Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Орган опіки та піклування Дубенської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач понад п»ять років ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні сина, не дає коштів на його утримання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши представлені докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір»ю малолітнього [PERSON], а відповідач - батьком дитини. Після розірвання шлюбу відповідач протягом шести років жодного разу не спілкувався з сином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази, аналогічні показам свідка [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.2002 року, виданого відділом РАГС Тернопільського управління юстиції [PERSON] народився [INFO], його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 липня 2009 року ( а.с.9). Згідно письмогово висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 13.05.2016 року за № 2067/05-02-29/16 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.4-5). З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 10.05.2016 року вбачається, що [PERSON] виховує сама малолітнього сина [PERSON] (а.с.15). З розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа Дубенського міськрайонного суду № 559/1739/13-ц від 15.11.2013 року про стягнення з [PERSON] аліментів на корить [PERSON] вбачається, що станом на 01.05.2016 року заборгованість відповідача по аліментах становить 27866, 67 грн. ( а.с.17). З повідомлення завамбулаторії №3 ЦПМСД від 10.05.2016 року вбачається, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку в амбулаторії № 3 ЦПМСД. Протягом останніх двох років хлопчик звертався в амбулаторію разом з мамою ( а.18). Згідно повідомлення директора Дубенської загальосвітньої школи І-ІІ ступенів № 1 від 10.05.2016 року №104 вбачається, що малолітній [PERSON] навчається в 7-А класі. За роки навчання батько дитини школу не відвідував. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази у їх сукупності суд вважає доведеним факт умисного ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зокрема, маючи реальну можливість, відповідач не спілкується із сином, не цікавився його життям, фізичним та духовним розвитком, не проявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не приймає жодної участі у його вихованні, не проявляє батьківської турботи та любові, не надає матеріальної допомоги. Відтак, зважаючи на поведінку батька стосовно сина суд вважає, що позбавлення батьківських прав є для [PERSON] саме тим крайнім заходом, на застосування якого він справедливо заслуговує, оскільки фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина, хоча має реальну можливість спілкуватися із сином. Таким чином, суд, при доведеній винній поведінці батьків в ухиленні від виконання своїх обов'язків по вихованню сина лише у виняткових випадках може відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих осіб батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання сина. В судовому засіданні не встановлено виняткових випадків, які б при встановлених обставинах справи та винній поведінці відповідача давали б підстави для відмови в задоволенні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved