Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно до кредитного договору №44 від 26 березня 2008 року відповідачу [PERSON] надано кредит в розмірі 44730 гривень з кінцевим терміном повернення 25 березня 2013 року і за користування кредитом встановлено плату в розмірі 15.5 % річних. В забезпечення виконання зобовязань між позивачем та відповідачем [PERSON] 26 березня 2008 року було укладено договір застави, за яким предметом застави є рухоме майно-автомобіль марки ВАЗ 311340. Однак, взяті на себе зобовязання по кредитному договору відповідач [PERSON] не виконав, у звязку з чим 20 серпня 2012 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави-транспортний засіб марки ВАЗ 211340, реєстраційний номер [NUMBER], який в подальшому реалізований шляхом проведення електронних торгів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором станом на 20 серпня 2012 року у розмірі 63013.70 гривень. За рахунок реалізації транспортного засобу-предмету застави проведено часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, сума боргу в повному обсязі не погашена і станом на 20 січня 2017 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 49955.42 гривень, з яких 37073.45 гривень заборгованість за основним боргом та 12881.97 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 49955.42 гривень та судові витрати. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності і позов задовольнити, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився , хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що згідно до кредитного договору №44 від 26 березня 2008 року відповідачу [PERSON] надано кредит в розмірі 44730 гривень з кінцевим терміном повернення 25 березня 2013 року і за користування кредитом встановлено плату в розмірі 15.5 % річних. В забезпечення виконання зобовязань між позивачем та відповідачем [PERSON] 26 березня 2008 року було укладено договір застави, за яким предметом застави є рухоме майно-автомобіль марки ВАЗ 311340. Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні , відповідач взяті на себе зобовязання по кредитному договору не виконав, у звязку з чим 20 серпня 2012 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави-транспортний засіб марки ВАЗ 211340, реєстраційний номер [NUMBER], який в подальшому реалізований шляхом проведення електронних торгів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором станом на 20 серпня 2012 року у розмірі 63013.70 гривень. За рахунок реалізації транспортного засобу-предмету застави проведено часткове погашення заборгованості за кредитним договором і станом на 20 січня 2017 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 49955.42 гривень, з яких 37073.45 гривень заборгованість за основним боргом та 12881.97 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 49955.42 гривень заборгованості за кредитним договором. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved