Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина, з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26.11.2032 року, мотивуючи тим, що відповідач є матірю дитини, проте ніякої участі в утриманні та вихованні сина не приймає, не здійснює за ним належного догляду та контролю, не піклується про його духовний та фізичний розвиток. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач повторно у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомили, заперечень на позов не надала, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 05.12.2014 року серії І-ЖД №413012, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. З листа комунального закладу Ізмаїльської районної ради «Ізмаїльський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08.04.2015 року №120 під час патронажу в будинку, де проживає [PERSON] з дитиною за адресою: с.Броска Ізмаїльського району Одеської області, вул.Болградська, 114, була виявлена антисанітарія, неприємний запах у домі, приміщення не провітрюється, не опалюється. Мати дитини разом з співмешканцем вживають спиртні напої. Згідно заяви [PERSON] від 14.04.2015 року, остання звернулася до Ізмаїльської районної державної адміністрації щодо влаштування в Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини свого сина [PERSON], [INFO], у звязку з важким матеріальним становищем. Відповідно до розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16.04.2015 року №176/А-2015 малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого Будинку дитини на повне державне забезпечення на шість місяців за заявою матері у звязку із важким матеріальним становищем. З клопотання Ізмаїльського спеціалізованого будинку від 03.11.2015 року №02/20-285 вбачається, що з моменту перебування [PERSON], [INFO], в будинку дитини, [PERSON] відвідала його лише 2 рази, а саме 13.05.2015 року та 20.10.2015 року, станом здоровя та розвитком дитини не цікавилась. Відповідно до довідки від 19.11.2015 року №1958, наданої Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] є власником будинку №114 по вул.Болградська в с.Броска Ізмаїльського району Одеської області. Згідно із довідкою від 19.11.2015 року № 1959, наданою Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до характеристики від 19.11.2015 року №2138, наданої Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] проживає в [INFO], має сина [PERSON], [INFO], який знаходиться в будинку дитини, постійного місця роботи не має, проживає разом з співмешканцем [PERSON], [INFO], який не має постійного місця роботи, веде аморальний спосіб життя, у будинку безлад, опалювання немає, засобів до існування немає, умови для проживання дитини не створено. Згідно акту матеріально-побутового дослідження сімї від 19.11.2015 року Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, житлово-побутові умови сімї [PERSON] незадовільні, в будинку антисанітарія, присутній запах тютюну та перегару, умов для проживання дитини немає. Згідно акту про результати відвідування та піклування дитиною від 16.05.2016 року №02/06-26, наданого Ізмаїльським спеціалізованим будинком дитини, [PERSON] відвідувала дитину лише два рази, а саме 13.05.2015 року та 20.10.2015 року, більше дитину не відвідувала, не цікавилась станом його здоровя та розвитком дитини, фактично самоусунулась від його виховання та утримання. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.06.2016 року мати систематично пиячить, на момент перевірки була виявлена у нетверезому стані, умови для проживання, виховання та розвитку дитини не створено. Згідно висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації від 23.12.2015 року №01/01-25/27-03, є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Частиною 1 статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184\~цього Кодексу. Згідно ст.191 СК України аліменти стягуються з дня предявлення позову. Враховуючи, що відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, не цікавляться його здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина, з 11.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26.11.2032 року. При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved