Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов позивач вказала, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку. У належному їй будинку зареєстровані відповідачі - зять [PERSON] , який з травня 2014 року в будинку не проживає, онук - [PERSON] , онука - [PERSON] , які також в ньому не проживають з 2013 року. Реєстрація у будинку відповідачів, які не сплачують комунальні послуги та не несуть інших витрат по утриманню будинку, створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном, що змусило її звернутись з цією позовною заявою до суду. До початку судового розгляду позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі про час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причин неявки не повідомили, відзив на позов у встановлений судом строк не надали, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідачів за наявними у ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на підставі договору дарування житлового будинку від 20.02.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 357 від 13.03.2003 серії ВАС № 983191. Також, наведені вище обставини підтверджуються: копією паспорта позивача [PERSON] , де вказане місце її реєстрації та проживання; домовою книгою за вказаною адресою, актом обстеження житлової будівлі та довідкою з місця проживання (про склад сім`ї), згідно яких підтверджується, що у будинку крім позивача, зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, з травня 2014 року [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] з грудня 2013 року, за даною адресою не проживають, що також підтверджується відповідним актом від 26.09.2019. Частина 1 ст. 401 ЦК України передбачає, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі [PERSON] з 24.02.2003, [PERSON] з 05.09.2012 та [PERSON] з 01.07.2008 зареєстровані в будинку за адресою: [ADDRESS] , але вже щонайменше 7 років в ньому не проживають. За таких обставин позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved