Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) у травні 2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 13.02.2008 року між Банком та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг на підставі якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 4500 гривень на платіжну картку, зі сплатою 36 % річних. Однак відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту та процентах не вносить, внаслідок чого станом на 30.04.2017 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 47884,34 гривень, з яких заборгованість за кредитом 4491,41 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 37661,90 гривень, заборгованість за пенею 3212,73 гривень, штрафи у сумі 250,00 гривень та 2268,30 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, надав письмову заяву у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розгляд справи проводити без його участі. Додатково в своїх письмових поясненнях представник позивача зазначав, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписаної [PERSON] 30.04.2017 року, відповідач отримала в Банку платіжну картку, за користування коштами на якій в подальшому і нараховувалися проценти, а за невиконання взятих на себе позичальником зобов`язань - пеня та штрафи. Вважав, що укладений договір не суперечить вимогам чинного законодавства. Підписавши заяву [PERSON] приєдналася і зобов'язалася виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Банк надав позичальнику всю необхідну інформацію в письмовому вигляді щодо умов кредитування з якими [PERSON] погодилася, поставивши свій підпис у відповідній графі анкети-заяви. Договір укладений між Банком та [PERSON] діє до повного його виконання. Зміна розміру процентної ставки, нарахування подвійної процентної ставки, пені та штрафів передбачено умовами договору, з якими [PERSON] була ознайомлений. Штраф в розумінні Умов та Правил надання банківських послуг застосовується за порушення виконання зобов'язання, а пеня за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За таких обставин наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме визнала заборгованість за кредитом в сумі 4491,41 гривень та за процентами в сумі 7954,14 гривень. Щодо сум пені та штрафів то на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України просила зменшити їх розмір. [PERSON] не заперечувала, що 13.02.2008 року одержала в ПриватБанку платіжну картку, а в подальшому зверталася до банку для її перевипуску. Протягом 2008-2014 років користувалася кредитними коштами ПАТ КБ «Приватбанк», підтвердила факт одержання нею кредитних коштів в сумі 4491,41 грн. пояснила, що в серпні 2012 року її батько захворів на онкологічне захворювання, що потребувало значних коштів на його лікування, а [INFO] її батько [PERSON] помер. Після смерті батька вимушена приймати в декількох судових справах щодо оформлення спадкових справ, що також несе за собою додаткові витрати. На даний час відповідачка не працює, очікує народження дитини та перебуває на «збереженні» у лікарні, що потребує витрати значних коштів. Наголошувала на тому, що сума боргу пред'явлена банком до стягнення є для неї завідомо непомірною, з урахування викладеного просила суд зменшити розмір стягнення та прийняти справедливе рішення. В своїх письмових запереченнях відповідач [PERSON] зазначала, що на її думку договір з Банком укладено в неналежній формі, під час його підписання їй не було надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді щодо умов кредитування. Не погоджувалася з наданим позивачем розрахунком процентів за користування кредитом та пені. Вважала неправомірним підвищення кредитного ліміту, процентної ставки за договором без її згоди, застосування подвійної процентної ставки. Розмір штрафів та пені на її думку повинен складати не більше 50 % невиконаного зобов'язання. Просила застосувати позовну давність по кредитному договору. Суд оголосивши заяву та письмові пояснення позивача, заслухавши пояснення відповідача, оголосивши письмові заперечення відповідача проти позову, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. 13.02.2008 року на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу [PERSON] платіжну картку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила факт підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13.02.2008 року. (т. 1 а.с. 8) Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, відповідач погодилася з тим, що Пам'ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку та анкета-заява складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні та необхідні для договорів даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотні умови договору про надання банківських послуг передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, а отже, підписавши анкету - заяву, відповідач підтвердив укладення кредитного договору з належній (письмовій) формі та досягнення згоди з усіх істотних його умов. Вказані обставини спростовують доводи відповідача про те, що вона не була ознайомлена з тарифами та умовами надання кредиту. Оскільки зміст укладеного між сторонами договору від 13.02.2008 року (Пам'ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку та анкета-заява) зафіксовано у вищезазначених документах, то з огляду на приписи статей: 207, 634, 639, 642 ЦК України, суд приходить до висновку, що письмова форма укладеного між сторонами спору правочину дотримана. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (т. 1 а.с. 88, 89), згідно Договору про надання банківських послуг укладеного між сторонами, відповідачу було видано картки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] з кінцевим терміном дії останньої до липня 2018 року. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг - в заяві-анкеті клієнта зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити, або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком. Кредитний ліміт за Договором про надання банківських послуг від 13.02.2008 року змінювався декілька разів і 13.02.2008 року становив - 600,00 грн., 19.12.2008 року - 1600,00 грн., 11.06.2010 року - 3000,00 грн., 27.06.2012 року - 3600,00 грн., 07.02.2013 року - 4600,00 грн., 18.08.2015 року - 4500,00 грн. Згідно положень п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю відсотки в розмірі 36,00 % на рік, що нараховується на суму залишку заборгованості по кредиту, за тратами здійсненими з 01.01.2013 року - 30,00 % на рік, за тратами з 01.09.2014 року - 34,8 % на рік, а за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 43,2 % на рік (п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Зміна процентної ставки відбулася на підставі наказів банку № СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року та № СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року відповідно. Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов'язаний не менше ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору (зокрема шляхом використання функції SMS повідомлень). Якщо на протязі семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банка і без попереднього повідомлення клієнта. Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов'язкових платежів у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а з 02.04.2014 року на підставі наказу № СП-2014-663523 розмір щомісячного мінімального платежу змінено до 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифом і частину заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг). У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального обов'язкового платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернуті у строк, передбачений договором (п. 1.1.1.72 Умов та Правил надання банківських послуг). При порушенні позичальником строків погашення заборгованості сплачується пеня, що складається з - пені в розмірі відношення базової відсоткової ставки за договором до 30 (нараховується за кожен день прострочення) та пені в розмірі 1 % від суми загальної заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, що нараховується 1 раз в місяць при наявності просрочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні заборгованості на суму від 50 грн. і більше (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг). Наказом № СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року - у разі виникнення прострочки другий місяць поспіль сплачується пеня в розмірі 100 грн. При порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 3-7), який охоплює період з 13.02.2008 року по 30.04.2017 року, починаючи з листопада 2014 року у відповідача почала виникати безперервна прострочена заборгованість за кредитом, і у зв'язку з цим банком позичальнику нараховано заборгованість станом на 30.04.017 року в сумі 47884,41 грн., яка складається з: 4491,41 грн. заборгованість за кредитом; 37661,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3212,73 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 2268,30 грн. (процентна складова). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем не надано. Відповідачка не погодилася із розрахунком наданим банком в той же час клопотань про призначення судової економічної експертизи не заявляла та будь-якого висновку з цього приводу проведеного спеціалістом суду не надала. Враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із зазначених банком вихідних даних. Суд погоджується, що станом на 30.04.2017 року заборгованість [PERSON] по Договору від 13.02.2008 року за тілом кредиту становить 4491,41 грн. (4285,53 грн. - сальдо поточної заборгованості за кредитом + 205,88 грн. - сальдо простроченої заборгованості за кредитом). Щодо розміру процентів за користування кредитом суд виходить з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст. 1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Таким чином в розумінні ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України проценти за своєю правовою природою є платою за користування кредитом, розрахованою у визначеному договором розмірі від суми кредиту (позики). Отже розрахунок процентів безпосередньо пов'язаний із розміром отриманих кредитних коштів позичальником, а тому базою для нарахування процентів є залишок заборгованості (поточної та простроченої) за кредитом. При цьому раніше нараховані проценти та неустойка не є кредитом. За таких обставин суд приходить до висновку, що нарахування процентів на неустойку та несплачені проценти суперечить, як правовій природі процентів так і вимогам ч.2 ст. 550 та ст. 1054, 1056, 1056-1 ЦК України. В той же час починаючи з липня 2014 року і до квітня 2017 Банк нараховував [PERSON] проценти не тільки на суму кредиту (4491,41 грн.), а й на неустойку та раніше нараховані проценти, що призвело до визначення заборгованості за «процентами» в сумі 37661,90 гривень, що майже 9 раз перевищує суму кредиту. У своїх письмових поясненнях представник банку навів формули розрахунку процентів за кредитом, яка застосовувалась банком у взаємовідносинах із [PERSON] (а.с. 70-71). Так, відповідно до вказаних формул проценти за користування простроченим кредитом нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості, до якої включається тіло кредиту, раніше нараховані проценти та санкції. Згідно виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з лютого 2008 року по квітень 2017 року сума нарахованих та несплачених процентів на фактично використані кошти кредитного ліміту складає 12396,67 грн., а сума процентів нарахованих на «прострочене кредитне зобов'язання» 29623,02 грн. (т. 1 а.с. 90-102). За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача по сплаті процентів за користування кредитними коштами (кредитним лімітом) складає 12396,67 грн. і вказана сума підлягає стягненню із [PERSON] на користь Банку. В той же час проценти нараховані на розмір простроченого грошового зобов'язання (на раніше нараховані проценти та санкції) за своєю природою є неустойкою (ст. 549 ЦК). З огляду на порядок розрахунку такої заборгованості, нараховану позивачем суму «процентів на прострочене кредитне зобов'язання» в розмірі - 29623,02 суд вважає неустойкою - пенею. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК, - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, за кожен день прострочення виконання. Таким чином загальний розмір неустойки (пені) нарахованої Банком [PERSON] складає 32835,75 грн. (3212,73 грн. + 29623,02 грн.). Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст. 551 ЦК). Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання (п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Нарахований позивачем розмір пені в сумі 32832,75 грн. значно перевищує розмір основного боргу (4491,41 грн.) та збитків, які завдані Банку в результаті неповернення [PERSON] кредиту в сумі 4491,41 гривень. Крім того фактично [PERSON] почала допускати порушення умов договору із Банком саме після смерті 23.07.2014 свого батька [PERSON]. На даний час [PERSON] очікує народження дитини та перебуває на підтримуючому лікуванні в медичному закладі, що також потребує витрати значних коштів. Також суд враховує той факт, що за Договором про надання банківських послуг від 13.02.2008 року на погашення заборгованості за процентами за виростання кредитними коштами та пенею відповідачем [PERSON] вже сплачено 35359,07 грн.. Отже суд вважає, що стягнення пені у розмірі заявленому позивачем, не буде відповідати передбаченим ч. 3 ст. 509 ЦК України таким засадам зобов'язання, як розумність та справедливість. У зв'язку з наведеним на підставі ч.3 ст. 551 ЦК суд зменшує розмір пені до 2000 гривень. За таких обставини, оцінивши докази надані сторонами суд приходить до висновку, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору про надання банківських послуг від 13.02.2008 року із [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню заборгованість, яка виникла станом на 30.04.2017 року у сумі 21406,38 гривень, з яких заборгованість за кредитом 4491,41 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 12396,67 гривень, заборгованість за пенею 2000 гривень, штрафи у сумі 250 гривень та 2268,30 гривень. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 549, ч.3 ст. 551, ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial