Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.04.2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем по справі був укладений кредитний договір №R53100229594B, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 45000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних на строк до 02.04.2015 року. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 03.02.2014 року загальна сума його боргу за кредитним договором становить 87013,58 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.5 ст.74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.04.2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем по справі був укладений кредитний договір №R53100229594B, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 45000,00 грн. зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних на строк до 02.04.2015 року (а.с.8-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно п. 7.1 Кредитного договору у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту або сплати процентів за його користування або інших платежів згідно умовами Договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених за кожний день прострочення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання і як вбачається із розрахунку заборгованості, борг відповідача станом на 03.02.2014 року за кредитним договором становить 87013,58 грн., з яких: 41218,04 грн. - заборгованість за кредитом, 15362,95 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом, 30432,59 грн. пеня (за період з 04.02.2013 р. по 26.12.2013р) (а.с.5, 6). Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 870,13 грн. судового збору.

Outcome: approved