Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини, [PERSON], звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження зроблено у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] не займається вихованням сина, не забезпечувала його харчуванням, одягом, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя. Сина залишила на свого колишнього чоловіка, який влітку 2016 року поїхав до відповідача у м.Дніпро, а потім за його ж заявою його було влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації «Барвінок», де він і знаходиться. На підставі вищевикладеного, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої дитини [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що до органу опіки та піклування надійшло повідомлення, що неповнолітній [PERSON] звернувся до реабілітаційного центру «Барвінок» в м.Дніпро. [PERSON] проживав в сел..Дніпровське разом з вітчимом та мамою. Після розірвання шлюбу [PERSON] поїхала в м. Дніпро, а [PERSON] лишився в сел..Дніпровське. Потім, влітку 2016 року, [PERSON] вирішив поїхати до матері. До навчання у вересні 2016 року він не приступив. За весь цей час відповідач не поцікавилися тим, де знаходиться її неповнолітній син. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні в присутності педагога суду пояснив, що раніше він проживав в сел..Дніпровське з мамою, вітчимом та сестрами. Після розірвання шлюб, мати поїхала до м. Дніпро. Через деякий час, влітку 2016 року, він вирішив поїхати до неї, там він її знайшов, жим з нею, працював. Але потім вона почала вживати наркотичні засоби та взагалі ним не цікавилася. Його знайомий допоміг йому влаштуватися до реабілітаційного центру «Барвінок», де він знаходиться близько 6 місяців. За цей час мати його не шукала, не відвідувала, не телефонувала. Він хоче, щоб його мати позбавили батьківських прав. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, виконавчого комітету Дніпровської селищної ради, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживав в сел..Дніпровське. 1 вересня 2016 року він не приступив до навчання в школі. Зі слів його вітчима дізналися, що хлопчик поїхав до матері в м.Дніпро, але вона не захотіла з ним спілкуватися і він звернувся до реабілітаційного центру «Барвінок». Відповідач також жила в сел..Дніпровське, але після розірвання шлюбу з [PERSON] залишила йому дітей та поїхала в м.Дніпро. Спочатку це була нормальна родина, ніяких звернень не було, але після народження третьої дитини [PERSON] почала зловживати спиртними напоями. Вихованням та утриманням дітей займався вітчим. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, Верхньодніпровського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, в судовому засіданні пояснила, що з 2013 року ця сімя перебувала під соціальним супроводом як багатодітна сімя. Відповідач не займалася вихованням дітей, зловживала спиртними напоями. Фактично вихованням та утриманням дітей займався вітчим. З 2016 року ця сімя була на обліку як така, що опинилася в складних умовах, оскільки, коли [PERSON] їхав на роботу, відповідач зловживала спиртними напоями та не займалася дітьми. Після розірвання шлюбу вона взагалі поїхала в м.Дніпро. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, посилаючись на те, що відповідач дійсно злісно не виконує свої батьківські обовязки, тривалий час не займається вихованням та утриманням неповнолітнього сина, не цікавиться його місцезнаходженням, життям. Тому, в інтересах неповнолітнього [PERSON] буде позбавити відповідача батьківських прав щодо нього з метою захисту його прав та інтересів. У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, в тому числі думку неповнолітнього [PERSON], допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 жовтня 2001 року народився [PERSON], батьками якого згідно зі свідоцтвом про народження є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини записано за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.5). 15 липня 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «Молчанова». Згідно з повідомленням КЗ соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» від 4 листопада 2016 року 5 вересня 2016 року за особистою заявою була прийнята дитина [PERSON], [INFO], оскільки залишився на вулиці безпритульним (а.с.13). Відповідно до листа КЗ соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» від 6 грудня 2016 року за весь час перебування [PERSON] в закладі його мати, [PERSON], жодного разу не відвідала його, не цікавилася його життям, станом здоровя, матеріальної допомоги не надавала (а.с.14). 5 вересня 2016 року до Служби у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації від КЗ «Дніпровська середня загальноосвітня школа» надійшло повідомлення про те, що [PERSON], учень 9-Б класу 1 вересня 2016 року до школи не зявився, не приступив до навчання. Останній раз класний керівник спілкувалася телефоном з матірю хлопчика 22 серпня 2016 року, а потім на телефонні дзвінки припинила відповідати (а.с.12). Згідно з характеристикою з місця проживання від 4 листопада 2016 року, яка надана Дніпровською селищною радою, [PERSON] зарекомендувала себез негативної сторони, зловживала спиртними напоями, не займалася вихованням дітей, вела аморальний спосіб життя, залишала на тривалий час дітей на чоловіка, [PERSON] (а.с.9). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює у Верхньодніпровському центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді та сімя [PERSON] перебувала під її соціальним супроводом як багатодітна сімя. Діти були погано забезпечені, мати не займалася їх вихованням. [PERSON] працював за кордоном. Мати завжди обіцяла виправитися, але нічого не робила та ситуація не змінювалась. Пояснювала лише, що не має грошей. В 2015 році до центру вже звернувся сам [PERSON], оскільки вона покинула трьох дітей та поїхала в невідомому напрямку. Допомогли влаштувати його на роботу. Давида також залишився з вітчимом, але потім в них виник конфлікт та хлопець поїхав до матері в м.Дніпро. Рішенням органу опіки та піклування в особі Верхньодніпрвоської районної державної адміністрації № 5 від 30 вересня 2016 року було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.39-40). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані турбуватися про стан здоровя дитини, її фізичний та духовний розвиток. Статтею 51 Конституції України на батьків покладено обовязки утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сімї якої проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обовязків, не займається вихованням, утриманням, лікуванням своєї неповнолітньої дитини, оскільки вже тривалий час не відвідує сина, не цікавиться його життям. не приймає жодної участі у його вихованні та утриманні, що, на думку суду, слід розцінювати як підставу для позбавлення її батьківських прав, а тому позовні вимоги органу опіки та піклування є законними та обґрунтованими. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує обовязки по утриманню своєї дитини, добровільно допомогу на його утримання не надає. Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть якщо вони позбавлені батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у виді частки від її заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, виходячи з розміру ставок судового збору як за вимоги майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved