Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 11275956001 від 24.12.2007 р., яка станом на 16.04.2014 р. складає в загальній сумі 1372849,14 грн. перед ПАТ «Дельта Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: однокімнатну квартиру № 55 загальною площею 36,70 кв.м., житловою площею 18,90 кв.м., що знаходиться у будинку [ADDRESS], шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність, визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру № 55 загальною площею 36,70 кв.м., житловою площею 18,90 кв.м., що знаходиться у будинку « [ADDRESS], виселити та зняти з реєстрації місце проживання [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], дані яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або перебування особи, зобов'язати [PERSON] передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, ключі від вхідних дверей, документи що характеризують об'єкт нерухомості та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача, обґрунтовуючи позов тим, що 24.12.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і [PERSON] був укладений кредитний договір № 11275956001 на суму 86000,00 доларів США зі строком повернення кредиту до 25.12.2028 р. і сплатою процентів за користування кредитом для придбання нерухомого майна: однокімнатної квартири загальною площею 36,70 кв.м., житловою площею 18,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та сторонами було погоджено графік повернення кредиту, в забезпечення якого 24.12.2007 р. між тими ж сторонами був укладений іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Але, відповідач умови кредитного договору не виконував, у зв'язку із чим станом на 16.04.2014 р. виникла заборгованість в загальній сумі 1372849,14 грн., у зв'язку із чим у позивача як іпотекодержателя виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 512-519 , 526, 530-536, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 37, 39 Закону України «Про іпотеку». В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання, яким підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу у їхню відсутність та в разі неявки в судове засідання відповідача або його представника не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заперечення яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті»від 03 червня 2014 року а також заявою, якою просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 24.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», назву якого змінено на ПАТ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується копією виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитом від 08.12.2011 р. та витягом з акту приймання-передачі прав (а.с. 37, 38-39) і [PERSON] був укладений кредитний договір № 11275956001 на суму 86000,00 доларів США зі строком повернення кредиту до 25.12.2028 р. і сплатою 12,90 % річних за перші 30 днів користування кредитними коштами (а.с. 7-18) для придбання нерухомого майна: однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення вказаного кредитного договору 24.12.2007 р. між тими ж сторонами був укладений іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-25). Як вбачається з довідки ПАТ «Дельта Банк» від 16.04.2014 року, відповідач умови кредитного договору не виконував, у зв'язку із чим станом на 16.04.2014 р. виникла заборгованість в загальній сумі 110082,71 доларів США, що еквівалентно 1372849,14 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 81159,70 доларів США, що еквівалентно 1005208,41 грн., заборгованості за відсотками в сумі 29683,01 доларів США, що еквівалентно 367640,73 грн. (а.с. 21). Доказів в спростування таких обставин справ суду не надано. Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Згідно частини 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки… У відповідності до частини 3 цієї ж норми права, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 03.06.2014р. Верховною Радою України було прийнято Закон України №1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Так, ст.1 вказаного вище Закону передбачено про наступне: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. В даному спірному випадку, відповідач [PERSON] отримав споживчий кредит в кредитній установі - резидента України в іноземній валюті, предмет іпотеки - квартира [ADDRESS] є постійним місцем реєстрації та проживання відповідача, предмет іпотеки має загальну площу 36,70 кв.м. і житлову площу 18,90 кв.м., а також відповідач не має у власності іншого нерухомого майна. З наведеної вище сукупності обставин справи вбачається, що на звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розповсюджується мораторій згідно Закону України №1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р., а тому позовні вимоги на даний час задоволенню не підлягають. Крім того, представником позивача не надано до суду доказів правонаступництва ПАТ «УкрСиббанк» - Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», оскільки кредитний договір № 11275956000 від 24.12.2007 року та договір іпотеки від 24.12.2007 року було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], а відповідно до Виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 08.12.2011 року, вказаний договір було укладено між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк». Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в позові, у зв'язку із існуванням встановленої державою заборони на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: dismissed