Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 368,99 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-03953-220208, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 24 жовтня 2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 2 368,99 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 550,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 699,48 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 119,45 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено договір № 001-03953-220208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, у відповідності до умов якого банк надає [PERSON] строковий кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт на рахунку в сумі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії (а.с. 7-11). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, а позичальник, відповідно до вказаного договору зобов'язався повертати заборгованість щомісяця. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов зазначеного вище договору не виконав взяті на себе зобов'язання та не вносив на рахунок банку необхідні платежі, в результаті чого станом на 24 жовтня 2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 2 368,99 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 550,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 699,48 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 119,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с. 5-6). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума у розмірі 2 368,99 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved