Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до\~Лисичанського міського\~суду Луганської\~області з\~позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником житлової будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. В належному позивачу будинку зареєстрована відповідач, яка не мешкає у ньому з жовтня 2020 року та без поважних причин не користується своїм правом проживання, за комунальні послуги не сплачує. Перешкод у користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинить. Реєстрація відповідача не дає позивачу можливості оформити житлову субсидію та належним чином користуватися та розпоряджатися своєю власністю. На підставі викладеного просила визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 07.04.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1813/21 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.19). 17.06.2021 надійшло письмове клопотання від позивача, про розгляд справи за її відсутності (а.с.23). Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована порушенням прав власності позивача внаслідок не проживання відповідача за адресою реєстрації без поважних причин більше встановленого законом строку, протягом якого зберігається жиле приміщення за тимчасово відсутньою особою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором дарування житлового будинку від 12.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу Дергільовою Н.М. за реєстром №1333, власником житла за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Згідно з реєстраційним написом на правовстанволювальному документі зареєстровано в БТІ право власності [PERSON] у реєстрову книку за №І за реєстром №753 16.07.2002 р. Згідно з довідкою про склад сім`ї № 3575 від 15.03.2021, виданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, станом на 15.03.2021 за адресою: буд. [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою від 09.11.2021, виданою керівником вуличного комітету [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , її донька [PERSON] не мешкає з жовтня 2020 року за вказаною адресою. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, яка у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з жовтня 2020 року, тобто понад 1 рік. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved