Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Новоборівської селищної ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини: [PERSON] , стягувати з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі по 1/4 частині їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, щомісячно, починаючи з 17.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дана родина з 2018 року перебуває на обліку як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Батьки дитини ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, не беруть участі у вихованні дитини, не піклуються, не утримують дочку, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Дитина з кінця 2019 року не проживає з батьками, [PERSON] та [PERSON] проживають в будинку, який знаходиться в аварійному стані, в кімнатах цвіль та сирість, дах пошкоджений, електроенергія відключена з 2014 року. Враховуючи вказані обставини позивач вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав, передати дитину органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування та стягувати з відповідачів аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові. Відповідачі подали до суду заяви в яких вказали, що підтримують позовні вимоги про позбавлення їх батьківських прав. В судовому засіданні підтримали заяви, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, не заперечили проти задоволення позову. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Розглянувши позов, дослідивши докази на його обґрунтування, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 04.06.2010 року (а.с. 5). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов від 15.11.2018, 22.11.2018, 23.112018, 09.09.2019, 01.10.2019, 16.03.2020, 26.05.2020 батьками не створені належні умови для виховання та розвитку дочки, санітарний стан будинку незадовільний, повітря в кімнатах затхле, кімнати потребують ремонту, будинок знаходиться в аварійному стані, дах будинку пошкоджений, електроенергія відключена з 2014 року (а.сп.13-18). Згідно рішень виконавчого комітету Новоборівської селищної ради від 30.11.2018 та від 28.10.2019 [PERSON] та [PERSON] суворо попереджали про необхідність забезпечення належного догляду за малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] (а.сп.9,11). Відповідно до листа Хорошівського відділення поліції від 04.05.2020 [PERSON] неодноразово притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП за невиконання обов`язків щодо виховання дитини (а.сп.23). Згідно довідки-характеристики від 09.10.2019 №02/45, виданої Новоборівською селищною радою, [PERSON] зловживає спиртними напоями, в будинку, де вона проживає, анти-санітарні умови проживання, на зауваження не реагує, вихованням та доглядом доньки не займається, веде аморальний спосіб життя. За заявою матері від 09.10.2019 року [PERSON] була влаштована до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» на 6 місяців, де перебувала на повному утриманні. За час перебування дитини в закладі реабілітації батьки всього кілька разів її відвідували: мати - 6 разів, батько - 1раз. Вказане підтверджується довідкою про відвідування №119 від 04.05.2020 (а.сп.24). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоборівської селищної ради, затвердженого рішенням від 26.05.2020, орган опіки та піклування виходячи з інтересів дитини, оскільки батьки фактично самоусунулись від виконання батьків сих обов`язків, не створили належних умов для проживання та повернення дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] (а.с. 3-4). Також в судовому засіданні допитано як свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] - її племінниця проживає разом з нею, оскільки батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не створили належних умов для її проживання та розвитку, підтвердила, що відповідачі зловживають алкогольними напоями. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , не вживають будь-яких заходів, щоб створити належні умови для її виховання та проживання разом з ними, що становить основоположну складову сімейного життя, дитина з ними не проживає, не забезпечують матеріально в необхідному обсязі, визнали позовні вимоги в повному обсязі, що свідчить про їхнє подальше небажання виконувати батьківські обов`язки, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] та передати дочку органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Також згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відтак підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі по 1/4 частині їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, щомісячно, починаючи з 17.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Також рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved