Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ПАТ АТ «Укргазбанк» просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2233/122-321/04 від 14.06.2013 року у сумі 357128,88 гривень, відшкодувати судові витрати по справі в сумі 5356,93 гривень. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 14 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір №2233/122-321/04, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 310000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. \~ \~ \~ \~Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: \~ \~ \~ \~Сума кредиту 310000 гривень. Процентна ставка за користування кредитом 18,3 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 23,3% річних. Строк повернення кредитних коштів до 13 червня 2023 року. Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується випискою з позичкового рахунку. \~ \~ \~ \~ [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Станом на 10.09.2019 року [PERSON] не сплачено: - нараховані проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року 55688,74 гривень; заборгованість за кредитом 301440,14 гривень. Загальна сума заборгованості складає 357128,88 гривень. В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ АТ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №2233/122 П-321/04 від 14.06.2013 року, за умовами пункту 1.1 якого [PERSON] зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконану у повному обсязі [PERSON] (Позичальником) зобов`язань по кредитному договору. Судом порушено справу за позовною заявою, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення суду. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Представник відповідача адвокат Мамонов А. А. на позовну заяву, в порядку ст. 278 ЦПК України, подав відзив з висловлення безпідставності вимог ПАТ АБ «Укргазбанк»,\~в позові\~просить відмовити. Позиція відповідача обґрунтовується посиланням на наступні факти та відповідні правовідносини. Так, між сторонами дійсно 14.06.2013 року укладено договір, за яким відповідачем [PERSON] здійснюється погашення кредитної заборгованості у відповідності з графіком та сплату процентів за користування кредитними коштами, шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 5663 гривень щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця шляхом внесення коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк» через касу банку або шляхом безготівкового перерахування. З моменту отримання кредиту Відповідачі стабільно, щомісяця здійснювали платежі по погашенню тіла кредиту і відсотків за користування кредитними коштами, згідно зобов`язань за кредитним договором протягом 2013 року та включно до 11.04.2014 року шляхом безпосереднього внесення грошових коштів до каси банку за адресою: м. Донецьк, пр. Панфілова, б. 1а. Але враховуючи, що з 14.04.2014 року було введено антитерористичну операцію, то в травні 2014 року виїзд відповідачів до місця розташування каси став неможливим. З тогу часу жодні спроби здійснити платежі за кредитним договором, через касу іншого банку, розташованого в м. Покровську, але вказані платежі відхилялися у зв`язку з неможливістю провести операцію з платежу, через блокування рахунку. Крім того, юридична адреса змінилася, порівняно адресою, зазначеною в кредитному договорі та позовній заяві. Також, відповідно до п. 4.1.3. зазначеного кредитного договору, банк зобов`язується забезпечувати Позичальника консультативними послугами з питань виконання кредитного договору, аналізувати фінансовий стан Позичальника, перевіряти забезпеченість кредиту і вносити пропозиції про подальші відносини з Позичальником. В порушення умов договору, Позивач не надав будь яких консультативних послуг для співпраці з відповідачами, не повідомив про місцезнаходження каси банку, де б відповідачі могли здійснювати платежі згідно кредитного договору, не надали реквізити розрахункового рахунку, що на думку представника відповідачів вказує на порушення позивачем виконання зобов`язань за кредитним договором. Крім того, представником відповідачів акцентовано увагу суду, що згідно п. 5.4 Кредитного договору Позичальник не відповідає за порушення зобов`язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (обставин форс - мажору), визначених цим розділом. Тому, згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція відносить також м. Красноармійськ (Покровськ)Донецької області, де були зареєстровані відповідачі. Також, представником відповідачів зазначено, що згідно п. 4.2.4 зазначеного кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного виконання Позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадках: невиконання Позичальником будь яких своїх зобов`язань по цьому договору у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань. Після цього, відповідач не вніс грошові кошти до каси банку в обумовлений період з 1 по 10 числа, а в подальшому взагалі припинив здійснювати будь які виплати з погашення кредиту і виплати за користування грошових зобов`язань більш ніж на один банківський день, то у банка виникло право на повернення всіх сум за кредитом повністю з 13.04.2014 року (з дня останнього платежу відповідачами). За таких обставин, представник відповідачів, заявляє про застосування строку позовної давності, оскільки останній платіж було зроблено відповідачами 11.04.2014 року, а за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та просить суд, відповідно до ст. 256 ЦК України застосовувати позовну давність, строк якої сплив, а позивач не просить поновити пропущений строк, що є підставою для відмови в позові. Позивачем ПАТ АТ «Укргазбанк» на відзив представника позивачів адвоката Мамонова А. А. надано відповідь. Так, позивач вважає безпідставним посилання відповідача на неможливість здійснити внесення грошових коштів до каси банку в м. Покровську Донецької області в 2014 році та про заміну адреси головної установи банку, оскільки носять характер припущень та не підтверджені жодними доказами. Адреса реєстрації позивача: м. Київа, вул. Єреванська, б.1, не змінювалася з моменту укладання договору. Також, відповідачами не зазначено про наміри здійснити виконання зобов`язань за кредитним договором в інших місцях на території України за період з 2014 року. Відповідачами не надано жодних доказів про звернення до позивача з письмовими заявами, в тому числі про необхідність консультацій. Також, спростовуючи посилання представника відповідачів на заходи, що мають бути застосовані до відносин, що передбачені приписами ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким визначено, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово промислової палати України. Крім того, вказаним законом, звільняється від відповідальності за невиконання (у вигляді штрафу та пені) зобов`язань за кредитним договором, а не про звільнення від виконання таких зобов`язань. Обставини, вказані представником відповідачів, ґрунтуються виключно на припущеннях та не спростовують доводів позовної заяви. Щодо заяви про застосування строків позовної давності, позивач посилаючись на п. 59 Постанови Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №4444/9591/12, вважає її безпідставною. Позивач ПАТ АТ «Укргазбанк» про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, представником Легезін О. Г. (діє на підставі довіреності) надано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримано. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися. Наявні підтвердження про їх належне повідомлення про дату та час розгляду справи. Інтереси відповідачів забезпечені присутністю представника - адвоката Мамонова А. В. (діє на підставі ордерів) адресував суду заяву про розгляд справи без його участі, просить ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з урахуванням долучених до матеріалів справи письмових пояснень (відзиву). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 14 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2233/122-321/04. 14 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №2233/122 П-321/04. Вказане свідчить, що підписаний 14.06.2013 року між позивачем та [PERSON] кредитний договір № № 2233/122-321/04 складає між сторонами договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 310000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ АТ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №2233/122 П-321/04 від 14.06.2013 року, за умовами пункту 1.1 якого [PERSON] зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за невиконання у повному обсязі [PERSON] (Позичальником) зобов`язань по кредитному договору. Укладання вказаних договорів сторонами не оспорюються. Термін дії договорів до 13.06.2023 року відповідно до розрахунку заборгованості, надану позивачем, відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та у зв`язку з чим станом на 10.09.2019 року відповідачем [PERSON] не сплачено заборгованість: нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року 55688,74 гривень; заборгованість за кредитом 301440,14 гривень. З метою підвищення захисту майнових прав кредитора, попередження можливих негативних наслідків порушення зобов`язань боржником, між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] існують договірні відносини поруки щодо встановлення особистого способу забезпечення зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 2233/122-321/04 від 14.06.2013 року, в основі якого лежить особисте завірення кредитора в платоспроможності та сумлінності останнього. Договір поруки № 2233/122\~П-321/04 від 14.06.2013 року містить всі істотні умови такої угоди: - визначено зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір (дотримано положення ч. 1 ст. 553 ЦК України); - визначено відповідальності поручителя (в силу ч. 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків); вказано відомості про сторони: кредитора і поручителя; - вказано відомості про боржника (дотримано положення ч. 1 ст. 555, ч. 2 ст. 556 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог закону, відповідач [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у встановленні строки заборговані суми не сплатив, чим спричинив ПАТ АБ «Укргазбанк» збитки. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої обов`язки, внаслідок чого виросла заборгованість за кредитним договором № 2233/122-321/04 від 14.06.2013 року, яка станом на 10.09.2019 року складається з: нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року в сумі 55688,74 гривень, заборгованості за кредитом 301440,14 гривень. Вказані суми підтверджені розрахунками, доданими до матеріалів справи (а.с. 6, 7-13). З зазначеного вбачається, що [PERSON] порушено положення статті 1054 ЦК України, і як результат наступає судовий захист прав та інтересів фінансової установи (кредитодавця). Згідно ст. ст. 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України відповідач [PERSON] не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання, за прострочення якого повинен сплатити грошову суму ПАТ АБ «Укргазбанк», проценти від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Згідно зі ст. 553 ЦК України порука віднесена до зобов`язально-правових способів забезпечення виконання зобов`язань, що стимулюють боржника до належного виконання зобов`язань шляхом створення можливості пред`явлення до нього чи до третіх осіб, які вступили заздалегідь у договір, зобов`язальної вимоги. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником та ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З договору поруки № 2233/122\~П-321/04 від 14.06.2013 року вбачається, що відповідач [PERSON] взяла на себе всі зобов`язання відповідача [PERSON] перед ПАТ АБ «Укргазбанк» з виконання останнім зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором № 2233/122-321/04 від 14.06.2013 року. Таким чином, за законодавством порука це договір, за яким до зобов`язання основного боржника додатково приєднується зобов`язання іншої особи, яка за нього ручається. За загальним правилом порука є беззастережною, так і за самим договором № 2233/122\~П-321/04 від 14.06.2013 року безумовною. Суд вважає за потрібне роз`яснити відповідачу [PERSON] наступне. Згідно ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні. Тобто, закон встановлює, що до виконавшого обов`язки поручителя переходять всі права кредитора по зобов`язанню (в порядку особистої суброгації) можливість заяви зворотних вимог до несправного боржника. Суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, виходячи з вищевказаних правових норм, приходить до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк», але суд враховує доводи представника відповідача, та вважає їх таким, що заслуговують на належну оцінку в частині заявленого строку позовної давності. Беручи до уваги зазначене, та положення ч. 2 ст. 554 ЦК України, суд вважає за необхідне судовим рішенням відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] всієї суми заборгованості за кредитним договором, як таких що заявлені поза межами позовної давності. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а відповідно до вимог частини другої ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язком визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Наявність заборгованості встановлена судом, не оспорюються відповідачами. Умови договору відповідачами порушені, про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем. Представником відповідача подано клопотання про застосування позовної даності, відповідно до якої зазначив, що момент звернення банку до суду 4.10.2019 року спливла позовна давність і на цій підставі просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 3 ч. 4 ст. 267 УК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261ЦК України) З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`являти вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Судом встановлено, що згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг позичальник зобов`язаний здійснити повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графік погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця з 1 по 10 числа, у рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позивальником цих зобов`язань. Останній платіж (погашення прострочених відсотків) відповідачем було здійснено 29.10.2014 року, а тому погашення чергового платежу за кредитним договором повинно було ним здійснено в листопаді 2014 року, а ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом 04.10.2019 року. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, а тому перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові, у зв`язку з його необґрунтованістю. У разі встановлення судом порушеного права, але позовна давність за такими вимогами сплила, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, на які посилався позивач. Такий правовий висновок, зазначений у постанові Верховного суду від 22.05.2018 року у справі № 369/6892/15-ц. За таких обставин, суд надає юридичну оцінку поданих ПАТ АБ «Укргазбанк» доказів з метою вирішення питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги. Суд, встановивши фактичні обставини справи, з якими законодавець пов`язує вирішення спору (строк дії картки, порядок погашення кредиту за договором та строк внесення останнього платежу), а також подану відповідачем заяву про застосування позовної давності, - приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» у зв`язку з пропуском строку позовної давності, визначеного статтею 257 ЦК України. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при пред`явлені позовної заяви сплачено в дохід місцевого бюджету судовий збір в сумі 5353,93 гривень (квитанція - а. с. 1), - підстави для присудження відшкодування таких судових витрат позивачу відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 51, 141, 174, 263-265, 268, 354 ЦПК України суд, -

Outcome: dismissed