Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір № HEXRF100920667, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 617 грн., зі сплатою 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала представник позивача просить стягнути на користь банку заборгованість у розмірі 35 601,62 грн. та понесені по справі судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю Гора А.В. не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом при розгляді справи встановлено, що 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір у вигляді заяви позичальника № HEXRF100920667, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 3 617 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, позичальник повинен щомісяця надавати банку грошові кошти в сумі 400,25 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно умов договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови кредитно-заставного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 13.05.2015 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 35 601,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1831,94 грн.; заборгованість за відсотками - 6757,96 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 538,63 грн.; пеня по кредиту - 24 301,58 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1671,51 грн. - штраф (процентна складова). Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з заборгованості за кредитом - 1831,94 грн., заборгованість за відсотками - 6757,96 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 538,63 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за користування кредитом - 24 301,58 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 1671,51 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем у розмірі 351 грн. 02 коп., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial