Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

ПАТ Альфа-Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 484 952,60 грн. і понесені судові витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2012 року між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа-Банк укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, у тому числі за кредитним договором №0501/0808/71-192 від 21.08.2008 року. Згідно кредитного договору №0501/0808/71-192 від 21.08.2008 року відповідачеві [PERSON] було надано кредит у розмірі 30 000 доларів США на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком погашення заборгованості. З метою забезпечення своєчасного повернення наданих кредитних коштів, а також відсотків за користування ними 21.08.2008 року між ВАТ Сведбанк та [PERSON] укладено договір поруки №0501/0808/71-192-Р-1, між ВАТ Сведбанк та [PERSON] укладено договір поруки №0501/0808/71-192-Р-2, між ВАТ Сведбанк та [PERSON] укладено договір поруки №0501/0808/71-192-Р-3. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кошти у розмірі 30 000,00 доларів США. Однак, відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 10.05.2015 року заборгованість перед банком становить 484 952,60 грн., з яких 463 726,38 грн. - сума заборгованості за кредитом; 19312,09 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1914,13 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив зменшити розмір пені та пояснив, що грошові кошти йому надавались банком на придбання квартири у гривні, а не в доларах США. Вважає, що первинний кредитор не мав права видавати кредит в іноземній валюті через відсутність у нього генеральної ліцензії НБУ. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки не отримувала вимогу банку про дострокове повернення кредиту. Також пояснила, що підписувала договір поруки, однак, не підписувала договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору та договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки, тобто, не надавала згоду на збільшення обсягу відповідальності. При цьому, не заперечує, що зазначені договори є дійсними та вимоги про визнання їх недійсними не заявлялись. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 21.08.2008 року між ВАТ Сведбанк та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №0501/0808/71-192, згідно умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 30 000 доларів США на строк з 21.08.2008 року по 20.08.2037 року зі сплатою 12,5 % відсотків річних за користування кредитними коштами (а.с.19-26). Позивачем виконано зобов'язання та надано кредит у сумі 30 000 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №3026436/0229 від 21.08.2008 року (а.с.188). 22.05.2012 року між ПАТ Сведбанк та [PERSON] укладено договори про внесення змін і доповнень №1 та №2 до кредитного договору №0501/0808/71-192 від 21.08.2008 року (а.с.27-32). 25.05.2012 року між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.10, 118-150). 15.06.2012 року між ПАТ Дельта Банк та ПАТ Альфа Банк укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.11-18, 70-83). Відповідно до статуту ПАТ Альфа-Банк є правонаступником ЗАТ Альфа-Банк (а.с.6-7). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором та не сплачував своєчасно кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 10.05.2015 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 23 402,27 доларів США, що становить 484 952,60 гривень, з яких 22377,96 доларів США, що становить 463 726,38 гривень - сума заборгованості за кредитом; 931,94 доларів США, що становить 19 312,09 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 92,37 доларів США, що становить 1 914,13 гривень - заборгованість по пені, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.50, 158-159), випискою по особовим рахункам (а.с.160-187) та не спростовано відповідачами. Зобов'язання за кредитним договором №0501/0808/71-192 від 21.08.2008 року забезпечено договором поруки №0501/0808/71-192-Р-1 від 21.08.2008 року, укладеним між ПАТ Сведбанк, відповідачем [PERSON] та [PERSON], яка згідно п.2 договору несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання у повному обємі всім належним на праві власності майном та грошовими коштами (а.с.38). 22.05.2012 року укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до зазначеного договору поруки (а.с.39). Також зобов'язання за кредитним договором №0501/0808/71-192 від 21.08.2008 року забезпечено договором поруки №0501/0808/71-192-Р-2 від 21.08.2008 року, укладеним між ПАТ Сведбанк, відповідачем [PERSON] та [PERSON], який згідно п.2 договору несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання у повному обємі всім належним на праві власності майном та грошовими коштами (а.с.42). 22.05.2012 року укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до зазначеного договору поруки (а.с.43). Крім того, зобов'язання за кредитним договором №0501/0808/71-192 від 21.08.2008 року забезпечено договором поруки №0501/0808/71-192-Р-3 від 21.08.2008 року, укладеним між ПАТ Сведбанк, відповідачем [PERSON] та [PERSON], яка згідно п.2 договору несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання у повному об'ємі всім належним на праві власності майном та грошовими коштами (а.с.46). 22.05.2012 року укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до зазначеного договору поруки (а.с.47). Враховуючи, що відповідач [PERSON] підтвердила, що була присутня під час укладення кредитного договору та підписувала його, укладала і підписувала договір поруки та нею не оспорюються у встановленому порядку договори про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору та №1 до договору поруки, які є чинними, тому судом було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Однак, як вбачається з п.4 договору поруки №0501/0808/71-192-Р-3 від 21.08.2008 року у разі невиконання позичальником умов основного зобовязання в строк поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобовязання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом десяти календарних днів з моменту отримання поручителем надісланої банком письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобовязань, передбачених основним зобовязанням, надісланою банком за адресою, зазначеною у реквізитах поручителя в цьому договорі. 20.05.2015 року ПАТ Альфа-Банк поручителям направлено вимогу про дострокове повернення кредиту у звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору №0501/0808/71-192 від 21.08.2008 року (а.с.51). При цьому, як у вимозі, так і в реєстрі №317 рекомендованих поштових відправлень (а.с.52) адреса відповідача [PERSON] зазначена невірно, тобто, докази надіслання поручителю [PERSON] письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобовязань та отримання нею надісланої банком письмової вимоги відсутні, що не оспорюється представником позивача. Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Так, відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому, зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. У разі ж укладення кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання положення ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобовязання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Таким чином, оскільки позивачем укладені окремі договори поруки з відповідачами, тому ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-35цс15. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] заявив про зменшення пені, тому, враховуючи його скрутний матеріальний стан у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial