Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 02.06.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 26654 грн. 69 коп. та понесені судові витрати в сумі 266 грн. 55 коп. Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.06.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 24201,74 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник надала свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складають Договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконує. Станом на 21.04.2015 року її заборгованість перед банком складає 26654,69 грн., з яких: - 20735,70 грн. заборгованість за кредитом; - 956,11 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 829,42 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 4133,46 грн. штраф , передбачений п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно судового наказу від 16.12.2008 року виданого Глобинським районним судом Полтавської області з [PERSON] на користь банку було стягнуто 9046,47 гривень. У судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що раніше з неї банком вже стягувалась заборгованість. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.06.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 24201,74 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості. Позичальник взяла на себе зобов»язання в період з 1 по 25 число кожного місяця сплачувати платіж у сумі 1211,06 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків та інших витрат, згідно з умовами. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складають Договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Позивач свої зобов»язання виконав, а відповідач взяті на себе зобовязання порушила, внаслідок чого, станом на 21.04.2015 року її заборгованість перед банком, згідно наданого розрахунку, складає 26654,69 грн., з яких: - 20735,70 грн. заборгованість за кредитом; - 956,11 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 829,42 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 4133,46 грн. штраф , передбачений п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно судового наказу від 16.12.2008 року виданого Глобинським районним судом Полтавської області з [PERSON] стягнуто на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» (назва його змінена на ПАТ КБ «Приватбанк») заборгованість по вказаному кредитному договору на суму 9046,47 гривень. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). П.2.2 Генеральної угоди передбачає, що заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник, в зв»язку з цим сплачує банку штраф в розмірі 4133 грн. 46 коп. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 266 грн. 55 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved