Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Наприкінці жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 02 лютого 2017 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Набережна, буд.48. За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця [PERSON], діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON], а також матір спадкодавця [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. В свою чергу, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Проте, при зверненні позивача до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Набережна, буд.48, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в Київській області, Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Набережна, буд.48. Сторони не зявились у судове засідання. Представник позивача [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити його, а розгляд справи проводити за його відсутності. Сеньківський сільський голова [PERSON] направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без присутності їхнього представника, а також вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2017 року помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його імя, серії 1-ОК №397851 (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Набережна, буд.48. За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON], а також матір [PERSON] Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сидоренко) (а.с.11), копією свідоцтва про народження, виданого на імя [PERSON] та [PERSON], (а.с.25 на звороті, 26), копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) (а.с.25 на звороті). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи №194/2017, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.21). Таким чином, вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини. В свою чергу, діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], а також матір спадкодавця [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується відповідними заявами, поданими до нотаріальної контори (а.с.22-24). Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Набережна, буд.48, позивач не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок, про що отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №14/02-14 від 16 січня 2018 року (а.с.34). Як вбачається з довідки, виданої Сеньківською сільською радою Бориспільського району Київської області, від 06 жовтня 2017 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Сеньківка, вул. Набережна, буд.48, дійсно належав померлому [PERSON] Будинок побудований у 1987 році. На час будівництва житлового будинку, забудова села проводилась без оформлення будівельної документації. Будинок побудований без порушень забудови з внесенням даних до по господарської книги №1 с. Сеньківка за №01-0049-01 (а.с.10). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте, оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються в Бориспільському районі, с. Сеньківка, вул. Набережна, буд.48. На підставі викладеного та

Outcome: approved