Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

ПАТ КБ «Альфа Банк» м. Київ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, зазначивши, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в свою чергу відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 0101/0608/88-148 від 20.06.2008 року на користь ПАТ «Альфа-Банк». Згідно договору № 0101/0608/88-148 від 20.06.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», було укладено кредитний договір відповідно до якого ВАТ «Сведбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 50000,00 дол. США зі сплатою 12,5 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення до 19.06.2018 року. 20.06.2008 року між сторонами було укладено Іпотечний договір № 0101/0608/88-148-Z-1, згідно умов якого в якості забезпечення зобов'язання за Кредитним договором від 20.06.2008 року було надано нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Однак боржником не виконано зобов'язання згідно кредитного договору, в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0101/0608/88-148 від 20.06.2008 року, яка станом на 10.03.2014 року становить 229205,11 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру[ADDRESS], що належить відповідачу на підставі права власності, шляхом проведення прилюдних торгів. Представник позивача, Овчарук А.С. який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, взявши до уваги позицію учасників судового розгляду, встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного Договору № 0101/0608/88-148 від 20.06.2008 року та Договорів про внесення змін і доповнень № 1 та № 2 до Кредитного договору № 0101/0608/88-148 від 20.06.2008, Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 50000,00 дол. США, на споживчі цілі, на строк з 20 червня 2008 р. по 19 червня 2023 року, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання виступає іпотека: трьохкімнатна квартира [ADDRESS] (а. с. 17-35). Зміст Договору іпотеки № 0101/0608/88-148-Z-01, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» як Іпотекодержателем та [PERSON] як Іпотекодавцем 20.06.2008 року та Договору про внесення змін і доповнень № 1 від 17.04.2009 р., вказує, що Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку квартиру [ADDRESS], в забезпечення взятих на себе зобов'язань згідно Договору № 0101/0608/88-148 від 20.08.2008 року, за умовами яких Іпотекодавець зобов'язаний повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 50 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 19.06.2023 року. (а.с. 40,41). Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 19251992 від 20.06.2008 року зазначає про наявність обтяження у виді заборони на нерухоме майно, накладене на квартиру [ADDRESS], підстава обтяження - договір іпотеки від 20.06.2008. Обтяження зареєстроване 20.06.2008 року. Власник квартири: [PERSON] (а.с. 42). Копія договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року та виписка з Додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року зазначають, що ПАТ «Альфа-Банк» купив та прийняв, а ПАТ «Дельта Банк» продав (відступив) право вимоги, яке випливає із кредитного договору № 0101/0608/88-148 від 20.06.2008 року та іпотечного договору № 0101/0608/88-148-Z-1 від 20.06.2008 року.(а.с. 9-16). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 0101/0608/88-148 від 20.08.2008 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» станом на 10.03.2014 року становить 24414,95 дол. США, а з врахуванням офіційного курсу валют до гривні згідно відомостей НБУ на 10.03.2014, який становить 9,3879 грн. за дол. США, заборгованість становить - 229205,11 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 219709,53 грн.; заборгованість по відсотках в сумі 9145,22 грн.; заборгованість по пені сумі 350,36 грн. ( а. с. 43). Зміст повідомлення про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 0101/0608/88-148 від 20.08.2008року, оплаченого на Укрпошті 08.04.2014 року, вказує, що відповідачу було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору (а. с. 44). Відповідно до реєстру № 211 рекомендованих поштових відправлень, що пересилаються в межах України від 07 квітня 2014 року, зазначається, що [PERSON] було направлено повідомлення на адресу: [ADDRESS] (а.с. 45). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з норми ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норма ч.1 ст. 575 ЦК України зазначає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Зміст ст. 7 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» прописує, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону, при цьому зазначається, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Зміст ст. 35 Закону України «Про іпотеку» зазначає про необхідність надсилання іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання, однак, ч.2 даної статті прописує, що відповідні обставини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За даних обставин, врахувавши, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання згідно укладеного кредитного Договору № 0101/0608/88-148 від 20.08.2008 року, право вимоги за яким набув позивач, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього та необхідності їх відновлення, з огляду на те, що відповідні кредитні зобов'язання були забезпеченні іпотекою шляхом укладання іпотечного договору, право вимоги за яким також було набуте у спосіб передбачений законом позивачем, в силу чого останній має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому суд вважає, що позов є обгрунтований, в силу чого підлягає до задоволення з визначенням суми заборгованості відповідача з врахуванням офіційного курсу долара США станом на 10.03.2014 року.

Outcome: approved