Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 1 типу № 10003/0407 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що між позивачем та [PERSON] 25.12.07 року було укладено кредитний договір № 5077 про надання кредиту в розмірі 70 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 14 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25 грудня 2012 року. 03.11.2011 року між позичальником [PERSON] та третьою особою [PERSON] було укладено угоду про покладання на третю особу виконання грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором № 5077 від 25.12.2007 року, відповідно до якої третя особа бере на себе виконання в цілому грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором. Відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 14.01.2013 року за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення 1 типу № 10003/0407 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 75 827,29 грн. (тіло кредиту та відсотки) позовні вимоги банку задоволено. Враховуючи, що в описовій частині зазначеного рішення заборгованість в розмірі 75 827,29 грн. визначена станом на 11.07.2012 року, банком здійснено донарахування відсотків до 25 грудня 2012 року, а тому заборгованість [PERSON] станом на 01.12.2014 року за кредитним договором № 5077 становить 100 441,65 грн., що складається з : -34 759,34 грн. - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам; -12 136,61 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту ( з 01.12.13р. по 01.12.14 р.); -7 332,37 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 0,05% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення ( з 01.12.13р. по 01.12.14 р.); -5 767,79 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу ( з 01.12.11р. по 01.12.14 р.); -3 689,05 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків ( з 01.12.11р. по 01.12.14 р.);; -22 425,93 грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу ( за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2012 р.); -14 330,56 грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів ( з 01.05.08р. по 31.12.12 р.). На даний час заборгованість по кредитному договору № 5077 від 25.12.07 року в повному обсязі не стягнута та не погашена, а тому підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] солідарно. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 1 типу № 10003/0407 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», [PERSON] про визнання договору застави майна та кредитного договору недійсним, в якому вказав, що дійсно між первісним позивачем та ним було укладено кредитний договір № 5077 про надання кредитних коштів в сумі 70 000 грн. зі сплатою 14% річних. Предметом цього договору є надання кредиту на здійснення оплати за новий транспортний засіб (трактор колісний) ХТЗ-121 2007 р.в. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 25.12.07 року був укладений Договір застави майна, зареєстрований в реєстрі за № 5556 та посвідчений нотаріусом Тищенко О.І. Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області, предметом застави є транспортний засіб (трактор колісний) ХТЗ-121 2007 р.в. Однак при укладанні кредитного договору його волевиявлення не було вільним, [PERSON] разом з банком ввів його в оману. На час укладення кредитного договору № 5077 він працював в приватному підприємстві «Т.І.К.», керівником якого був [PERSON], за проханням останнього він і погодився оформити кредит на своє ім'я для купівлі нового трактору для підприємства. Насправді трактор він не купував і навіть не бачив, гроші згідно касового ордеру № 3739 в розмірі 70 000 грн. отримав [PERSON] та зобов'язався погасити кредит з урожаю. 25.12.2007 року за зазначеним кредитом було укладено угоду про покладання на [PERSON], як на третю особу, виконання грошових зобов'язань за даним кредитом і лише 30.09.2010 року банк уклав з [PERSON] договір поруки. Банк порушив умови укладання договору, оскільки він особисто не звертався до банку, не надавав будь-яких документів для оформлення кредиту, які повинні бути належним чином перевірені представником банку. На сьогоднішній день йому відомо, що заставного майна взагалі не було, біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу № 31 від 29.08.07 року рішенням В.Олександрівського районного суду Херсонської області від 03.08.2015 року визнано недійсним. Ні з договором застави майна, ні з договором кредиту банк його не ознайомлював. Тому вважає, що договір застави майна та кредитний договір № 5077 слід визнати недійсними. Зобов'язати нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І. виключити з реєстру застави та заборони відчуження запис про заставу та заборону відчуження рухомого майна. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 1 типу № 10003/0407 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що банк добросовісно виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 5077 від 25.12.2007 р., надавши [PERSON] 70 000 грн. кредитних коштів. Однак ні [PERSON], ні третьою особою [PERSON], на якого було покладено виконання грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором, умови кредитного договору не виконуються. Таким чином станом на 01.12.2014 року заборгованість, згідно бухгалтерського розрахунку, 100 441,65 грн. і підлягає солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] Вимоги зустрічного позову представник банка не визнала, відповідач [PERSON] в судовому засіданні не довів недійсність кредитного договору № 5077. Укладання даного договору відповідало його намірам, між банком та ним було досягнуто домовленості по всім істотним умовам договору, що підтверджується підписом сторін договору, і зокрема особистим підписом [PERSON] Договір застави майна також підписано особисто [PERSON] і на час його укладення у нотаріуса не було сумнівів у вільному волевиявленні сторін договору. Просить суд задовольнити вимоги первісного позову, стягнувши солідарно з [PERSON] та [PERSON] 100 441,65 грн. заборгованості за кредитним договором № 5077 від 25.12.2007 року. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Відповідач за первісним позовом [PERSON] вимоги банку не визнав, суду пояснив, що він підписав кредитний договір № 5077 в окремі кімнаті приміщення банку, в ознайомленні з документами йому було відмовлено. Потім працівниця банку попросила всіх вийти надвір і чекати [PERSON], поки він самостійно отримає кредитні кошти. Тож грошей фактично він не брав. Таким чином він не вважає себе ні позичальником, ні боржником банку і просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, через оголошення в газеті «Вісті придніпров'я». За таких обставин суд розглядає справу у його відсутність. Третя особа за зустрічним позовом, нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши представника первісного позивача, відповідача за первісним позовом та зустрічного позивача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 1 типу № 10003/0407 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 25.12.07 року було укладено кредитний договір № 5077 про надання кредиту в розмірі 70 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 14 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25 грудня 2012 року. В забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором 25 грудня 2007 року було укладено договір застави, предметом якого є транспортний засіб (трактор колісний) ХТЗ-121 2007 р.в. 30.09.10 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та 13 особами-боржниками, в т.ч. і [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель [PERSON] зобов'язався перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржниками зобов'язання за кредитними договорами, в числі яких зазначено і договір № 5077. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 19.10.12 року позивач та відповідачі за первісним позовом уклали угоду про покладення на третю особу - [PERSON] виконання грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором № 5077, відповідно до п. 1 якої позичальник [PERSON] покладає на третю особу виконання в цілому грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором, а третя особа погоджується виступити в якості безпосереднього виконавця таких грошових зобов'язань. П.2 даної угоди передбачено, що укладання цієї угоди не змінює боржника (не призводить до переводу боргу) за кредитним договором та не звільняє позичальника від належного виконання ним грошових зобов'язань як боржника за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 528 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Згідно ч. 1 ст. 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання ( ст. 528 ЦК), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 1 типу № 10003/0407 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» в повному обсязі. При розгляді зустрічних позовних вимог [PERSON] судом було встановлено, що умови укладеного між ним та банком кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечував, що підтверджується його підписом у кредитному договорі. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Крім того, укладаючи 25.12.07 року договір застави майна та 30.09.10 року договір поруки, [PERSON] не ставив питання про визнання кредитного договору № 5077 недійсним, що свідчить про його згоду з умовами запропонованого позивачем кредитування. Отже в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: approved