Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

орган опіки та піклування виконавчого комітету Новогригорівської сільської ради Генічеського району Херсонської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи Служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, в якому просив позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановити опіку над дітьми, та стягнути на користь останніх аліменти. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте, останні належним чином не виконують батьківські обов'язки відносно своїх малолітніх дітей. Відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, малолітні діти знаходяться в середовищі, яке загрожує їх здоров'ю та життю. У зв'язку з чим виникла необхідність у позбавленні відповідачів батьківських прав, встановленню над дітьми опіки, та стягненні аліментів на утримання дітей, що й стало підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою. У судове засідання представник позивача не з'явилась, направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У попередньому судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що сім'я [PERSON] та [PERSON]. досить тривалий час перебуває на обліку у сільській раді як така, що веде аморальний спосіб життя. Уповноважені органи неодноразово проводили бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, однак останні жодних висновків для себе не зробили, зловживають спиртними напоями, живуть за рахунок «дитячих» коштів, взагалі не дбають про інтереси дітей. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом направлення поштового повідомлення. Причини неявки, та свою правову позицію стосовно заявлених позовних вимог не повідомили, а тому суд вважає за можливе згідно вимог ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Представник третьої особи у судовому засіданні позицію позивача підтримав, просив її задовольнити. Позовні вимоги вважав обґрунтованими, оскільки відповідачі самоусунулась від виховання дітей, жодної участі у їх житті не приймають. Крім того, зазначив, що у разі вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав, просив передати дітей під опіку бабусі та дідуся, які у змозі забезпечити інтереси дітей на належному рівні, а з батьків стягнути аліменти. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 листопада 2016 року та [PERSON], [INFO], підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 листопада 2016 року. [PERSON]. та [PERSON] проживають в с. Новогригорівка, Генічеського району Херсонської області. За місцем проживання характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються, ведуть аморальний спосіб життя, що підтверджується відповідними характеристиками, наданими виконавчим комітетом Новогригорівської сільської ради Генічеського району Херсонської області №№ 1620, 1585 від 17 листопада 2016 року. Питання про позбавлення відповідачів батьківських прав розглядалось на засіданні виконавчого комітету Новогригорівської сільської ради Генічеського району Херсонської області 15 грудня 2016 року та прийнято рішення № 60, яким вирішено направити до Генічеського районного суду Херсонської області позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо двох малолітніх дітей. Комісією Новогригорівської сільської ради Генічеського району Херсонської області 02 листопада 2016 року, 30 квітня 2016 року, 06 травня 2016 року, 13 жовтня 2017 року проводились обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], згідно яких у будинку дуже брудно, речі розкидані, є неприємний запах, остання перебувала у стані алкогольного сп'яніння, син [PERSON], 2010 року народження, не проживає з батьками, а проживає у своєї бабусі [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що відповідачі вихованням дітей не займаються, батьківського піклування не проявляють, належних умов проживання не забезпечують, матеріальної допомоги не надають, що свідчить про небажання останніх виконувати свої батьківські обов'язки. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх здібностей, поважати честь та гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 6 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання своїх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 30 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON]. доцільно позбавити батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, оскільки вони від виконання батьківських обов'язків ухиляються, жодної участі у їх житті не приймають, повністю самоусунулись від їх виховання. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мат, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи наведене, та в інтересах майбутнього дітей, суд вважає, за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід. Як вбачається з матеріалів справи бабою та дідом малолітніх [PERSON] та [PERSON] - є [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що вищевказані бабуся та дідусь за місцем свого проживання характеризуються позитивно, спиртними напоями не зловживають, громадський порядок не порушують, та здатні забезпечити дітей усім необхідним. Крім того встановлено, що у переважній більшості свого часу діти перебувають у них. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що малолітні діти можуть бути передані під опіку бабі та діду. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», передбачено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У силу ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, що відповідачі у добровільному порядку малолітнім дітям допомоги не надають, є працездатними особами, інших утриманців не мають, жодних доказів, які б унеможливлювали сплату ними аліментів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ними повноліття. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Отже, орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову в інтересах малолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у рівних частинах судовий збір у розмірі 1920 грн.

Outcome: approved