Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.12.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 400, 00 (одна тисяча чотириста грн 00 к.) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 05.11.2017 р. внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість по кредиту в сумі 53 366, 31 (пятдесят три тисячі триста шістдесят шість грн 31 к.) грн, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечив (а.с. 39). Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 50). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача. За правилами ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до п. 11 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Згідно укладеного договору № б/н від 31.12.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 400, 00 (одна тисяча чотириста грн 00 к.) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до укладеного договору та розрахунків заборгованості така складає: 53 366, 31 (пятдесят три тисячі триста шістдесят шість грн 31 к.) грн, з яких: 2 155, 64 (дві тисячі сто пятдесят пять грн 64 к.) грн заборгованість за кредитом; 43 893, 23 (сорок три тисячі вісімсот девяносто три грн 23 к.) грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 300, 00 (чотири тисячі триста грн 00 к.) грн заборгованість за пенею та комісією; 500, 00 (пятсот грн 00 к.) грн - штраф (фіксована частина); 2 517, 44 (дві тисячі пятсот сімнадцять грн 44 к.) грн - штраф (процентна складова) (а.с. 4-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути банку та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин позов є обгрунтованим. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved