Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

ПАТ «Банк «Юнісон» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 8 090,57 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 20.08.2015 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26258015007374/980, відповідно до умов якого [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 000,00 грн. зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 20.08.2016 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 16.05.2018 року заборгованість за кредитом становить 8 090,57 грн. та складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 3 000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 1 311,41 грн., простроченої заборгованості за комісіями у розмірі 2 528,24 грн. та пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 1 250,92 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Одночасно із позовною заявою представником позивача до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи без участі їхнього представника, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 21 вересня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 20.08.2015 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та [PERSON] було підписано заяву про встановлення кредитного ліміту № 26258015007374/980 (а.с. 6-6 зв.). Зі змісту заяви про встановлення кредитного ліміту № 26258015007374/980 убачається, що з моменту її акцептування банком та згідно вимог Договору комплексного банківського обслуговування, вона складатиме кредитний договір. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Мотивуючи заявлені позовні вимоги, підстави виникнення заборгованості за кредитним договором у відповідача, позивач посилається на порушення умов кредитного договору та умов відкриття кредитних ліній. Аналізуючи зазначені позивачем аргументи та докази на їх підтвердження, суд бере до уваги, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, позивачем на підтвердження обставин виникнення заборгованості за кредитним договором та підстав її нарахування не надано копії такого кредитного договору та умов відкриття кредитних ліній, оскільки самі лише посилання позивача на відповідні пункти договору та умов відкриття кредитних ліній не можуть бути достатніми доказами для встановлення обставин, що мають значення для справи. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За викладених обставин, наявність заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за кредитним договором не доведена, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed