Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Орган опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області звернувся з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З 28 вересня 2018 року малолітній [PERSON] перебуває у Комунальному закладі «Мирненського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться процесом навчанням дитини, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини. Представник позивача Органу опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області Озмитель Д.Д. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснюючи, що вона є матір'ю-одиначкою, спиртні напої з 11.02.2019 року не вживає, оскільки пройшла протиалкогольне лікування, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, працює неофіційно, заробляючи 100-200 грн. щоденно. Також пояснила, що проживає в будинку своєї племінниці, заборгованості по оплаті комунальних послуг відсутні, опалення пічне є меблі та телевізор. Свою поведінку щодо її неналежного відношення до виховання дитини усвідомила, обіцяла забезпечити умови, необхідні для дитини, забезпечити лікування. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], яка пояснила, що раніше вона займала посаду начальника служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації та підтвердила, що сім'я дитини [PERSON] знаходилася на обліку СЖО - складні життєві умови, підтвердила факти зловживання спиртними напоями відповідачем та неналежне виконання батьківських обов'язків, зазначених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 19 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 19 травня 2015 року зроблено відповідний запис № 77 (а.с. 4). Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], складеного 11 липня 2018 року начальником служби у справах дітей Озмитель Д.Д., та головним спеціалістом [PERSON], в будинку є пічне опалення, водопровід на вулиці. У дитини відсутнє спальне місце, є незначний запас одягу, іграшок майже не має. Мати дитини зловживає спиртними напоями та не приділяє належної уваги дитині. Існує загроза життю та здоров'ю дитини (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], складеного 28 вересня 2018 року начальником служби у справах дітей Озмитель Д.Д., та головним спеціалістом [PERSON], власного житла [PERSON] не має, працює по найму, систематично зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. На момент обстеження в будинку було холодно і брудно, пошкоджені меблі. Дитина одягнута не по сезону (а.с.9). Рішенням ради опіки та піклування при виконкомі Михайлівської селищної ради від 28 вересня 2018 року відібрано [PERSON], [INFO], в матері [PERSON], в зв'язку з тим, що дитина проживає в антисанітарних умовах, вихованням сина не займається. Постійне зловживання матір'ю алкогольними напоями загрожує його життю та здоров'ю (а.с.5). 28 вересня 2018 року рада опіки та піклування Михайлівської селищної ради звернулася до служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації з поданням про відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] від матері [PERSON], в зв'язку з тим, що мати не займається вихованням дитини, не має коштів для матеріального забезпечення сім'ї, ніде не працює, власного житла не має (а.с.6). Згідно характеристики селищного голови Михайлівської селищної ради від 28 вересня 2018 року, [PERSON] за час проживання на території Михайлівської селищної ради зарекомендувала себе з негативного боку, власне житло відсутнє, постійного місця роботи не має, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини [PERSON] 2015 року народження не займається, відгуки сусідів негативні (а.с.7). Згідно акту про відвідування малолітньої дитини матір'ю від 31 жовтня 2018 року № 03-02/580, 28 вересня 2018 року до КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР поступила малолітня дитина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що дитина опинилася в складних життєвих обставинах. За час перебування [PERSON] в закладі мати не відвідувала дитину та не телефонувала жодного разу (а.с.11). Згідно висновку Михайлівської районної державної адміністрації від 30.10.2018 року №03-34/624, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). На підтвердження наявності підстав для задоволення позовних вимог суду надано копію висновку про стан здоров'я неповнолітнього [PERSON], довідки КЗ «Михайлівський навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа» Михайлівської селищної ради про заборгованість за харчування, консультативного висновку спеціаліста стосовно дитини [PERSON] від 22.02.2019 року, висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 28.02.2019 року (а.с.51-56). Відповідно до довідки від 12.11.2018 року Михайлівської районної філії Запорізького центру зайнятості, [PERSON] з 04 жовтня 2018 року зареєстрована як безробітна (а.с.22). Згідно довідки-характеристики від 05.11.2018 року депутата Михайлівської селищної ради, [PERSON] проживає на квартирі за адресою: [ADDRESS]. Останнім часом нарікань від сусідів на її поведінку не надходило, спиртним не зловживає.. Для утримання дитини влаштувалась на роботу в Михайлівський комунгосп, знаходиться на обліку в центрі зайнятості. В будинку створені необхідні умови для утримання дитини (а.с.23). Згідно довідки від 11.02.2019 року за підписом лікаря [PERSON], [PERSON] пройшла курс протиалкогольної залежності, у зв'язку з чим їй категорично заборонено вживання алкоголю протягом 1,5 року (а.с.36). Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, також в ній зазначено, що Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з'ясовувалися службою у справах дітей та судом. Характер поведінки відповідачки під час розгляду справи з 02.11.2018 року по 29.03.2019 року, її особистості та інші конкретні обставини не вимагають позбавлення батьківських прав та свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи бажання матері змінити свою поведінку щодо виховання дитини, виконання батьківських обов'язків, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є передчасною мірою. На підставі вищевикладеного, враховуючи всі обставини справи, а саме зміну поведінки [PERSON] та ставлення до своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог. Вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є похідною від вирішення питання про позбавлення батьківських прав, а відповідно не також не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed