Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 445,56грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 31.07.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір,на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, неналежно виконував свої обов'язки за кредитним договором, в результаті чого станом на 25.12.2012 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 2 445,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачв судове засідання не з'явився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що31.07.2007 рокуміж відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено договір №003-03146-310707 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, у відповідності до умов якого банк надає відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-8). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, а позичальник, відповідно до вказаного договору зобов'язався повертати заборгованість щомісяця. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов зазначеного вище договору не виконав взяті на себе зобов'язання та не вносив на рахунок банку необхідні платежі, в результаті чого станом на 25.12.2012 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 2 445,56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.11,12). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума заборгованості у розмірі 2 445,56 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 229,40грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved