Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , місце проживання якої було зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Внаслідок смерті матері відкрилась спадщина на належне її майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач зазначає, що за його заявою від 20.05.2019 року він прийняв спадщину, внаслідок чого в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 204/2019. З позовної заяви вбачається, що позивач оформлює спадщину, як спадкоємець за законом І черги, оскільки інших спадкоємців не має, його батько - чоловік спадкодавця [PERSON] помер раніше [INFO] , після його смерті мати повторного шлюбу не реєструвала. Внаслідок звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину з`ясувалось, що оскільки на будинок не має правовстановлюючого документа, спадкування можливо лише в судовому порядку. Позивач вказує, що дійсно, за життя батьки права власності не оформляли, а йому відомо, що будинок побудовано в 1968 році, будівлі та споруди біля нього з 1968 року по 1970 рік. Збереглись свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, відповідно до якого [PERSON] на підставі рішення правління колгоспу ім. Ілліча від 05.03.1968 року виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку (копія цього документа знаходиться в спадковій справі), план забудови земельної ділянки від 03.07.1968 року, план забудови від 04.07.1968 року. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до довідки Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 12.08.2019 року № 1127, будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю. В підтвердження того, що за [PERSON] числилась в користуванні земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] сільською радою видано відповідну довідку від 01.07.2019 року № 969. Також позивач вказує, що в підтвердження місця розташування будинку та присвоєної йому адреси Жеребківська сільська рада надала Викопіювання - додаток № 4 до рішення № 330 тридцятої сесії 7 скликання Жеребківської сільської ради від 08.10.2018 року. За замовленням позивача станом на 19.06.2019 року Ананьївським МБТІ на будинок виготовлено технічний паспорт, його інвентаризаційна вартість становить 178199 грн. В зв`язку з наведеним, позивач в прохальній частині позовної заяви просить визнати за ним [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Білокриниця, Бережанського району, Тернопільської області, мешканцем. [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 18.02.1999 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок літ. А вартістю 107137 грн., загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м., веранду літ.а вартістю 17069 грн., навіс літ. а1 вартістю 1933 грн., літню кухню літ. Б вартістю 27078 грн., погріб літ.Б вартістю 4661 грн., навіс літ.В вартістю 987 грн., сарай літ.Г вартістю 4168 грн., убиральню літ.Д вартістю 1227 грн., огорожу №1 вартістю 1886 грн., ворота №2 вартістю 3187 грн., хвіртку №3 вартістю 797 грн., колодязь №4 вартістю 4115 грн., огорожу №5 вартістю 2518 грн., вимощення І вартістю 1436 грн., загальною вартістю 178199 грн., які розташовані за адресою [ADDRESS] , та належали [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ухвали від 04 листопада 2020 року головуючим суддею у справі було відкрито провадження у справі (а.с.53). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу та третій особі, а саме про право на подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову, а також роз`яснено третій особі про право на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. Як вбачається з матеріалів справи, що у встановлені строки та відповідно до ст.178 ЦПК України відповідачем відзив на позовну заяву до суду не було подано. Відповідно до ст.193 ЦПК України зустрічний позов відповідачем до суду також не було подано. А також, з матеріалів справи вбачається, що третьою особою Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області у строк встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі пояснення щодо позовної заяви до суду не було подано. В подальшому, 8 липня 2020 року головуючим суддею у справі після виконання всіх завдань визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 22 вересня 2020 року (а.с.100-101). У судове засідання, що призначене на 22 вересня 2020 року позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Гусєва Олена Дмитрівна, повноваження якої підтверджені ордером серії ОД №312088 від 25 липня 2019 року (а.с.47), не з`явилися, про дату, час та місце проведення якого сповіщені належним чином. При цьому, 22 вересня 2020 року представник позивача - адвокат Гусєва О.Д. надала через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.112). Відповідач Жеребківська сільська рада Ананьївського району Одеської області у судове засідання 22 вересня 2020 року не з`явилася. Однак, в матеріалах справи міститься заява голови сільської ради Джабієва А.А., котра надійшла до суду 15 січня 2020 року, про слухання справи без участі представника сільської ради, проти розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами сільська рада не заперечує (а.с.65). Третя особа - Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області у судове засідання 22 вересня 2020 року не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена належним чином (а.с.111). Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від третьої особи не надходило. Причини своєї неявки третя особа суду не повідомила. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленою про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників процесу, враховуючи заяву представника позивача, заяву відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданий 18 лютого 1999 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області (а.с.6-7). Відповідачем у справі є Жеребківська сільська рада Ананьївського району Одеської області, яка знаходиться за адресою: 66410, Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребкове, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 04379427. Третьою особою позивачка визначила - Ананьївську районну державну адміністрацію Одеської області, яка знаходиться за адресою: 66401, Одеська область, м.Ананьїв, вул.Незалежності, 51, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 04057058. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та належали [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачем було додано до позовної заяви завірену належним чином копію спадкової справи №204/2019, яка заведена державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області 21 травня 2019 року за його заявою (а.с.5-31). Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Білокринця, Бережанського району Тернопільської області, померла [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, та копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00022910758 від 21 травня 2019 року (копія спадкової справи, а.с.9, 18-19). Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно копії довідки №789 виданої 20 травня 2019 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (копія спадкової справи, а.с.11). В довідці Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №1127 від 12 серпня 2019 року зазначено, що домоволодіння розташоване в [ADDRESS] , дійсно належало [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.39). З наведеного вбачається, що спадщиною котра відкрилась після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , є житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З копії виписки з облікової картки об`єкта погосподарського обліку номер - 051501 виданою Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області вбачається, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.86). Відповідно до копії рішення №330-УІІ від 08 жовтня 2018 року тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області та копії переліку вулиць в селах Жеребкове, Струтинка, Михайлівка, вбачається, що в с.Жеребкове Ананьївського району Одеської області є вулиця під назвою «Новоселів» (а.с.84-85). Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В матеріалах справи міститься Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №56223408 видана Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 21 травня 2019 року, з якої вбачається, що в Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо складання за життя [PERSON] заповіту (копія спадкової справи, а.с.13). Частиною 2 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначено в ч.1 ст.1261 ЦК України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 липня 1966 року, та з копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00022910399 від 21 травня 2019 року вбачається, що в відомостях про батьків позивача [PERSON] , [INFO] , матір`ю зазначена спадкодавець - [PERSON] (копія спадкової справи, а.с.17). Отже, з наведеного вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , та спадкоємцем першої черги за законом, що передбачено ст.1261 ЦК України. Частиною 1 статті 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зі змісту ч.1 та ч.2 ст.1269 ЦПК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Приписами ч.2 ст.1270 ЦК України визначено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56223665 виданого 21 травня 2019 року державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О., вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №204/2019 на майно котре залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] (копія спадкової справи, а.с.14). Як зазначалось раніше, що предметом спадкування за законом є житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] . З наявної копії довідки №16 Ананьївського бюро технічної інвентаризації Одеської області від 19 червня 2019 року вбачається, що правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутні (копія спадкової справи, а.с.16). При цьому, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, з листа державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області Чернієнко О.В. від 02 липня 2019 року, вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено та роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст.27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі технічного паспорту неможливо здійснити державну реєстрацію права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва (а.с.44). Відповідно до п.3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2016 року № 553, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Згідно технічному паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 19 червня 2019 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , має наступні технічні характеристики та складається в цілому з: одноповерхового саманного житлового будинку обкладеного цеглою літ. «А», веранди цегляної з дерев`яним перекриттям літ. «а», навісу без обшивки літ. «а1», літньої кухні цегляної літ. «Б», погріб цегляного під частиною будівлі літ. «під.Б», навісу з обшивкою з трьох сторін літ. «В», сараю з черепашника літ. «Г», убиральні літ. «Д», огорожі з металевої плетеної сітки по стовпах №1, воріт металевих висотою 1.5 м, шириною 3м, в металевих стовпах №2, хвіртки металевої в металевих стовпах з заповненням сіткою «Рабиця» №3, колодязю питного зі збірних залізобетонних кілець діаметром до 1,0м, глибиною до 7,0 - №4, огорожі з штахетника в дерев`яних стовпах №5, вимощення цементного товщиною 20мм літ. «І» (копія спадкової справи, а.с.23-28). За приписами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. З листа №1200/02-14 від 02 липня 2019 року виданого державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О., вбачається, що за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №204/2019 на майно [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та рекомендовано звернутися до судових органів (копія спадкової справи, а.с.30). Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, тому на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, вважає, що позовна заява [PERSON] до Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved