Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Наприкінці березня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що вони є власниками земельних ділянок відповідно площею 0,7854 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4012 та площею 0,6865 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:3703 з цільовим призначенням для колективного садівництва, які знаходяться на території СТ «Бичаки» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказані земельні ділянки межують із земельною ділянкою площею 2,6685 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:1918, яка надана для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та належить Київській міській організації «Українського товариства мисливців і рибалок» (КМО УТМР). У 2004 році на межі земельних ділянок позивачів була збудована залізобетонна огорожа, яка проіснувала до 2018 року без будь-яких територіальних претензій КМО УТМР. Проте, в квітні 2018 року позивачі виявили, що залізобетонний паркан довжиною 141 погонний метр (43 залізобетонних плити марки ЗПБ 30.20 3000?2550?160 та 44 залізобетонних стовпи марки СОГ-3,2), який відмежовував земельні ділянки позивачів від КМО УТМР був повністю зруйнований. В той же час на земельних ділянках позивачів був встановлений новий металевий паркан. Під час встановлення нового паркану КМО УТМР було самовільно захоплено частину земельних ділянок позивачів загальною площею 0,33 га. Позивачі звертались до КМО УТМР з вимогою-претензією про усунення порушень земельного законодавства. Незважаючи на це, КМО УТМР ухиляється від усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та відновлення паркану. У зв`язку з цим, [PERSON] та [PERSON] просять усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, зобов`язавши КМО УТМР за власний рахунок демонтувати металевий паркан, який самовільно встановлений на земельних ділянках з кадастровими номерами 3220881300:04:001:3703 та 3220881300:04:001:4012, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, СТ «Бичаки», та належать на праві приватної власності відповідно [PERSON] та [PERSON] , а також зобов`язати КМО УТМР за власний рахунок відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення шляхом встановлення по межі земельних ділянок з кадастровими номерами 3220881300:04:001:3703 та 3220881300:04:001:1918, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, залізобетонного паркану довжиною 141 погонний метр, що в перерахунку складає 43 залізобетонні плити, марки ЗПБ 30.20 3000?2550?160 та 44 залізобетонні стовпи марки СОГ-3,2. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Представники відповідача [PERSON] та керівник КМО УТМР Ласкаржевський В.М. заперечували проти задоволення пред`явленого позову. В обґрунтування своїх заперечень проти пред`явленого позову пояснили, що КМО УТМР з кінця 1980-х років є землекористувачем земельної ділянки площею 3,00 га, яка знаходиться в межах риболовно-спортивної бази на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області та межує із земельними ділянками позивачів. Також представники відповідача повідомили, що дійсно у 2018 році КМО УТМР було відновлено попередню межу належної їм земельної ділянки відповідно до наявних у організації правовстановлюючих документів. У зв`язку з цим частину паркану позивачів було дійсно демонтовано відповідачем та встановлено новий паркан. Представники відповідача вказали, що КМО УТМР ніколи не відмовлялася від належної їм частини земельної ділянки у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом про визнання недійсним розпорядження органу виконавчої влади, яким з користування КМО УТМР вилучено частину земельної ділянки. Також представниками відповідача було визнано ту обставину, що позивачі на момент вирішення цього спору є належними власниками спірних земельних ділянок, проте не зважаючи на це проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,6865 га, кадастровий номер 3220881300:04:001:3703, а [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,7854 га, кадастровий номер 3220881300:04:001:4012, які надані для ведення колективного садівництва та знаходяться на території СТ «Бичаки» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказані обставини підтверджуються копією державного акту на право приватної власності на землю від 17 грудня 2003 року, виданого на ім`я [PERSON] , копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 травня 2014 року, виданого на ім`я [PERSON] , та копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3211640372018 та № В-3211640352018 від 14 травня 2018 року (а.с.8,9,10-12,13-15). За змістом листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 11 вересня 2018 року про розгляд звернення [PERSON] та [PERSON] щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:001:1918, яка розташована в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та перебуває у користуванні КМО УТМР, встановлено, що згідно проведених заходів контролю фактичні межові знаки земельної ділянки площею 2,6685 га, кадастровий номер 3220881300:04:001:1918, яка належить КМО УТМР, не відповідають відомостям із Державного земельного кадастру. Площа накладення складає 0,33 га (а.с.20-21). У зв`язку з виявленими порушеннями 20 вересня 2018 року відносно керівника КМО УТМР [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП, а згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 24 вересня 2018 року останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 гривень. 25 вересня 2018 року керівнику КМО УТМР Ласкаржевському В.М. видано припис про усунення виявлених порушень земельного законодавства у частині, що стосується накладення меж земельної ділянки відповідача на межі земельних ділянок позивачів. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року у задоволенні позову [PERSON] до ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення від 24 вересня 2018 року, відмовлено (а.с.21-22). Крім цього, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовної заяви КМО УТМР до ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування припису №473-ДК/0060Пр/03/01-18 від 25 серпня 2018 року (а.с.23-25). Таким чином, судом встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок, які на праві власності належать позивачам, площа накладення становить 0,33 га. Дана обставина підтверджуються копією листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 11 вересня 2018 року, копією постанови Святошинського райсуду м. Києва від 06 грудня 2018 року, копією рішення Окружного адмінсуду міста Києва від 25 квітня 2019 року, копією зведеного інвентаризаційного плану земельних ділянок з кадастровими номерами 3220881300:04:001:1918, 3220881300:04:001:3703 та 3220881300:04:001:4012, виконаного сертифікованим інженером-геодезистом [PERSON] ПП «Землемір 2010» (а.с.16). 29 серпня 2019 року Управлінням контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Київській області складено акт обстеження земельної ділянки №686-ДК/47/АО/10/01-19, а 04 вересня 2019 року складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від №686-ДК/466/АП/10/01-19 (а.с.27-28,29-30). Зі змісту яких вбачається, що керівником КМО УТМР Ласкаржевським В.М. вимоги повторного припису від 19 липня 2019 року №362-ДК/0069Пр/03/01-19 про усунення виявлених порушень земельного законодавства також не виконано, площа самовільно зайнятої земельної ділянки складає 0,33 га. З огляду на досліджені у судовому засіданні письмові докази судом встановлено факт протиправного зайняття КМО УТМР земельних ділянок належних позивачам, площа накладення яких складає 0,33 га. Судом також враховується той факт, що представником відповідача [PERSON] у судовому засіданні визнано факт знесення відповідачем залізобетонного паркану, який відмежовував земельну ділянку КМО УТМР з кадастровим номером 3220881300:04:001:1918 від належних позивачам земельних ділянок з кадастровими номерами 3220881300:04:001:3703 та 3220881300:04:001:4012 та встановлення нового металевого паркану по колись існуючій межі. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків нанесених власнику зруйнованої огорожі, що розташована на земельній ділянці за адресою: Київська область, Бориспільський район, в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради, СТ «Бичаки», виконаного ПП «Авто-Експрес», розмір матеріального збитку для відновлення зруйнованої залізобетонної огорожі, загальна довжина якої складає 141 погонний метр або в перерахунку: 43 залізобетонні плити марки ЗПБ 30.20 3000?2550?160, та 44 залізобетонних стовпи, марки СОГ-3,2, становить 211385 грн. (а.с.31-43). У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до п.г) ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для користування стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи ту обставину, що судом встановлено факт самовільного зайняття КМО УТМР частини належних позивачам на праві приватної власності земельних ділянок загальною площею 0,33 га. Тому суд погоджується із обраним позивачами способом захисту порушених прав. У зв`язку з цим КМО УТМР слід зобов`язати усунути позивачам перешкоди у користуванні земельними ділянками, зобов`язавши за власний рахунок демонтувати встановлений на спірних земельних ділянках паркан та встановити по межі земельних ділянок [PERSON] та КМО УТМР залізобетонний паркан довжиною 141 погонний метр (43 залізобетонні плити та 44 залізобетонних стовпа), який існував до порушення прав позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved