Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/ н від 21.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладеним Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.6.5. Умов надання банківських послуг (далі - Умов) - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.п. 6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту), оплати винагороди банку. Відповідач зобов'язання по договору належним чином не виконував, станом на 31.10.2013 року має заборгованість 12645,23 грн., що складається з наступного: - 3476,32 грн. - заборгованість за кредитом ; - 6641,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1687,39 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 590,25 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 12645,23 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні 02 06 2015 року представник позивача Хоміч М.А. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Надалі представник позивача Кулічов І.О. надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі, розглянути справу у відсутність представника позивача. Також надали суду письмові пояснення, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 21.12.2007 року [PERSON] надав банку Заяву, в якій клієнтом зазначено та власноруч підписано , що «я ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та тарифами банку. Я виражаю згоду, що ця Заява разом з Умовами надання банківських послуг , правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг». Договір складається з анкети, тарифів та Умов та правил надання банківських послуг. Сторони дійшли згоди по всім істотним умовам договору, за час дії договору , відповідач активно користувався банківським продуктом - карткою із встановленим кредитним лімітом , постійно знімаючи готівку , розраховувався через термінали в магазинах та виконував погашення заборгованості. Згідно умов та правил договору картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Згідно п. 9.3 Умов та Правил «Картрахунки відкриті на невизначений строк». Кредитний ліміт - розмір грошових коштів, наданих Банком Клієнту на строк , та умовах платності та повернення , у вигляді поновлюваної лінії - використання коштів повторно після погашення частини Кредиту можливо. Мінімальний обов'язків платіж - розмір боргових зобов'язань, які щомісячно мають бути сплачені. Даний платіж нараховує як суму нарахованих відсотків так і частину заборгованості по Кредиту. Отже, строк за який кредит вийшов на прострочку має неприривний зв'язок із Мінімальним щомісячним обов'язковим платежем в пам'ятці та заяві клієнта - 7 % від розміру простроченого зобов'язання. Відповідно до наданого із позовом розрахунку. Тобто дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного його виконання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 02 06 2015 року позовні вимоги не визнала. Надалі надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечувала. В судовому засіданні позов не визнала зазначивши про сплин строку позовної давності, про невірне стягнення заборгованості по неустойці відповідно до ст. 549 ЦК України, а також посилається на те, що Умови надання споживчого кредиту, що є у матеріалах справи [PERSON] не підписував. Надала суду заперечення згідно яких, позивач не заперечує факт укладення договору між ним та позивачем, та що він отримав 3500 грн. кредитних коштів на кредитний картковий рахунок. А додані до матеріалів справи умови надання споживчого кредиту фізичним особам не містять будь-яких даних, які б підтверджували їх дію на момент укладання договору . В зв'язку з усім вищевказаним представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 08 02 2016 року не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б / н від 21.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-13). Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п.6.5. Умов надання банківських послуг (далі - Умов) - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.п. 6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту), оплати винагороди банку. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою та Тарифів. 21.12.2007 року [PERSON] надав банку Заяву, в якій клієнтом зазначено та власноруч підписано , що «Я ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та тарифами банку. Я виражаю згоду, що ця Заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг». Тому посилання відповідача в запереченнях на те, що він не був знайомий з умовами надання кредиту, або, що ці умови не діяли на момент укладення договору, суд вважає не обґрунтованими. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач зобов'язання по договору належним чином не виконав, станом на 31.10.2013 року має заборгованість 12645,23 грн., що складається з наступного: - 3476,32 грн. - заборгованість за кредитом ; - 6641,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1687,39 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 590,25 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-7 - розрахунок заборгованості). З метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» назву Банку було змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (а.с. 19 - статут ). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). (ст..258 ЦК України). Згідно зі ст.. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 19.03.14 року у справі № 6-14цс14, висловлена правова позиція, яка полягає в тому, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі, зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. В заяві клієнта від 21.12.2007 року термін дії картки не зазначений; в ході розгляду справи банківська картка суду не надана, що унеможливлює встановити строк її дії. Як вказано позивачем в поясненнях (а.с. 60), строк її дії листопад 2011 року, а отже позивач не пропустив строк звернення до суду з даним позовом. Відповідач же не надав доказів на спростування цієї інформації. Згідно з ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Якщо в договорі кредиту не визначений строк закінчення кредитного договору , то перебіг строку позовної давності , для банку починається з моменту закінчення строку дії картки, а саме 2011 рік. Відповідачем та його представником не доведено, що вони зверталися до банку з вимогою про закриття карткового рахунку після закінчення строку вказаного на кредитній картці. Крім того представник відповідача стверджувала, що підпис на заяві про отримання кредиту не відповідача та просила витребувати оригінал заяви для проведення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 23.09.2015 року було заяву представника відповідача задоволено та витребувано у позивача оригінал заяви - анкети від 21.12.2007 року. Але для проведення вказаної почеркознавчої експертизи необхідні вихідні матеріали, а саме зразки підписів відповідача [PERSON] , представник відповідача неодноразово просила суд відкласти судові засідання в зв'язку з тим, що відповідач проживає в АР Крим та не може приїхати для надання таких зразків. За сплином кількох місяців представник відповідача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача, закінчити розгляд справи без проведення експертизи так як відповідач не зможе приїхати та надати суду зразки свого підпису. Статтями 10, 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник відповідача не скористалася своїм правом довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, тому суд проаналізувавши всі докази по справі, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідачем [PERSON] не виконувалися належним чином умови кредитного договору, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанку» законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Підлягають також стягненню з відповідача на користь банку сплачений ними судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved