Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області в особі голови РДА звернувся в суд з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. У позові вказував, що [PERSON], [INFO] є матірю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що Служба у справах дітей райдержадміністрації 08.09.2017 року під час проведення профілактичного рейду на території с. Долішній Шепіт Вижницького району виявила трьох малолітніх дітей, які залишилися без батьківського піклування. Як пояснила бабуся дітей [PERSON] її дочка [PERSON] вже тривалий час зовсім не займається вихованням, навчанням і утриманням дітей. Стверджував, що [PERSON] зареєстрована разом із своїми малолітніми дітьми у будинку батьків по вул. Л. України, 22 в с. Долішній Шепіт Вижницького району. Зарекомендувала себе з негативної сторони. Проявляла схильність до вживання спиртних напоїв. Неодноразово надходили скарги до виконавчого комітету сільської ради та дільничного інспектора поліції від її матері [PERSON] і сусідів щодо неналежного нею виконання батьківських обов'язків. [PERSON] в шлюбі не перебуває, є одинокою матір'ю. На даний час діти проживають з бабою та дідом та повністю перебувають на їхньому утриманні. [PERSON] [PERSON], [INFO] навчається у третьому класі Берегометської [PERSON] ступенів №2. Мати навчанням дитини цікавиться дуже рідко. Учень відвідує школу регулярно, до уроків готується ретельно, завжди доглянутий та охайний. Вихованням дитини займаються родичі. [PERSON] [PERSON], [INFO] навчається у 5 класі Берегометської [PERSON] ступенів №4. За хлопчиком доглядає баба, яка проживає у с. Долішній Шепіт, з матір'ю [PERSON] практично не бачиться. До школи [PERSON] приходила вкрай рідко, приблизно 2-3 рази на рік. Новорічні ранки, свята першого і останнього дзвоника в школі не відвідувала. Шкільним життям дитини не цікавилася. Останній раз була в травні 2017 року. [PERSON] до школи доїжджає автобусом з Долішнього Шепоту. Добрий, чесний, активний, навчається на достатньому рівні. [PERSON] [PERSON], [INFO] є ученицею першого класу Долішньошепітського НВК. Проживає у будинку діда [PERSON] та баби [PERSON], яка піклується про дитину, придбала все необхідне для навчання внучки, приводить у школу і забирає зі школи. Мати [PERSON], участі у навчанні і вихованні дитини не бере. На засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 27.09.2017 року та 24.11.2017 року розглядалося питання про стан виконання [PERSON] батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей. Однак на жодне із них вона не з'являлася. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться у службі у справах дітей на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Станом на 07.12.2017 року ситуація не змінилася, мати продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків. Посилаючись на ст.170 СК України просив відібрати малолітніх дітей [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO] від їх матері [PERSON], [INFO], яка зареєстрована у [INFO] без позбавлення її батьківських прав. У судове засідання представник Органу опіки та піклування Вижницької РДА Чернівецької області не з'явився, в адресованій суду заяві [PERSON] просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. У разі неявки відповідача, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомила та у встановлений судом строк відзив на позов не подала. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області підлягає задоволенню в повному обємі з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON], [INFO] є матірю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія 1-МИ №040196 від 04.12.2006 року, серія 1-МИ №091150 від 13.02.2009 року та серія 1-МИ №134602 від 07.04.2011 року, виданих виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Батьком вказаних дітей зазначений [PERSON]. З характеристики №46 від 08.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO], але по місцю реєстрації не проживає близько двох років. [PERSON] на даний час не працевлаштована, зарекомендувала себе з негативної сторони. Проявляла схильність до вживання спиртних напоїв. Неодноразово надходили скарги до виконавчого комітету сільської ради та дільничного інспектора поліції від матері - [PERSON] і сусідів, де тимчасово мешкала вищезазначена громадянка, щодо неналежного виконання батьківських обов'язків. [PERSON] у шлюбі не перебуває, є одинокою матір'ю. Мати народила троє дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з бабою та дідом в с. Долішній Шепіт, повністю перебувають на їхньому утриманні, вихованням дітей в даний час займається баба. З довідки про склад сім'ї №2312 від 08.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON], зареєстрована в [INFO], але по місцю реєстрації не проживає. За вказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON], [INFO] батько, пенсіонер за віком, [PERSON], [INFO] мати, пенсіонер за віком, [PERSON], [INFO] брат, [PERSON], [INFO] брат, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] не працевлаштована. Сімя багатодітна. Викладене також підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] в с. Долішній Шепіт по вул. Л. Українки, 22, Вижницького району від 08.09.2017 року, складеного комісією у складі начальника ССД [PERSON], з участю головного спеціаліста ССД [PERSON], голови сільської ради [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], соціального працівника сільської ради [PERSON] Вказаною комісією встановлено, що умови проживання задовільні, діти забезпечені всім необхідним. Діти перебувають на повному утриманні діда та баби. Мати дітей [PERSON] більше двох років залишила дітей і самоусунулася від в виховання, утримання та розвитку дітей. Відповідно до виданих Берегометською [PERSON] ст. №2 характеристики №134 від 06.12.2017 року та довідки №93 від 11.09.2017 року [PERSON], [INFO] навчається у 3 класі даної школи. Мама участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться дитиною, у школу не приходить. Відповідно до інформації Долішньошепітського НВК (Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад) №147 від 12.09.2017 року та №280 від 07.12.2017 року [PERSON], [INFO] навчається у першому класі даного закладу у 2017 році. Проживає у будинку діда [PERSON] та баби [PERSON] Баба піклується про дитину, придбала все необхідне для навчання внучки, приводить у школу і забирає зі школи. Мати [PERSON] участі у навчанні і вихованні дитини не бере. Відповідно до інформації Берегометської [PERSON] ст. №4 від 06.12.2017 року №335 [PERSON], [INFO] навчається у 5 класі. З матірю не проживає. За хлопчиком доглядає баба, яка проживає в Долішньому Шепоті. З матірю [PERSON] практично не бачиться. Новорічні ранки, свята першого і останнього дзвоника в школі не відвідувала. Шкільним життям дитини не цікавилася. Останній раз була в школі в травні 2017 року. У жовтні 2017 року [PERSON] передала дитині 100,00 грн. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пп.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до пп.2-5 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Враховуючи викладені вимоги закону та досліджені у судовому засіданні письмові докази Судом установлено, що відповідач [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо своїх неповнолітніх дітей [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життям, не займається їх вихованням, не надає будь-якої матеріальної допомоги, байдуже ставиться до їх життя та існування, а тому суд вважає, що залишення дітей у відповідача є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання, у зв'язку з чим, в інтересах дітей їх необхідно відібрати у матері без позбавлення її батьківських прав, передавши Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області. При цьому суд роз'яснює, що у відповідності до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. За таких обставин Суд дійшов висновку, що позовна вимога про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає до задоволення і буде відповідати інтересам дітей. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Крім того відповідно до ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний я розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом установлено, що [PERSON] не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], хоча зобовязана утримувати їх до досягнення ними повноліття і відібрання у неї дітей без позбавлення її батьківських прав по відношенню до них, не звільняє її від цього обовязку. [PERSON] офіційно не працює, хоча є здоровою та працездатною жінкою, непрацездатних батьків на утриманні не має. При визначенні розміру аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2018 року 1860,00 грн., з 1 липня 1944,00 грн., з 1 грудня 2027,00 грн. Враховуючи встановлені обставини та викладені вимоги закону суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь неповнолітніх дітей [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 930,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня подачі позову і до їх повноліття, що буде відповідати положенням ст.182 СК України. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави витрат по сплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст.18, чч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини, ст.51 Конституції України, ст.ст.150, 155, 164, 170, 180-184, 191 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 України, Суд, -

Outcome: approved