Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 07.04.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 36307,60 доларів США до 07 квітня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 14,5% річних. Відповідно до п.2.11 вказаного Договору основним забезпеченням виконання кредитного договору є предмет застави автомобіль «Skoda Octavia» А5 2.0, 2008 року випуску, колір - білий, державний номерний знак - [NUMBER], № кузова [NUMBER], тип - легковий седан. Вартість предмету застави визначена за згодою сторін та становить 181538 гривень. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, його заборгованість станом на 07.01.2014 року складає 1965268 грн. 73 коп. Оскільки відповідач на звернення позивача щодо погашення заборгованості не реагує, позивач просить його вимоги задовольнити в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій суду заяві просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій просить суд розглядати справи у його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490062190 згідно якого позивач надав позичальнику грошові кошти в розмірі 36307,60 доларів США до 07.04.2015 року зі сплатою 14,5 процентів річних за користування кредитними коштами. Виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором забезпечувалось заставою - автомобілем «Skoda Octavia» А5 2.0, 2008 року випуску, колір - білий, державний номерний знак - [NUMBER], № кузова [NUMBER], тип - легковий седан. Розрахунком заборгованості підтверджується одержання відповідачем від позивача кредитних коштів та наявність боргу за кредитним договором від 07.04.2008 року станом, який станом на 07.01.2014 року складається із заборгованості за кредитом - 33351,53 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 266578 грн. 78 коп., заборгованості за відсотками - 21399,10 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 171043 грн. 01 коп. та пені з урахуванням зменшення позивачем суми - 1527646 грн. 94 коп. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із вищенаведеного вбачається, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Згідно досягнутої сторонами домовленості вартість заставного майна становить 181538 гривень. З наявної в матеріалах справи письмової вимоги вбачається, що позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку, але кошти банку не повернуті, тому в рахунок погашення вказаної заборгованості слід звернути стягнення на предмет застави, визначивши спосіб звернення - реалізація шляхом продажу предмету застави з прилюдних торгів. Суд вважає, що позов заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених позивачем судових витрат є правомірними, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved