Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить: в рахунок погашення заборгованості відповідача перед ПАТ «ВіЕйБі банк» за Кредитним договором № 8/08 від 07.02.2008 року в розмірі 331232,92 грн. звернути стягнення на належний йому на праві власності предмет іпотеки - літ. А - будинок, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., літ. Б - сарай, літ. Б? - літню кухню, літ. б - прибудову, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. У - вбиральню, № - огорожу, розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому ніж звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні у містах Києві Севастополі державні адміністрації, акредитовані суб'єкти та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - літ.А - будинок загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м, літ. Б - сарай, літ. Б1 - літню кухню, літ. Б - прибудовю, літ. В -гараж, літ. Г - сарай, літ. У - вбиральню, № - огорожу, розташовані за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS] що є власністю іпотекодавця, за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.02.2008 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (18 травня 2010 року відбулася зміна найменування на ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») згідно Кредитного договору 8/08 надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 15000 доларів США, строком користування до 07 лютого 2018 року, на споживчі потреби. 07 лютого 2008 року дружино відповідача -[PERSON] надана письмова згода на отримання її чоловіком кредиту та письмова нотаріально посвідчена згода на підписання договору іпотеки. В якості забезпечення виконання зобов'язання 07 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу за р. № 288. Предметом іпотеки згідно іпотечного договору є нерухоме майно: літ. А - будинок, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., літ. Б - сарай, літ. Б1 літня кухня, літ. Б - прибудова, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. У - вбиральня, № огорожа, розташовані за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS] та належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.07.2005 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзя О. Б. за реєстровим № 3716, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 15.07.2005 року за № 714074, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16784861, виданий Державним комунальним підприємством «Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.11.2007 року, Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16784879, виданий ДКП «Роменське МБТІ» 24.11.2007 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого головою Роменської міської ради 20.12.2007 року. У зв'язку з неналежним виконанням обов'язків за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 10.05.2016 року складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4819,96 доларів США, заборгованості за відсотками - 7741,21 доларів США, штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 11448,22 грн. В перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,162672 грн. за один долар США станом на 10.05.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 316072,60 грн. У зв'язку з цим просять в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги просять задовольнити. При цьому також повідомлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 22.02.2016 року № 213 про продовження строків здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки до 19.03.2018 року (а.с.137-138). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації (а.с.132 зв.), про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 07 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/08, відповідно до якого [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти в сумі 15000 доларів США на споживчі потреби. За користування кредитним коштами встановлена плата 14 % річних. Кредитні кошти надані строком до 07.02.2018 року (а.с.10-14). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 07 лютого 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О. П., за яким в іпотеку банку було передано: нерухоме майно: літ. А - будинок загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., літ. Б - сарай, літ. Б1 - літня кухня, літ. б - прибудова, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. У - вбиральня, № огорожа, розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS] 16 (а.с. 17-21). Встановлено, що позичальник [PERSON] перестав належно виконувати свої зобов'язання за кредитним договором № 8/08 від 07.02.2008 року, у зв'язку з чим у нього на виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4819,96 доларів США, заборгованості за відсотками - 7741,21 доларів США, штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 11448,22 грн. В перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,162672 грн. за один долар США станом на 10.05.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 316072,60 грн. (а.с.8-9). Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності якщо інше не встановлено цим Законом. Матеріалами справи підтверджується, що предмет іпотеки відповідає зазначеним ознакам, тобто належить відповідачу [PERSON] на праві власності, може бути ним відчужений і зареєстрований у встановленому порядку як окремий об'єкт права власності. За законом та іпотечним договором (п.7.2) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі і за рішенням суду. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Разом з тим діючим законодавством передбачено, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом позасудового застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку». При цьому, вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу. Звертаючись до суду з позовом, банк просив визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку». Отже, суд визначає спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, яка буде визначатись за експертною оцінкою на момент передачі його на реалізацію. Враховуючи зазначені вище норми Закону та обставини справи, суд приходить до висновку, що через неналежне виконання відповідачем свого основного зобов'язання за кредитним договором, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, 07 червня 2014 року набув чинності Закон України від 03 червня 2014 року N1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з підпунктом 1 пункту 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України від 2 жовтня 1992 року N2654-XII «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України від 05 червня 2003 року N898-IV «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна площа його не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Виходячи з положень ст.3 вказаного Закону він має тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. В цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини 1 статті 263 ЦК України). Встановлений Законом мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року (справа № 6-46цс15). Враховуючи викладене, рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved