Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини, [PERSON], звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON], яка зареєстрована в с.Павлівка, має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач написала заяву про відмову від своїх батьківських праві щодо свого малолітнього сина. За місцем проживання дитини було встановлено, що санітарний стан житлового приміщення незадовільний, для дитини не створено умов для проживання та розвитку. Мати не займається вихованням дитини, його розвитком, лікуванням. З [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди, проте вона нічого не змінила. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно. На підставі вищевикладеного, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини орган опіки та піклування просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що родина [PERSON] перебувала на контролі в службі у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації. З відповідачем неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання нею своїх батьківських обов'язків, проте вона ніяк не реагувала на ці зауваження. У дитини дуже багато захворювань, дільничний лікар повідомляла [PERSON] про необхідність обстеження та лікування дитини, проте вона цього не робила. В будинку не має дитячих книжок, іграшок, всюди брудно, приготовленої їжі не має. Коли дитина захворіла, сусіди викликали лікаря і тоді було прийнято рішення про відібрання дитини та поміщення її у лікарню. Відповідач написала заяву про відмову від своїх батьківських прав. Зараз дитина знаходиться в будинку дитини, її стан здоров'я значно покращився. З того часу, як дитину відібрали, мати не цікавилася її життям, не навідувала та не телефонувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити вимоги органу опіки та піклування та позбавити батьківських право [PERSON] щодо її малолітньої дитини, оскільки вона фактично ухилилася від виховання, утримання своєї дитини, не виконує свої батьківські обов'язки та написала заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] Суд вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого згідно зі свідоцтвом про народження є [PERSON] (а.с.6). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 7 липня 2016 року відомості про батька [PERSON] зазначено у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с.7). 24 червня 2016 року у [PERSON] було вилучено дитину, [PERSON], та дитину було поміщено до лікарні, що підтверджується актом про дитину, покинуту в закладі охорони здоров'я (а.с.8). Напередодні, 23 червня 2016 року, [PERSON] написала нотаріально посвідчену заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо її малолітнього сина - [PERSON] (а.с.5). Окрім того встановлено, що підставою для відібрання малолітньої дитини було те, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки. Так згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов від 3 березня 2016 року та 1 квітня 2016 року в будинку, за місцем проживання [PERSON], не створено належних умов для проживання малолітньої дитини. В будинку брудно, дитячі речі та білизна брудна, мати дитини не займається вихованням дитини (а.с.12-13). За повідомленням КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 3 жовтня 2016 року за час перебування малолітньої дитини, [PERSON], в будинку дитини з 19 липня 2016 року по теперішній час, його мати, [PERSON] жодного разу дитину не відвідала, не цікавилася його станом здоров'я, не приносила передач, дарунків (а.с.39). Згідно з висновком Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 30 вересня 2016 року органом опіки та піклування було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина, [PERSON] (а.с.35-36). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням, утриманням, лікуванням дитини, що, на думку суду, слід розцінювати як підставу для позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дитини, а тому позовні вимоги органу опіки та піклування є законними та обґрунтованими. Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у виді частки від її заробітку (доходу), з урахуванням того, що інших дітей вона не має. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, виходячи з розміру ставок судового збору як за вимоги майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved