Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 02 квітня 2007 року кредитного договору № 03/КВ-07, [PERSON] ТОВ «Український промисловий банк» надано кредит у розмірі 110 000 доларів США зі сплатою 14 % річних та строком повернення 01 квітня 2012 року. [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором № 03/КВ-07 від 02 квітня 2007 року. Позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 12 травня 2014 року виникла заборгованість. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 490 791,83 грн., з них: заборгованість за кредитом - 470 354,06 грн., відсотки за користування кредитом - 20 437,77 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає, з підстав викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі до суду повторно не з'явилися оповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від них не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 02 квітня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № 03/КВ-07, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 110 000 доларів США, на задоволення споживчих потреб, у формі кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі суми кредиту. Строк кредитної лінії з 02 квітня 2007 року по 01 квітня 2012 року зі сплатою 14 % відсотків за користування кредитом (а.с. 7 - 13). 31 жовтня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 03/КВ-07, яким процентна ставка по кредиту збільшена до 16 % річних (а.с. 14). Відповідно до п. 6.1.1 кредитного договору № 03/КВ-07 (далі - договір), позичальник зобов'язаний своєчасно повернути кредит відповідно до умов договору. Згідно до п. 4.1 договору повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на позичковий рахунок. Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до графіка повернення заборгованості (додаток № 1 до договору), а у випадку, якщо такий не був укладений - не пізніше кінцевої дати повернення кредиту, передбаченої п. 1.1 договору. У випадку порушення позичальником встановлених договором строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом. Як слідує з п.п. 4.2, 4.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту. Нарахування процентів банком здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. В якості забезпечення виконання вимог за кредитним договором № 03/КВ-07 між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 03/Zпор-07 від 02 квітня 2007 року та додатковий договір № 1, згідно умов яких, остання взяла на себе зобов'язання відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 15 - 16). В якості забезпечення виконання вимог за кредитним договором № 03/КВ-07 між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 03/Zпор-07-1 від 02 квітня 2007 року та додатковий договір № 1, згідно умов яких, остання взяла на себе зобов'язання відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 17 - 18). Кредитом [PERSON] користувався, але не виконував належним чином грошові зобов'язання за договорами. Розмір заборгованості позичальника на 12 травня 2014 року становить 490 791,83 грн., з них: заборгованість за кредитом - 470 354,06 грн., відсотки за користування кредитом - 20 437,77 грн. (а.с. 30 - 31). 13 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами передано до ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 32 - 36). Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою (ч. 1 ст. 512 ЦК України). Як слідує зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобов'язань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (ст. 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як слідує з постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. У договорі про надання кредиту від 02 квітня 2007 року визначено, що кредит має бути повернуто до 01 квітня 2012 року. На підтвердження обставин надіслання відповідачам вимог про погашення боргу позивачем суду не предоставлено. За таких обставин, право вимоги до поручителів про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту виникло, починаючи з 02 квітня 2012 року та діяло протягом наступних шести місяців. Із позовом до суду Банк звернувся лише, - 06 червня 2014 року, тобто позов кредитором до поручителів пред'явлено поза межами встановленого законом шестимісячного строку, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України тягне за собою припинення поруки. Враховуючи вищенаведене, суд не вбчає підстав для задоволення позову в частині стягнення боргу за договором з [PERSON], [PERSON], оскільки вони пред'явленні до поручителів з порушенням встановленого строку. За цих обставин та відповідно до умов кредитного договору, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Банк має право вимагати від [PERSON] повернення кредиту та сплати процентів. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України). Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Розмір заборгованості викладений в позові, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 3 654 грн. (а.с. 1 - 2).

Outcome: partial