Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 29712,16 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову посилається на те, що 16.05.2011р. між сторонами було укладено кредитний договір, згідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 14.03.2014р. виникла заборгованість у розмірі 29712,16 грн., яку відповідач не має наміру повертати, тому для захисту своїх прав позивач змушений звертатися до суду. Представник позивача в судовому засіданні не прибув, однак подав клопотання про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що в силу своїх фінансових можливостей здійснює повернення кредиту, оскільки являється інвалідом ІІІ групи, не працює, тому отримує лише пенсію. На її утриманні також знаходить двоє дітей, зокрема син [PERSON] (18 років) навчається на платні основі в коледжі, та донька [PERSON] (12 років) часто хворіє, тому багато коштів йдуть на її лікування. Вимоги про повернення заборгованості по тілу кредиту та відсотках визнає, має намір їх повернути, тому просить відстрочити виконання рішення суду. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.05.2011р. на підставі Заяви позичальника між ПАТ «Акцент-банк» та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідно до умов вказаного договору, відповідачу надано кредит на суму 7000,00 грн. на строк 36 місяців з 13.05.2011р. по 12.05.2014р. включно, на споживчі цілі, включно у розмірі 0,00 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 140,00 грн., якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг, та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 140,00 грн., якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг, в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначені в заві, Умовах та правилах надання банківських послуг строки. Дата остаточного погашення заборгованості має бути не пізнішою ніж 12.05.2014р. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту в сумі 29712,16 грн., яка згідно до розрахунку заборгованості здійсненого ПАТ «Акцент-банк» складається із: 3793,94 грн. - заборгованість за кредитом; 5,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 21222,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання зо договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова) та 1391,06 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач в судовому засіданні пояснила, що спершу своєчасно здійснювала повернення кредиту, однак згодом через скрутне фінансове становище не мала змоги повертати кошти по кредиту відповідно до встановлених строків. Зауважила, що 14.07.2014р. здійснила повернення кредиту на суму 100,00 грн., вказане підтверджується квитанцією ПАТ «ПриватБанк» від 14.07.2014р. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відтак суд вважає підставними вимоги щодо стягнення заборгованості із основних зобов'язань по кредитному договору, а саме про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 3693,94 грн. (3793,94 грн. - 100,00 грн. проплати = 3693,94 грн.) та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 5,01 грн. Однією із вимог позивач просить стягнути комісію за користування кредитом в розмірі 2800,00 грн. Відповідно до ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Як вбачається із Заяви позичальника, безпосередньо підписаної [PERSON], остання сплачує банку 140,00 грн. одноразової винагороди за надання фінансового інструменту та надалі таку ж суму щомісячно за надання фінансового інструменту. Однак у розділі «Перерахування коштів» вказаної заяви встановлено, що комісія за проведення розрахунків по списанню та/або зарахуванню коштів, внесених готівковим/безготівковим шляхом на рахунки, зазначені кредитно-заставним договором становить 0 % від суми виданого кредиту. Також позивачем не представлено суду доказів надання відповідачу будь-якого іншого фінансового інструменту протягом дії кредитного договору. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості по комісії є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Нормами ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Позивач просить стягнути із відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 21 222,15 грн. та штраф, який складається із двох частин: фіксованої - 500,00 грн. та відсоткової - 1391,06 грн. Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір нарахованої банком пені становить 21 222,15 грн., що понад у 5,7 разів перевищує суму загальної заборгованості, а також враховуючи те, що відповідач на даний час перебуває у скрутному фінансовому становищі, так як не працює, отримує пенсію по інвалідності, потребує значних коштів на навчання та лікування дітей, суд вважає можливим зменшити розмір пені до 500,00 грн. Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж правопорушення. Як було зазначено вище, відповідно до ст.549 ЦК України пеня та штраф є різновидами одного виду юридичної відповідальності - цивільної, оскільки є підвидами неустойки. Крім того, ч.2 ст.549 ЦК України встановлено, що штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Також позивачем не надано суду розрахунку нарахування штрафу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадів встановлених ст.61 цього Кодексу. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафу задоволенню не підлягають за необґрунтованістю. Враховуючи вищенаведене із відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором в сумі 4198,95 грн., яка складається із: 3693,94 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 5,01 грн. - заборгованість по відсотках; 500,00 грн. - пеня. Згідно із ст.88 ЦПК України, відповідно до частини задоволених позовних вимог із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи матеріальне становище відповідача, сума місячного доходу якої становить 1049,00 грн., слід розстрочити виконання рішення суду на період 12 місяців зі сплатою щомісячно по 349,92 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 549, 551, 625, 1011, 1054 ЦК України та

Outcome: approved