Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], однак ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. У свідоцтві про народження батько [PERSON] записаний зі слів матері. Відповідач влаштувала сина до школи-інтернату, не бере участі у його житті, його вихованні, не цікавиться його інтересами, не відвідує навчальний заклад, не надає матеріальну допомогу, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний, бродячий спосіб життя. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позбавити відповідача батьківських прав, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток сина, уникає зустрічей із сином, не виявляє жодного інтересу до внутрішнього світу дитини, свідомо нехтує батьківськими обов'язками. Відповідач зловживає спиртними напоями, веде бродячий спосіб життя, має судимість, не працює, соціальну допомогу витрачає не за призначенням. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження батько дитини записаний зі слів матері. За період перебування сина в Шепетівській спеціалізованій школі-інтернат, зокрема протягом 2 семестру 2013-2014 р.р., відповідач не відвідувала сина, не цікавилася його вихованням, навчанням, успіхами, поведінкою. Малолітній [PERSON] тимчасово проживає у свого дядька [PERSON], а на літніх канікулах проживає у бабусі [PERSON] в с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області. Малолітній часто пропускає заняття в школі, систематично запізнюється, його зовнішній вигляд не відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, не виконує домашнє завдання, не забезпечений канцелярським приладдям, агресивний, вступає у конфлікти з учнями школи, ніхто не контролює його позашкільну діяльність, мати [PERSON] на неодноразові звернення адміністрації школи не реагує, на батьківські збори не з'являється, на тривалий час залишає дитину без догляду. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з яким мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не судима в порядку ст. 89 КК України, веде аморальний, бродячий спосіб життя, дитину матеріально не забезпечує. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно інших дітей та в провадженні Шепетівського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON], висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради №1265 від 19.05.2014 р., листом директора Шепетівської спеціалізованої школи-інтернат №125 від 21.03.2014р., характеристиками [PERSON], довідкою Шепетівської спеціалізованої школи-інтернат №29 від 27.01.2014р., листом Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №01-06/69 від 06.02.2014р., рапортом ДІМ ШМВ УМВС України в Хмельницькій області від 30.01.2014р., копією свідоцтва про шлюб, наказом Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №02-01-12 від 09.01.2014р., копією договору про здійснення соціального супроводу від 09.01.2014р., копіями актів соціального інспектування, актів обстеження умов проживання [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], копією наказу про припинення соціального супроводу від 17.04.2014р., копією ухвали про відкриття провадження. Таким чином, у матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює директором Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, який здійснює соціальний супровід неблагополучних сімей. У січні 2014 році Центр уклав договір про соціальний супровід з [PERSON] у зв'язку з низьким рівнем виховного потенціалу. Однак, у подальшому договір був розірваний через невиконання відповідачкою його умов. Свідок підтвердила те, що [PERSON] може на декілька днів відлучатися з дому, працівники Центру неодноразово шукали [PERSON] та знаходили її за різними адресами. [PERSON] знаходилася на обліку в кримінально-виконавчій інспекції. [PERSON] веде себе агресивно, участі у вихованні дітей не приймає, зловживає алкогольними напоями. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що малолітній [PERSON] навчається в школі-інтернат та проживає у неблагополучній сім'ї. [PERSON] має також малолітню дочку, [INFO], яку належним чином не доглядає. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір'ю відповідачки та проживає в с. Білогородка Ізяславського району. З червня 2014 року на її утриманні перебуває онук [PERSON] - син відповідачки, над яким вона має намір оформити опіку. Підтвердила, що [PERSON] дитиною не займається, місце її перебування невідоме. Отже, судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу не проявляла до дитини материнської любові та турботи, не цікавиться його потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв'язку з ним. У статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, у всякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради УРСР від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Відповідач, маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов'язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними. Обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Суд застосовує крайню міру, позбавивши [PERSON] батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Outcome: approved