Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог До Сватівського районного суду Луганської області в інтересах заявника [PERSON] звернувся її представник - адвокат Різник Ю.С. із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Луганська міська рада. В обґрунтування заяви зазначив, що заявник зареєстрована в м. Луганську, однак фактично проживає в Ізраїлі, м. Бат-Ям. З 2014 року і по сьогоднішній день на Сході України в тому числі і в м. Луганську триває воєнний конфлікт. В зв`язку з чим заявник [PERSON] , її донька [PERSON] та чоловік останньої [PERSON] покинули м. Луганськ та виїхали на підконтрольну Україні територію, а саме до м. Києва, де їх було взято на облік внутрішньо переміщеної особи. Заявник [PERSON] , окрім доньки, має сина - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.12.2020 за № 235638573 [PERSON] є власником 36/100 частини домоволодіння загальною площею 94,5 кв.м., житлова площа 64,0 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці - кадастровий номер: 4410100000:04:006:0127 загальною площею 187 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не являється ні власником будинку, ні його частини, а є лише зареєстрованим в ньому. Батько [PERSON] та [PERSON] та чоловік заявника - помер [INFO] . Таким чином, єдиними родичами [PERSON] лишились заявник [PERSON] та сестра [PERSON] . Згідно даних закордонного паспорту заявник, остання переїхала до Ізраїля із донькою та зятем 08 серпня 2018 року і перебуває там на сьогоднішній день. Останні відомості від [PERSON] заявник та члени її сім`ї отримали в серпні 2014 року. На підставі викладеного, просить суд визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] - безвісно відсутнім Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 21.05.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі (а.с.77). 03.08.2021 року від представника заявника надійшла заява, згідно якої останній просить розглянути справу без його участі та без участі заявника, підтримують заяву та просять її задовольнити з підстав, наведених у зяві та наявних доказів у справі (а.с.155). Доводи особи, яка подала позов Заява мотивована тим, що з серпня 2014 року відсутні відомості про [PERSON] , який залишився проживати на тимчасово окупованій території у м. Луганську та відомості про нього відсутні більше року. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, від представника заявника надійшла заява, в якому просить справу розглянути за їх відсутності. Заяву підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Луганської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини. Фактичні обставини справи, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] є громадянкою України, яка зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.56-57). З 2014 року, в зв`язку з збройним конфліктом на Сході України, заявник переїхала до м. Києва та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, про що в матеріали справи надано відповідну довідку (а.с.43). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, заявник [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] , про що в матеріали справи надано копію свідоцтва про його смерть (а.с.37,38). Від шлюбу із [PERSON] , заявник має двох дітей: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.32,40). [PERSON] 24 листопада 1995 року уклала шлюб із [PERSON] , після укладення якого змінила прізвище на [PERSON] , згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.41). Як зазначає заявник, вона разом із донькою та зятем [PERSON] проживають в Ізраїлі з 2018 року по сьогоднішній день. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.12.2020 за № 235638573 [PERSON] є власником 36/100 частини домоволодіння загальною площею 94,5 кв.м., житлова площа 64,0 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці - кадастровий номер: 4410100000:04:006:0127 загальною площею 187 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). [PERSON] не являється ні власником будинку, ні його частини, а є лише зареєстрованим в ньому. Заявник [PERSON] має намір розпорядитись своєю часткою в будинку, однак реєстрація її сина [PERSON] в даному будинку заважає їй це зробити. Згідно письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були завірені адвокатом - нотаріусом держави Ізраїль та на яких проставлено Апостиль, вони є громадянами України та проживали у м. Луганську. В зв`язку військовими діями в Донбаському регіоні, вони виїхали до м. Києва. [PERSON] залишився проживати у м. Луганську. Останній дзвінок від нього вони отримали в серпні 2014 року, після чого втратили з ним зв`язок. Наразі вони проживають в країні Ізраіль у м. Бат-Ям (а.с.60-72). Окрім того, в поясненнях заявником зазначено, що [PERSON] зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] , який вона володіє на праві спільної часткової власності. Оскільки син зареєстрований в будинку, а зв`язок з ним відсутній, вона не може без нього його зняти з реєстрації, тому з метою реалізації свого права продати частину належного їй будинку, вона вимушена звернутися до суду із даною заявою. Згідно відповіді з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, станом на 26.05.2021, відповідно до інформації, яка міститься в реєстрі повідомляють, що відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) по застрахованій особі [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] надходили від страхувальника Товариство з обмеженою відповідальністю «МТК», код ЄДРПОУ 31595065, в січні 2014 року. Звітні відомості за період з 01.02.2014 по 26.05.2021 - відсутні (а.с.93). Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON] , [INFO] в базі даних не виявлено (а.с.133). Луганський міський відділ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на виконання ухвали суду про витребування доказів повідомив про відсутність за Даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження, смерть, зміну імені стосовно [PERSON] , [INFO] . Одночасно повідомляє, що перевірити наявність актових записів по паперовим носіям неможливо, у зв`язку з тим, що доступу до паперових екземплярів актових записів цивільного стану немає, вони знаходяться на тимчасово окупованій території (а.с.127). Також на виконання ухвали суду про витребування доказів з Міністерства соціальної політики надійшла відповідь про те, що станом на 25 травня 2021 року інформація в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб про [PERSON] , [INFO] - відсутня (а.с.123). Мотивувальна частина Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і поживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В Постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Частиною 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Виходячи з викладеного, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи той факт, що більше одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, та заявник [PERSON] позбавлена права розпоряджатись своїм майном, в якому зареєстрований [PERSON] , суд вважає за необхідне визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved