Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне упраління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30 серпня 2017 року між банком та [PERSON] на умовах публічної оферти, було укладено заяву №627764/200916 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку. Окрім того, з відповідачем оформлено заяву на встановлення кредитної лінії в розмірі 10000 гривень зі сплатою 11 % річних за користування кредитними коштами. 10 травня 2018 року згідно заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідачу збільшено кредитну лінію до 25800 гривень зі сплатою в11 % річних за користування кредитними коштами терміном на 60 місяців з можливою пролонгацією. Оскільки позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а останній в порушення норм закону та умов Договору свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 28 січня 2020 року має заборгованість в розмірі 32757 гривень 59 копійок, в тому числі: заборгованість по кредиту - 25335 гривень 69 копійок, заборгованість по відсотках - 5740 гривень 73 копійки, заборгованість за розрахунково-касове обслуговування (комісія) - 38 гривень 72 копійки, сума по пені - 1257 гривень 51 копійка, інфляційні витрати - 41 гривня 04 копійки, 3% річних від прострочених сум заборгованості - 343 гривні 90 копійок, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 32757 гривень 59 копійок та понесені судові витрати. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 березня 2020 року відкрито провадження у справі, учасників якої повідомлено, що розгляд її здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За згодою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, 30 серпня 2017 року між банком та [PERSON] на умовах публічної оферти, було укладено заяву №627764/200916 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку. Окрім того, з відповідачем оформлено заяву на встановлення кредитної лінії в розмірі 10000 гривень зі сплатою 11 % річних за користування кредитними коштами. 10 травня 2018 року згідно заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідачу збільшено кредитну лінію до 25800 гривень зі сплатою в11 % річних за користування кредитними коштами терміном на 60 місяців з можливою пролонгацією. Відповідно до договору п. 1.16 - 1.18 та п. 1.20 відповідач зобов`язувався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати позивачу проценти, які нараховуються за методом факт\\факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, частина перша статті 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Так ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не спростований та об`єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, [PERSON] станом на 28 січня 2020 року становить 32757 гривні 59 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 25335 гривень 69 копійок, заборгованість по відсотках - 5740 гривень 73 копійки, заборгованість за розрахунково-касове обслуговування (комісія) - 38 гривень 72 копійки, сума по пені - 1257 гривень 51 копійка, інфляційні витрати - 41 гривня 04 копійки, 3% річних від прострочених сум заборгованості - 343 гривні 90 копійок, який суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.76 ЦПК України . Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання ) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи приписи вищезазначених норм ЦК України та положення Договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на їх користь проценти та пеню в заявленому позивачем розмірі. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 32757 гривень 59 копійок. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку внатурі. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кошти по кредитному договору та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитними коштами, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102 гривні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved