Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.12.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «ВІВА» укладено кредитний договір № 09.06/10-КЛ із додатковими угодами шляхом відкриття не відновлюваної кредитної лінії в межах ліміту кредитування у розмірі 2 000 000 грн. терміном до 13.12.2013 року під 21% річних. В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 09.06/10-КЛ від 16.12.2010 року із змінами та доповненнями між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладений договір поруки №09.11/10-П від 29.11.2012 з додатковими угодами, за умовами якого останній поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором та додатковими договорами до нього. Зобов'язання передбачені кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав, а тому станом на 02.04.2014 р. з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, заборгованість останнього перед ПАТ «ВТБ Банк» становить 2 210 357,59 грн. На підставі наведеного, з врахуванням збільшених позовних вимог, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 2 210 375,59 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача Мовчко А.О. в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, подав суду заяви про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується письмовими розписками про отримання судових повісток. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 16.12.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «ВІВА» укладено кредитний договір № 09.06/10-КЛ шляхом відкриття не відновлюваної кредитної лінії в межах ліміту кредитування у розмірі 2 000 000 грн. терміном до 13.12.2013 року під 17,5 річних (а.с. 16 - 23). Із матеріалів справи вбачається, що до даного кредитного договору за погодженням сторін укладалися додаткові договори, а саме: договір № 1 від 16.02.2011 року, договір № 2 від 23.03.2011 року, договір № 3 08.07.2011 року, договір № 4 від 16.09.2011 року, договір № 5 від 07.11.2011 року, договір № 6 від 29.11.2012 року, договір № 7 від 14.12.2012 року, договір № 8 від 25.01.2013 року, договір № 9 від 18.02.2013 року (а.с.30-74). 29.11.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «ВІВА» укладено договір про внесення змін №6 до вищевказаного договору згідно якого кредитний договір № 09.06/10-КЛ від 16.12.2010 року викладений у новій редакції (а.с. 53-62). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору в новій редакції, плата за користування кредитом встановлюється у вигляді процентів за користування кредитом, розмір яких є фіксований та складає 21% річних (а.с. 56). Згідно до п. 4.2.4, 4.2.5 кредитного договору в новій редакції , банк має право звернути стягнення на заставне майно/майнові права, чи скористатися іншими видами забезпечення виконання боргових зобов'язань, а також відмовитися від надання кредиту у разі настання будь-якої несприятливої події та за невиконання умов кредитного договору (а.с. 57). Відповідно до п. 7.1. кредитного договору в новій редакції, у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення заборгованості за кредитом (а.с. 60 зворот). Із матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «ВІВА» належним чином зобов'язань перед позивачем не виконав, а тому утворилась заборгованість. Станом на 02.04.2014 р. заборгованість ТзОВ «ВІВА» перед ПАТ «ВТБ Банк» згідно кредитного договору становить 2 210 357,59 грн. (з яких: 1 533 500 грн. - сума боргу за кредитом; 7 058,30 грн. - сума строкових процентів за користування кредитом, 352 338,59 грн. - сума прострочених процентів за користування кредитом, 111 435,70 грн. - пеня у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 206 025,50 грн. - штраф за невиконання умов договору) (а.с. 132). В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 09.06/10-КЛ від 16.12.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладений договір поруки №09.11/10-П від 29.11.2012 року з додатковими угодами, за умовами якого останній поручився перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором та додатковими договорами до нього (а.с. 75-80).Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з п.п. 2.5, 2.6. договору поруки у випадку порушення позивальником своїх зобов'язань банк має право звернутися до поручителя з письмовою вимогою про виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі або частково, поручитель зобов'язується виконати їх у строк/термін, зазначений у письмовій вимозі банку, шляхом перерахування коштів на рахунок банку. Судом встановлено, що позивачем надсилалися відповідачу письмова вимога про повернення боргу (а.с. 81). Отже, відповідач істотно порушив вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 554, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору та договору поруки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 2 210 357,59 грн. та судові витрати в розмірі 3 441 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved