Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19.05.2008 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-28971-190508, відповідно до умов якого позивачем було відкрито відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 6000,00 грн. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалась щомісяця в строки, визначені кредитним договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, сплачувати проценти та всю суму пені та процентів за користування кредитом. Проте [PERSON] порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 18057,37 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що підтримує викладенні у позовній заяві вимоги, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що вона не заперечує наявність заборгованості, проте вважає, що позивачем при здійсненні розрахунку суми заборгованості, не були враховані, здійснені нею платежі від 17.12.2014 на суму 800,00 грн. та від 23.01.2015 на суму 500,00 грн., що могло призвести до неправильного розрахунку суми боргу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 19.05.2008 між позивачем та [PERSON] було укладено договір №008-28971-190508 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого позивачем було надано [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 6 000,00 грн. Відповідач зобов'язалась щомісяця в строки, визначені кредитним договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, сплачувати проценти та всю суму пені, та процентів за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підтвердження розміру заборгованості, позивач надав розрахунок суми боргу, здійснений автоматизовано. Згідно вказаного розрахунку заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 31.07.2015 становить 18057,37 грн., а саме: 8002,37 грн. - тіло кредиту; 4494,01 грн. - прострочене тіло кредиту; 5560,99 грн. - заборгованість за відсотками. Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором відповідач не заперечувала, а тому дана обставина в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Разом з тим, заперечуючи проти позову, позивач посилалась на можливу невідповідність розрахунку суми заборгованості з огляду на неврахування позивачем, здійснених нею платежів від 17.12.2014 на суму 800,00 грн. та від 23.01.2015 на суму 500,00 грн. З цього приводу суд зазначає таке. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Передбачений цією нормою процесуального права принцип змагальності сторін знайшов своє відображення також у положеннях ст. 60 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. З наведених норм процесуального права вбачається, що як правило, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, самостійно збирають та подають докази до суду. Однак, у випадках, коли для отримання доказів необхідні спеціальні знання правомірним способом одержання необхідних доказів є звернення до суду з заявою про призначення експертизи. Призначення експертизи за заявою осіб, які беруть участь у справі, є обов'язком суду. Проте з власної ініціативи суд призначати експертизу не має права. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконала свого обов'язку довести ті обставини, на які вони посилалися як на підставу своїх заперечень, зокрема не надала суду належні докази, які спростовують невідповідність суми заборгованості сумі, визначеної позивачем у розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, зокрема висновок експерта, хоча суд неодноразово роз'яснював відповідачу її право заявити клопотання про проведення у справі експертизи для встановлення відповідності суми боргу, визначеному в розрахунку заборгованості позивача, умовам кредитного договору з урахуванням, здійснених відповідачем платежів на виконання кредитного договору, оскільки для цього потрібні спеціальні знання. Проте відповідач таким своїм право не скористалась. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору від 19.05.2008 № 008-28971-190508 отримала кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 6000,00 грн., але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору, що призвело до виникнення заборгованості станом на 31.07.2015 у розмірі 18057,37 грн. Враховуючи те, що п. 2.3 та п. 2.4 кредитного договору встановлено обов'язок позичальника сплачувати позивачу проценти за користування кредитною лінією та овердрафтом, а проценти за користування цими коштами нараховуються банком щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору та статті 1048 ЦК України. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved