Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», в особі представника за довіреністю, звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи заявлені позовні вимоги тим, що відповідач, станом на 02.09.2014 року, має 6275 гривень 16 копійок заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та категорично заперечував факт отримання кредиту. При цьому не заперечував проти призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, з метою доведення факту підробки його підпису. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але звернулась до суду з клопотанням про проведення розгляду справи без її участі, вказавши на підтримку заявлених вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав: відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести, а відповідно до вимог ст.60 ч.1 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести - ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно припису ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.. по справі судом встановлено, що під час судового розгляду даної цивільної справи [PERSON] не визнав позовні вимоги та категорично заперечував факт отримання кредиту. При цьому, з метою доведення факту підробки його підпису у договорі, не заперечував проти призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. За таких фактичних обставин, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України та з метою з`ясування всіх важливих для повного та об'єктивного розгляду справи обставин, дослідження оригіналів документів, щодо надання відповідачу кредиту та можливого, в залежності від отриманих внаслідок дослідження документів результатів, призначення у справі судової почеркознавчої експертизи - судом було визнано обов`язковою участь представника позивача у подальшому розгляді справи. 13.01.2015 року представник позивача звернулась до Новгород-Сіверського райсуду з письмовим клопотанням про перенос розгляду справи. У вказаному клопотанні також зазначалося, мовою оригіналу: «… Для всебічного та повного розгляду справи прошу суд перенести розгляд справи на іншу дату для надання суду витребуваних документів: виписки по -2- кредитному рахунку, оригінала кредитної справи, оскільки вони зберігаються в архіві Банку, що розташований в м.Дніпропетровськ. Строк отримання визначено 16.01.2015 року … ». Також у клопотанні зазначалося про забезпечення явки представника в наступне судове засідання. На виконання вимог ст.10 ч. 4 ЦПК України, вказане клопотання представника сторони у справі було задоволено. Але, 26.01.2015 року представник позивача знову звернулась до суду з письмовою заявою, яка містила клопотання вже про розгляд справи без участі представника позивача. Також заява містила посилання представника позивача, як на обґрунтування правової позиції щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог, на ст. 215 ЦК України. Зокрема зазначалося: «…В зв`язку з тим, що відповідач заперечує факт укладання з Банком спірного кредитного договору, але не надав жодних належних та допустимих доказів у спростування того, що підписи у договорі вчинено іншою особою, а також по справі не було призначено почеркознавчу експертизу, спірний договір не було визнаний за рішенням суду недійсним то згідно ст.215 ЦКУ, відсутні підстави вважати даний правочин правочин недійсним». Але при цьому, оригіналів документів на підтвердження отримання відповідачем кредиту, вимоги про відшкодування заборгованості за яким є предметом позову - суду так надано і не було. За таких фактичних обставин суд вважає позицію позивача, в особі представника, такою, що не узгоджується з приписом ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 та ч.3 ст.27 ЦПК України та такою, що фактично свідчить про відмову представника позивача від доведення тих обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Також безпідставним суд вважає і посилання представника позивача на те, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів у спростування того, що підписи у договорі вчинено іншою особою, а також по справі не було призначено почеркознавчу експертизу, оскільки за доданими до позовної заяви світлокопіями документів неможливо провести судову почеркознавчу експертизу, а за умови не отримання кредиту - відповідач взагалі позбавлений будь-якої інформації про його умови та обставини . За таких доказів та при вказаній правовій позиції представника позивача, за умови категоричного заперечення відповідачем факту отримання кредиту, суд вважає, що наявність доданих до позовної заяви світлокопій документів не є достатньою підставою для задоволення заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed