Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 23.11.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 98615,83 грн та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 11.11.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між ним та банком, що підтверджується підписом у його заяві. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконує. Станом на 31.10.2017 року заборгованість відповідача перед банком складає 98615,83 грн, з яких: 10272,11 грн заборгованість за кредитом; 79779,16 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 3392,38 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 4672,18 грн штраф (процентна складова). Представник позивача направив письмову відповідь на відзив, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову заперечували з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов, прохали застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з тексту позовної заяви, відповідно до укладеного договору без номера від 11.11.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 27,6 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В матеріалах справи міститься анкета заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку [PERSON] від 11.11.2011 року. Даних, які б вказували на прохання відповідача [PERSON] отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку; домовленість сторін про розмір кредитного ліміту та розмір відсотків за користування кредитом, даний договір не містить. Крім того, в анкеті заяві про приєднання взагалі не зазначено тип платіжної картки, яку бажала оформити відповідач, номер та строк дії карткового рахунку тощо. На підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок за договором № б/н від 11.11.2011 року станом на 31.10.2017 року, який містить дані починаючи з 21 серпня 2013 року. Інших доказів, які б вказували на вид платіжної карти, яку отримав відповідач 11.11.2011 року, та умови, на яких [PERSON] надано кредит, та які б підтверджували факт надання кредиту відповідачу, матеріали справи не містять. Згідно наданого розрахунку, загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 31.10.2017 року складає 98615,83 грн, з яких: 10272,11 грн заборгованість за кредитом; 79779,16 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 3392,38 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 4672,18 грн штраф (процентна складова). Разом з цим, «Умови та Правила надання банківських послуг» затверджені наказом від 06.03.2010 року, надані позивачем як доказ, підпису відповідача про ознайомлення з ними не містять, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно п. 1.1.1.33, 1.1.1.34 Умов і правил надання банківських послуг, які є додатком до позовної заяви слідує, що заява-анкета про надання послуг-звернення Клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку або надання інших банківських послуг на умовах цих умов та правил. У випадку приєднання до даних умов та правил не в повному обсязі, він додатково складає заяву про надання окремих послуг, які надаються Банком за Умовами та правилами. Ідентифікація-встановлення особи Клієнта на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій документів при його зверненні до банку для здійснення банківських операцій чи отримання інформації з рахунків клієнта у порядку, передбаченому Договором і чинним законодавством. Відповідно до п. 1.1.1.45, 1.1.1.46 вищевказаних Умов та правил, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір коштів, наданих Банком клієнту на строк, обумовлений в Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна картка - платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом. Пунктом 1.1.3.1.5 та 2.1.1.3.4 зобов'язання Банку щодо надання кредитного ліміту згідно Заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного Картрахунку в рахунок кредитного ліміту. Беручи до уваги те, що анкета-заява від 11.11.2011 року, що підписана відповідачем [PERSON] не містить чіткого зазначення банківських послуг, які вона оформила на своє ім»я, дату видачі та номер платіжної картки, суд приходить до висновку, що сторони не дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору. Більш того, як вбачається з довідки, виданої позивачем, відповідачу [PERSON] взагалі 11.11.2011 року не видавалися платіжні картки. Крім того, доводи позивача в позовній заяві стосовно наявності у ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] правовідносин щодо надання кредитних коштів, з посиланням на укладення договору б/н від 11.11.2011 року та ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви є неспроможними і ніяким чином не доводять факту укладення між сторонами кредитного договору 11 листопада 2011 року, заборгованість за яким є предметом даного спору. Ст.13 ЦПК встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Провівши аналіз норм матеріального права в системному зв'язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд прийшов до висновку, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження позову, спростування доводів відповідача. В звязку з вищевикладеним, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у звязку з їх недоведеністю. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed