Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідач є батьком її доньки [PERSON] . В даний час донька є студенткою першого курсу ВНЗ «Київський медичний колледж ім. П.І.Гаврося», навчається на денній формі навчання. Дочка під час навчання проживає у гуртожитку навчального закладу, під час канікул проживає з нею. Працевлаштуватись дитина не може, потребує матеріальної підтримки. Вонанесе витрати на проїзд дочки до місця навчання та додому, проживання у гуртожитку, купівлю одягу та взуття, харчування, інші необхідні витрати. Дочка потребує матеріальної допомоги батька, оскільки вона не спроможна забезпечити доньці належне матеріальне утримання. Інших дітей відповідач не має, має задовільний стан здоров`я, офоційно працевлаштований, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Оскільки добровільно надавати допомогу відповідач відмовляється, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період її навчання. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. Згідно зі ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 18 червня 2019 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 03 липня 2019 року до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 27 червня 2019 року. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач являється батьком [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 2001 року виконкомом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 8). [PERSON] досягла повноліття та є студентом першого курсу мед сестринського відділення Вищого навчального закладу «Київський медичний коледж ім. П.І.Гаврося». Термін напвчання з 01 вересня 2018 року по 27 червня 2021 року. Студентка тимчасово проживає в гуртожитку коледжу, дохорду не має. Вказані обставини підтверджуються даними довідок директора ВНЗ «Київський медичний коледж ім. П.І.Гаврося» № 4 від 09 квітня 2019 року, № 98 від 11 квітня 2019 року, № 60 від 10 квітня 2019 року (а.с., а.с. 9, 11,12). Згідно правил статті 198Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Допомогу на навчання дитини надає мати, яка має постійний заробіток та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (комп`ютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Допомога матері є недостатньою для утримання дочки в період її навчання. Позивачу бракує коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності дитини. Вона несе витрати на навчання, проживання в гуртожитку, проїзд до місця навчання та додому. Крім вказаних витрат студенту необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування. Мотиви суду та застосовані норми права Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наявні юридичні факти, що зобов`язують відповідача до сплати матеріальної допомоги на навчання: досягнення дочка віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. У відповідача наявна можливість сплачувати аліменти. Згідно даних довідки Приватного підприємства «Росава-Агро» № 10 від 07 травня 2019 року, він працює у підприємстві робітником з 02 квітня 2014 року (а.с. 14). Згідно приписів частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідачем факт неспроможності сплати аліментів не доводився. Ним не подано заперечень на позов, не повідомлено суд про наявність обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину, зокрема щодо його незадовільного стану здоров`я, наявності інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує будь-яку відсутність у його дитини можливості свого матеріального забезпечення та одержання належного матеріального утримання. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Вимога про визначення аліментів в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає задоволенню. Висновки за результатами розгляду Згідно правил частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу коментованої норми можна зробити висновок, що її положення не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється. За правилом частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з позивача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved