний факт було відомо відповідачу безпосередньо, що він підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті Університет, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 №429 також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов'язків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, наказами МВС від 15.02.2002 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України», від 17.11.2001р №1515 «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції», постановами Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 594 «Про формений одяг працівників міліції», від 29.03.2002р. № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 та Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, на [PERSON] з 01.09.2009 по 29.06.2013 фактично витрачалися бюджетні кошти. Загальна сума, витрачених на навчання [PERSON] за період з 01.09.2009 по 29.06.2013, складає 48 281,98 грн. (сорок вісім тис. двісті вісімдесят одна грн. 98 коп.) Необхідно відзначити, що [PERSON] було достовірно відомо про розмір витрати на навчання, оскільки ним особисто було підписано відповідну довідку. (а.с. 39) Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі викладеного,

Outcome: approved