Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Шосткинської міської ради звернувся до суду і свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачка по справі не виконує своїх батьківських обовязків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. [PERSON] ніде не працює, пиячить, покинула дитину на бабусю, матеріально її не утримує, долею не цікавиться. Таким чином [PERSON] фактично самоусунулась від виховання, навчання та утримання своєї доньки, тому позивач дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідачку батьківських прав та стягнення з неї аліментів виходячи із інтересів дитини. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання уточнила позовні вимоги, в частині накладення заборони на відчуження квартири, просила накласти заборону на відчуження 1/4 частини квартири, яка належить відповідачці по справі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник Шосткинської міжрайпрокуротури [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову судовим рішенням. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав: Відповідно до ст. ст. 164, 167 СК України, мати чи батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матірю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Також судом встановлено і ніким не заперечується, що відповідачка дійсно не займаються вихованням своєї доньки, здоровям та розвитком дитини не цікавиться, матеріально її не утримує. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 05.06.2015 року, вони клопочуть про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дитини, оскільки вона ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків (а.с. 4). Таким чином, вислухавши представника позивача, проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно ухиляються від виконання батьківських обов'язків та цей висновок у суду сумнівів не викликає. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно відповідачка по справі вихованням своєї дитини не займається і ухиляється від своїх обовязків по утриманню дитини та її вихованню, не спілкується з нею і не проявляє про дитину щонайменшої батьківської турботи, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки. Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки вона в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, бо являється людиною молодого віку і є працездатною, то суду вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини і з заявленим розміром аліментів суд погоджується. Відповідно ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», забезпечується збереження права дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із числа їх числа на житло. Тому з метою захисту права на житло малолітньої [PERSON] на підставі ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved