overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Разом із позовною заявою позивач також надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов, а також заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб сторін вбачається, що вони дійсно з 31 серпня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Позиція позивача, викладена у позовній заяві, свідчить про те, що збереження сім`ї суперечить її інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що [PERSON] є його онуком, який проживає разом з ним. Онук є інвалідом у зв`язку з психічним захворюванням, у зв`язку з чим йому встановлена інвалідність І групи. Внаслідок хвороби він не може висловлювати свої думки, самостійно не пересувається, не може одягнутись, приготувати собі їжу та самостійно її скуштувати, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, потребує постійного стороннього нагляду за ним. В судовому засіданні представник заявника підтримала подану її довірителем заяву, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Петропавлівської селищної ради до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи орган опіки та піклування повідомлявся належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу без представника цього органу. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною першою статті 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до частини першої статті 39 цього ж Кодексу фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Із доданих до заяви матеріалів дійсно вбачається, що [PERSON] є інвалідом І групи у зв`язку з психічним захворюванням (діагноз: олігофренія в стадії вираженої імбецильності. Епісиндром. ДЦП, нижній пара-парез. Повна атрофія здорових нервів обох очей). Висновком проведеної у справі амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи (висновок судового-психіатричного експерта № 16 від 26.01.2020) підтверджується факт, що [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад вродженого ґенезу у вигляді важкої розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів. За своїм психічним станом він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Наведене переконало суд в необхідності визнання [PERSON] недієздатною особою, оскільки він страждає на стійку розумову відсталість з дитинства. Із визнанням [PERSON] недієздатним, суд також вважає обґрунтованим прохання заявника щодо встановлення над його онуком опіки, оскільки це відповідає вимогам частини першої статті 60 Цивільного кодексу України, призначивши опікуном недієздатної особи саме заявника. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що виконкомом Біловодської селищної ради 06 січня 2000 року на його ім`я було видане свідоцтво про право власності на жилий будинок [ADDRESS] , де його по батькові було записано « [PERSON] ». Таким чином, документ про право власності на жилий будинок містить розбіжності з його паспортними даними в написанні по батькові - [PERSON] (в паспорті) та [PERSON] (в свідоцтві на право власності), що звісно є перешкодою для здійснення повною мірою його прав щодо зняття з реєстрації в належному йому будинку інших осіб. Вказана описка не може бути виправлена виконкомом Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, тому він вимушений звернутися до суду для встановлення факту належності йому даного правовстановлюючого документа. До початку розгляду справи по суті заявник надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримував в повному обсязі, просив їх задовільнити. Від заінтересованої особи - Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області також надійшла заява, в якій її представник просив розглядати справу за його відсутністю, заперечень проти задоволення заяви не мав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії свідоцтва про право власності на жилий будинок, яке видане 06 січня 2000 року дійсно вбачається, що вказане в ньому по батькові заявника не збігається з його по батькові, вказаним у його паспорті та в картці фізичної особи - платника податків. Так, у свідоцтві про право власності на жилий будинок його по батькові вказано [PERSON] , а в паспорті та у картці платника податків - [PERSON] . Дана помилка у свідоцтві про право власності виникла під час його заповнення через неуважність посадової особи органу, який його видавав. Належність заявнику житлового будинку [ADDRESS] підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду за інвентарним номером 2795 де вказано, що цим будинком володіє [PERSON] . Суд погоджується із заявником, що вирішити це питання позасудовим шляхом він не може, тому і звернувся до суду з вказаною заявою. Встановлені судом обставини та факти свідчать про обґрунтованість поданої заявником заяви, тому її слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що він є власником земельної ділянки площею 0,1720 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої на території Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області. 04 травня 1994 року державний акт на право власності на землю серії ЛГ № 4020000346 був виданий на ім`я [PERSON] . Таким чином, документ про право власності на землю містить розбіжності з його паспортними даними в написанні прізвища [PERSON] (в паспорті) та [PERSON] (в державному акті), що звісно є перешкодою для здійснення повною мірою його прав та обов`язків відносно земельної ділянки. Ці розбіжності виникли у зв`язку із перекладом та транслітерацією його прізвища з російської мови. Вказана описка не може бути виправлена, оскільки змінилось законодавство та на цей час державні акти не виготовляються, тому він вимушений звернутися до суду для встановлення факту належності йому даного правовстановлюючого документа. До початку розгляду справи по суті заявник надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримував в повному обсязі, просив їх задовільнити. Від заінтересованої особи Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області також надійшла заява, в якій її представник просив розглядати справу за його відсутністю, заперечень проти задоволення заяви не мав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 4020000346 дійсно вбачається, що вказане в ньому прізвище заявника не збігається з його прізвищем, вказаним у його паспорті та в картці фізичної особи платника податків. Так, у державному акті його прізвище вказане [PERSON] , а в паспорті та у картці платника податків [PERSON] . Дана помилка у державному акті виникла під час його заповнення через неуважність посадової особи органу, який його видавав. Належність зазначеного правовстановлюючого документа заявнику підтверджується тим, що вказана в ньому його адреса проживання збігається з його адресою реєстрації і проживання в паспорті та інших документах. Суд погоджується із заявником, що на цей час виправити цю помилку у державному акті неможливо через законодавчі зміни, згідно яких вже державні акти на землю не виготовляються та не видаються. Встановлені судом обставини та факти свідчать про обґрунтованість поданої заявником заяви, тому її слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що він є власником земельної ділянки площею 0,29 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої на території Біловодської селищної об`єднаної територіальної громади. 10 грудня 1999 року державний акт на право власності на землю серії ІІ-ЛГ № 000571 був виданий на ім`я [PERSON] . Таким чином, документ про право власності на землю містить розбіжності з його паспортними даними в написанні прізвища [PERSON] (в паспорті) та [PERSON] (в державному акті), що звісно є перешкодою для здійснення повною мірою його прав та обов`язків відносно земельної ділянки. Ці розбіжності виникли у зв`язку із перекладом та транслітерацією його прізвища з російської мови. Вказана описка не може бути виправлена, оскільки змінилось законодавство та на цей час державні акти не виготовляються, тому він вимушений звернутися до суду для встановлення факту належності йому даного правовстановлюючого документа. До початку розгляду справи по суті заявник надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримував в повному обсязі, просив їх задовільнити. Біловодська селищна об`єднана територіальна громада до суду свого представника не направила, про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу без її учасників за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ № 000571 дійсно вбачається, що вказане в ньому прізвище заявника не збігається з його прізвищем, вказаним у його паспорті та в картці фізичної особи платника податків. Так, у державному акті його прізвище вказане [PERSON] , а в паспорті та у картці платника податків [PERSON] . Дана помилка у державному акті виникла під час його заповнення через неуважність посадової особи органу, який його видавав. Належність зазначеного правовстановлюючого документа заявнику підтверджується тим, що вказана в ньому його адреса проживання збігається з його адресою реєстрації і проживання в паспорті та інших документах. Суд погоджується із заявником, що на цей час виправити цю помилку у державному акті неможливо через законодавчі зміни, згідно яких вже державні акти на землю не виготовляються та не видаються. Встановлені судом обставини та факти свідчать про обґрунтованість поданої заявником заяви, тому її слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що він звернувся до УПФУ для отримання пенсії. Під час прийому документів було виявлено, що у його трудовій книжці на сторінці 17 невірно вказана його дата народження, а саме в трудовій книжці його дата народження зазначена як 29 вересня 1958 року, а в паспорті та свідоцтві про його народження 29 серпня 1958 року. Запис у трудовій книжці він робив самостійно, коли був головою кооперативу «Мечта», який на цей припинив діяльність, тому він не в змозі внести виправлення у власну трудову книжку. У судовому засіданні заявник та представник заінтересованої особи участі не брали. Від заявника у його поданій заяві міститься прохання про розгляд справи за його відсутності. Від заінтересованої особи надійшла заява, в якій вони також просили провести розгляд справи без них. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії паспорта заявника та його свідоцтва про народження дійсно вбачається те, що він народився 29 серпня 1959 року. Ця дата народження не збігається з датою народження, вказаної на сторінці 17 його трудової книжки, де датою його народження зазначена дата 29 вересня 1958 року. Між тим факт того, що трудова книжка належить саме заявникові підтверджується його військовим квитком серії НТ 8031220, реквізити якого зазначені у записі № 3 його трудової книжки. Крім того, цей факт підтверджується атестатом № 80 про закінчення ПТУ № 107 міста Андижан Узб. РСР, про який відомості також внесені до його трудової книжки. Наведене переконалосуд, що невідповідність дати народження заявника у трудовій книжці його паспорту та свідоцтву про народження виникла через неуважність самого [PERSON] при внесенні ним відповідних відомостей під час діяльності у кооперативі «Мечта». За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту належності заявникові трудової книжки необхідно для призначення йому пенсії, суд не бачить підстав для відмови у задоволенні відповідної заяви. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що його брат [PERSON] є інвалідом І групи «А» з дитинства та потребує постійного догляду. Мати останнього [PERSON] , яка опікувалась братом у 2019 році, померла, тому виникла необхідність для звернення з цією заявою до суду. В судовому засіданні заявник підтвердив, що його брат самостійно ходити, розмовляти та обслуговувати себе не може, він лише виконує примітивні дії, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Біловодської селищної ради до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи орган опіки та піклування повідомлявся належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу без представника цього органу. Заслухавши заявника, свідків, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною першою статті 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до частини першої статті 39 цього ж Кодексу фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Із доданих до заяви матеріалів дійсно вбачається, що [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом: тяжка розумова відсталість в ступені імбецильності. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що брат заявника не в змозі самостійно себе обслуговувати та за ним необхідний постійний догляд. Висновками проведеної у справі амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи (висновок судового-психіатричного експерта № 143 від 25.07.2020) підтверджується факт, що [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, які потребують догляду. За своїм психічним станом він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Наведене переконало суд в необхідності визнання [PERSON] недієздатною особою, оскільки він страждає на стійку розумову відсталість з дитинства. Із визнанням [PERSON] недієздатним, суд також вважає обґрунтованим прохання заявника щодо встановлення над його братом опіки, оскільки це відповідає вимогам частини першої статті 60 Цивільного кодексу України, призначивши опікуном недієздатної саме заявника. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що на підставі рішення Плугатарської сільської ради Біловодського району Луганської області № 11/6 від 08 червня 2000 року йому було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 054941, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69. При видачі Державного акта в ньому були допущені помилки, а саме вказане в Державному акті його по батькові - [PERSON] не збігалося із записом по батькові в паспорті - [PERSON] . Зазначену орфографічну помилку було зроблено при виготовленні акта Плугатарською сільською радою, оскільки [PERSON] долучав до своєї заяви його копію паспорту. На теперішній час у заявника виникла необхідність укласти договір оренди землі, але у зв`язку з допущеною орфографічною помилкою він не може це зробити, тому й вимушений звернутися до суду із вказаною заявою. До початку судового засідання від заявника надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності. Від заінтересованої особи - Біловодської селищної ради надійшла заява, в якій її представник просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти задоволення заяви не мала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З державного акту на право приватної власності на землю серії серії ІV-ЛГ № 054941 дійсно вбачається, що вказане в ньому по батькові заявника не збігається з його по батькові, вказаним у паспорті. Так, у державному акті його по батькові вказане [PERSON] , а в паспорті - [PERSON] . Дана помилка у державному акті виникла під час його заповнення через неуважність посадової особи органу, який його видавав. Належність заявнику земельної ділянки підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-4401702542016 від 21.12.2016, з якої йдеться, що право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 8.7176 га, яка розташована на території Плугатарської сільської ради (ділянка № 23), кадастровий номер 4420689200:04:005:0173 зареєстроване саме за [PERSON] . Суд погоджується із заявником, що на цей час виправити цю помилку у державному акті неможливо через законодавчі зміни, згідно яких вже державні акти на землю не виготовляються та не видаються. Встановлені судом обставини та факти свідчать про обґрунтованість поданої заявником заяви, тому її слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що вона є власником земельної ділянки (паю) № [NUMBER] площею 5,6445 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області на підставі рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області від 26 лютого 2001 року, за яким 11.04.2021 їй було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЛГ № 093693 на ім`я [PERSON] . Таким чином, документ про право власності на землю містить розбіжності з її паспортними даними в написанні прізвища - [PERSON] (в паспорті) та [PERSON] (в державному акті), що звісно є перешкодою для здійснення повною мірою її прав та обов`язків відносно земельної ділянки. Ці розбіжності виникли у зв`язку із перекладом та транслітерацією її прізвища з російської мови. Вказана описка не може бути виправлена, оскільки змінилось законодавство та на цей час державні акти не виготовляються, тому вона вимушена звернутися до суду для встановлення факту належності їй даного правовстановлюючого документа. У своїй заяві заявник просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа - Біловодська селищна рада Біловодського району Луганської областінадіслала заяву, в якій її представник просив розглядати справу за його відсутністю, заперечень проти позову не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЛГ № 093693 дійсно вбачається, що вказане в ньому прізвище заявника не збігається з її прізвищем, вказаним у її паспорті та в картці фізичної особи - платника податків. Так, у державному акті її прізвище вказане [PERSON] , а в паспорті та у картці платника податків - [PERSON] . Дана помилка у державному акті виникла під час його заповнення через неуважність посадової особи органу, який його видавав. Належність заявнику земельної ділянки підтверджується копією довідки виданою Кононівським старостинським округом Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, в якій вказано, що [PERSON] має земельний пай № [NUMBER] , площею - 5,6445 га по колишньому КСП «Зоря» Біловодського району Луганської області. Тому вбачається, що розбіжності виникли у зв`язку з перекладом. Суд погоджується із заявником, що на цей час виправити цю помилку у державному акті неможливо через законодавчі зміни, згідно яких вже державні акти на землю не виготовляються та не видаються. Встановлені судом обставини та факти свідчать про обґрунтованість поданої заявником заяви, тому її слід задовольнити. Враховуючи наведене,

Outcome: approved