Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Дніпро» звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арештів та розшуків, який у грудні 2015 року уточнив та просив зняти арешти та розшуки із рухомого майна, а саме автомобіля: Марки: MITSUBISHI; Модель: L 200; Рік випуску: 2008; Номер кузова: MMBJNKBU08D035699; Держ.реєстр.номер: BH3627BT, що належить на праві власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса місця проживання: 68091, вул. Степова, буд. 181, смт. Олександрівка, м. Іллічівськ, Одеська обл., які накладено 23.12.2011 постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №30481979, а також арешти та розшуки, які накладено: під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню №32152936, яке відкрито 12.04.2012, по виконавчому провадженню №35384824, яке відкрито 20.11.2012, по виконавчому провадженню №37213706 (зведене ВП - №42599962), яке відкрито 26.03.2013, по виконавчому провадженню №38353937 (зведене ВП - №42599962), яке відкрито 06.06.2013, по виконавчому провадженню №40545441 (зведене ВП - №42599962), яке відкрито 04.11.2013, по виконавчому провадженню №630337, яке відкрито 13.12.2004, по виконавчому провадженню №27143488, яке відкрито 16.06.2011, по виконавчому провадженню №35984770, яке відкрито 15.01.2013, а також постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження винесені 23.12.2011, 22.08.2012; розшук від 11.11.2011 року, заборону реєстрації 23.12.2011 року, заборону реєстрації від 22.08.2012 року, розшук від 23.08.2012 року, заборону реєстрації від 14.04.2011 року, заборону реєстрації від 21.11.2011 року, розшук від 15.07.2011 року, розшук від 11.11.2011, розшук від 15.02.2012 року, розшук від 24.04.2012 року, арешт від 18.04.2013 року, арешт від 22.07.2013 року. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 16.04.2008 року між ними, ПАТ «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] було укладено договір застави № 160408-З/1, згідно із яким належне останньому майно, а саме автомобіль: марки MITSUBISHI, модель L 200, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер BH 3627 BT було передано в заставу заставодержателю, у якості забезпечення виконання умов за кредитним договором. [PERSON] не виконав основного зобовязання, яке у нього виникло на підставі кредитного договору, а тому банк набув право на звернення стягнення на предмет застави та використав своє право на звернення стягнення на предмет застави, шляхом звернення з позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. 22.07.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, відповідно до якого позов ПАТ «[PERSON] Дніпро» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, шляхом його продажу будь-яким особам від імені [PERSON] було задоволено у повному обсязі. Однак, рішення суду реалізувати так і не вдалося, оскільки стало відомо, що державними виконавцями Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області під час здійснення виконавчих дій по відношенню до заставодавця по виконавчих провадженнях: №30481979 дата відкриття 23.12.2011, №32152936 дата відкриття 12.04.2012, №35384824 дата відкриття 20.11.2012, №37213706 (зведене ВП - №42599962) дата відкриття 26.03.2013, №38353937 (зведене ВП - №42599962), дата відкриття 06.06.2013, №40545441 (зведене ВП - №42599962), дата відкриття 04.11.2013, №630337 дата відкриття 13.12.2004, №27143488, дата відкриття 16.06.2011, №35984770, дата відкриття 15.01.2013, були винесені постанови, якими накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а також постанови про оголошення в розшук, також постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження винесені 23.12.2011 року, 22.08.2012 року; розшук від 11.11.2011 року, заборону реєстрації 23.12.2011 року, заборону реєстрації від 22.08.2012 року, розшук від 23.08.2012 року, заборону реєстрації від 14.04.2011 року, заборону реєстрації від 21.11.2011 року, розшук від 15.07.2011 року, розшук від 11.11.2011 року, розшук від 15.02.2012 року, розшук від 24.04.2012 року, арешт від 18.04.2013 року, арешт від 22.07.2013 року. Таким чином державними виконавцями вище вказаного [PERSON] ДВС вчинено дії щодо звернення стягнення на майно, що перебуває в заставі у ПАТ «[PERSON] Дніпро» та на яке було звернено стягнення згідно рішення суду від 22.07.2011 року. Наявність вище викладених обставин позбавляє можливості ПАТ «[PERSON] Дніпро» скористатися визначеними законом правами та привести до виконання рішення суду, у зв'язку із чим останній змушений звертатися до суду за їх захистом. У звязку з цим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Дніпро» за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник відповідача [PERSON] державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду. Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішень. У судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 23.12.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 30481979 накладено арешти та розшуки на рухоме майно, а саме автомобіль марки MITSUBISHI, модель L 200, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер BH 3627 BT, що належить на праві власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса місця проживання: 68091, вул. Степова, буд. 181, смт. Олександрівка, м. Іллічівськ, Одеська обл., а також арешти та розшуки, накладені: під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 32152936, яке відкрито 12.04.2012 року, по виконавчому провадженню № 35384824, яке відкрито 20.11.2012 року, по виконавчому провадженню № 37213706 (зведене ВП - №42599962), яке відкрито 26.03.2013 року, по виконавчому провадженню №38353937 (зведене ВП - № 42599962), яке відкрито 06.06.2013 року, по виконавчому провадженню № 40545441 (зведене ВП - № 42599962), яке відкрито 04.11.2013 року, по виконавчому провадженню № 630337, яке відкрито 13.12.2004 року, по виконавчому провадженню № 27143488, яке відкрито 16.06.2011 року, по виконавчому провадженню № 35984770, яке відкрито 15.01.2013 року, а також постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження винесені 23.12.2011 року, 22.08.2012 року; розшук від 11.11.2011 року, заборону реєстрації 23.12.2011 року, заборону реєстрації від 22.08.2012 року, розшук від 23.08.2012 року, заборону реєстрації від 14.04.2011 року, заборону реєстрації від 21.11.2011 року, розшук від 15.07.2011 року, розшук від 11.11.2011 року, розшук від 15.02.2012 року, розшук від 24.04.2012 року, арешт від 18.04.2013 року, арешт від 22.07.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «[PERSON] Дніпро», що в подальшому рішенням Загальних зборів акціонерів від 28 травня 2009 року змінив тип Банку з «Закритого акціонерного товариства» на «Публічне акціонерне товариство», а у звязку зі зміною типу Банком змінено найменування з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «[PERSON] Дніпро» на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Дніпро» та [PERSON] було укладено договір застави № 160408-З/1, згідно із яким належне останньому майно, а саме автомобіль: марки MITSUBISHI, модель L 200, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер BH3627BT було передано в заставу банку [PERSON] акціонерному товариству «[PERSON] Дніпро», у якості забезпечення виконання умов за Кредитним договором № 160408-АК/1 від 16 квітня 2008 року. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право за рахунок заставленого майна задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Право звернення стягнення на предмет застави Заставодержатель, відповідно до 589 ЦК України набуває у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. [PERSON] не виконав основного зобовязання, яке у нього виникло на підставі кредитного договору, а тому ПАТ «[PERSON] Дніпро» набув право на звернення стягнення на предмет застави, а тому використав своє право на звернення стягнення на предмет застави, шляхом звернення з позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Так, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2011 року звернуто стягнення на предмет застави за договором застави № 160408-З/1 від 16 квітня 2008 року, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель L 200, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер BH 3627 BT, що належить на праві власності [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса місця проживання: 68091, вул. Степова, буд. 181, смт. Олександрівка, м. Іллічівськ, Одеська область, для погашення заборгованості перед ПАТ «[PERSON] Дніпро» за кредитним договором № 160408-АК/1 від 16 квітня 2008 року в сумі 209898 грн. 03 коп., надавши ПАТ «[PERSON] Дніпро» право продажу автомобіля будь-якій особі покупцю, з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу, з наданням ПАТ «[PERSON] Дніпро» права зняття автомобіля з обліку в органах УДАІ ГУМВС України в Одеській області за заявою Банку, з наданням ПАТ «[PERSON] Дніпро» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля; стягнуто в [PERSON] судовий збір у розмірі 1820 грн. Однак, рішення суду ПАТ «[PERSON] Дніпро» реалізувати так і не вдалося, оскільки стало відомо, що державними виконавцями Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області під час здійснення виконавчих дій по відношенню до заставодавця по виконавчих провадженнях: №30481979 дата відкриття 23.12.2011 року, №32152936 дата відкриття 12.04.2012 року, №35384824 дата відкриття 20.11.2012 року, №37213706 (зведене ВП - №42599962) дата відкриття 26.03.2013 року, №38353937 (зведене ВП - №42599962), дата відкриття 06.06.2013 року, №40545441 (зведене ВП - №42599962), дата відкриття 04.11.2013 року, №630337 дата відкриття 13.12.2004 року, №27143488, дата відкриття 16.06.2011 року, №35984770, дата відкриття 15.01.2013 року, були винесені постанови, якими накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а також постанови про оголошення в розшук, також постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження винесені 23.12.2011 року, 22.08.2012 року; розшук від 11.11.2011 року, заборону реєстрації 23.12.2011 року, заборону реєстрації від 22.08.2012 року, розшук від 23.08.2012 року, заборону реєстрації від 14.04.2011 року, заборону реєстрації від 21.11.2011 року, розшук від 15.07.2011 року, розшук від 11.11.2011 року, розшук від 15.02.2012 року, розшук від 24.04.2012 року, арешт від 18.04.2013 року, арешт від 22.07.2013 року. Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника є діями щодо звернення на нього стягнення. Таким чином державними виконавцями Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області вчинено дії щодо звернення стягнення на майно, що перебуває в заставі у ПАТ «[PERSON] Дніпро» та на яке було звернено стягнення згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2011 року. Згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. За відсутності підстав, передбачених вище вказаною статтею, стягнення на майно боржника, яке перебуває у заставі ПАТ «[PERSON] Дніпро», у тому числі накладення на нього арештів, для задоволення потреб інших кредиторів, які не є заставодержателями - є не лише порушенням прав ПАТ «[PERSON] Дніпро», а й порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Наявність вище викладених обставин позбавляє можливості ПАТ «[PERSON] Дніпро» скористатися визначеними законом правами та привести до виконання рішення суду, у зв'язку із чим останній змушений звертатися до суду за їх захистом. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, ПАТ «[PERSON] Дніпро» має намір задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету застави, а саме автомобіля марки MITSUBISHI, модель L 200, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер BH 3627 BT, проте дане право обмежене, через накладені арешти [PERSON] державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно з ч.1-4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Згідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», встановлено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог\~\~кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Згідно, з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позови про зняття арешту з майна, відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, пред'являються за місцем знаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до Довідки про місцезнаходження майна від 21.09.2015 року вище вказаний автомобіль знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне по вул. Магістральній, буд. 34, а тому даний позов підлягає розгляду у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області. Таким чином, аналізуючи наведене, доводи позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арештів та розшуків є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved