Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, треті особи: Відділ надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області та Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в селі Гандрабури Ананьївського району Одеської області, по день своєї смерті, тобто по [INFO] . На його ім`я Ананьївською районною державною адміністрацією Одеській області 22 квітня 1997 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202, площею 2,50 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Крім того, 14 червня 2011 року на ім`я [PERSON] був виданий додаток до сертифіката серії [NUMBER] . Після смерті останнього відкрилась спадщина, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся 18 грудня 2018 року до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу переоформлення спадкового майна, котре залишилось після смерті [PERSON] , а точніше права на земельну частку, але позивачу було відмовлено. Відмова мотивована тим, що вказаний сертифікат на земельний пай серії ОД №0268202, виданий Ананьївською районною держадміністрацією Одеської області, як правовстановлюючий документ, відсутній. Як зазначає позивач, ситуація, що склалася, унеможливлює переоформлення спадку на його ім`я через органи нотаріату, так як він не в змозі надати вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) в оригіналі. 30 січня 2019 року позивач звертався до органу, котрий видавав спадкодавцю вищезазначений правовстановлюючий документ, а точніше до Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, з питання отримання дублікату даного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202, але йому, відповідним листом, доданим до справи, рекомендували звернутися до суду. У відділі в Ананьївському районі Головного управляння Держгеокадастру в Одеській області є інформація стосовно видачі [PERSON] відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) та додатку до нього. Листом від 05 лютого 2019 року 71/101-19 повідомляється, що згідно Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №234 на ім`я [PERSON] 22 квітня 1997 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202, та, відповідно, 14 червня 2011 року був виданий додаток до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202, площею 2,50 в умовних кадастрових гектарах на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 06.08.1996 року, яка перебувала у колективній власності КСП «Гандрабури» та розташована на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Позивач зазначає, що враховуючи дану інформацію [PERSON] дійсно належало право на вищезазначений земельний пай. До матеріалів справи позивачем додано копію розпорядженням Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року №245, яке було підставою для видачі відповідного сертифіката. На думку позивача, за ним може бути визнано право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, оскільки незважаючи на ту обставину, що вказаний правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) відсутній, але безперечно те, що останній при житті володів даним правом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 18 грудня 2018 року, виданого Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 11 серпня 2011 року Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області посвідчено заповіт, згідно якого позивач являється спадкоємцем права на земельну частку (пай), котре належало [PERSON] . Інших претендентів на дану спадщину не має, згідно Витягу зі спадкового реєстру спадкові справи щодо майна [PERSON] відсутні. Щодо втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202 позивачем подана відповідна об`ява в засобах масової інформації. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду та просить: винести рішення, котрим визнати за ним - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право на земельну частку (пай), розміром 2.50 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, в землі, котра перебувала в колективній власності КСП «Гандрабури», посвідчену сертифікатом серії ОД №0268202, виданим Ананьївською районною держадміністрацією Одеської області 14.06.2011 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 234 на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизового розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2019 року вказана справа передана судді Дорош В.В. Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 16 квітня 2019 року суддею Дорош В.В. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У зв`язку з тим, що у головуючого по справі судді Дорош В.В. закінчились повноваження для здійснення правосуддя, вказану заяву було передано до канцелярії суду для повторного авторозподілу. З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що 13 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] до Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа відділ надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, передано судді Желяскову О.О. для розгляду. Відповідно до ухвали від 15 травня 2019 року справу прийнято до провадження суддею Ананьївського районного суду Одеської області Желясковим О.О. Ухвалою суду від 19 червня 2019 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи Ананьївську районну державну адміністрацію Одеської області. 28 листопада 2019 року позивач у судове засідання не з`явився проте надав на адресу суду письмову заяву (а.с.104), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідач Гандрабурівська сільська рада Ананьївського району Одеської області про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка представника відповідача в «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…» (а.с.100) про отримання рекомендованого листа за вихідним суду №491/358/19/3021/2019, яким на адресу відповідача було направлено судову повістку про виклик на 28 листопада 2019 року. При цьому, в матеріалах справи міститься заява відповідача від 23 квітня 2019 року №175 (а.с.38), в якій голова Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області Мазуренко П.Я., зазначає, що просить суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради, заперечень проти заяви не має. Представник третьої особи відділу надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Проте, в матеріалах справи містяться заяви представника третьої особи (а.с.39, 59, 81), в яких представник третьої особи зазначає, що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання з розгляду справи не з`явився. Проте, 26 листопада 2019 року на адресу суду надійшло клопотання (а.с.101) представника третьої особи завідувача юридичного сектору апарату Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області Рачкової І.В., повноваження якої підтверджені копією довіреності від 2 січня 2019 року, виданої головою Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області Карповою Г.Д., в якій представник третьої особи зазначає, що просить суд розглядати справу без участі представника третьої особи та врахувати при винесенні рішення пояснення надані представником третьої особи 29 жовтня 2019 року. В матеріалах справи містяться пояснення на позовну заяву представника третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області (а.с.82-83) з додатками (а.с.84-88), в яких представник третьої особи зазначає, що Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та наводить обґрунтування заперечень. Судом у судове засідання з розгляду справи викликався також представник позивача адвокат Дорош Т.А., повноваження якої підтверджуються ордером серії ОД №101950 від 19 червня 2019 року (а.с.49). Проте, 28 листопада 2019 року на адресу суду надійшла письмова заява від [PERSON] , в якій вона зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності оскільки договір про надання нею правової допомоги позивачу розірвано. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність заяв, в яких вони висловлюють свою позицію щодо позовних вимог, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень учасників справи, наданих ними письмово, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем є [PERSON] , [INFO] , уродженець та мешканець села Гандрабури Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 17 листопада 1997 року (а.с.6-7). Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9), виданого Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Як зазначає позивач його право на спадкове майно підтверджується заповітом померлого [PERSON] від 11 серпня 2011 року, посвідченого секретарем виконкому Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.11). Зазначений заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі за номером 51606722, що підтверджується відповідним витягом зі спадкового реєстру (а.с.12). Спадкове майно [PERSON] , на яке просить визнати право власності позивач складається з права на земельну частку (пай), розміром 2,50 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, в землі котра перебувала в колективній власності КСП «Гандрабури», посвідчене сертифікатом серії ОД №0268202, виданим Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 14 червня 2011 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №234 на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . Як зазначає позивач, померлий [PERSON] за життя мав право на земельну частку (пай) площею 2,50 умовних кадастрових гектарів на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області з земель колишнього КСП «Гандрабури», що, як зазначає позивач, підтверджувалося сертифікатом на земельну частку (пай) серії ОД №0268202, виданим Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області. На підтвердження зазначеного твердження позивачем до позовної заяви додано копію, як зазначає позивач, додатку до сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0268202, виданим Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області (а.с.10). Частиною 1 статті 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При цьому, частиною 3 статті 1235 ЦК України визначено, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Проте позивачем не надано суду будь-яких документів щодо складу сім`ї померлого [PERSON] , зокрема наявності або відсутності в нього малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей, непрацездатної вдови або непрацездатних батьків. Відсутність інформації про склад сім`ї померлого [PERSON] унеможливлює для суду вирішення питання щодо належності кола відповідачів у справі. При цьому, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» висловлено правову позицію згідно якої у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано суду документу, який би підтверджував право [PERSON] на земельну частку (пай), розміром 2,50 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, в землі котра перебувала в колективній власності КСП «Гандрабури». У позовній заяві позивач зазначає, що зазначене право [PERSON] , підтверджується сертифікатом серії [NUMBER] , виданим Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 14 червня 2011 року, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №234. До позовної заяви додано копію, як зазначає позивач, додатку до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202 (а.с.10). Проте, в зазначеній копії містяться відомості про передачу [PERSON] , мешканцю с.Гандрабури Ананьївського району Одеської області, права на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах. При цьому, зазначений документ не містить відомостей про місце розташування земельної частки (паю), підстави передачі права власності на неї, відомостей про сертифікат до якого видано зазначений додаток. Крім того, відповідно до доданого до позовної заяви листа Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 6 лютого 2018 року №01-23/247 (а.с.27-28) вбачається, що сам сертифікат на ім`я « [PERSON] » не видавався. Відповідно до наданого представником третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області листа відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 1 серпня 2019 року №543/101-19 (а.с.86) вбачається, що згідно Книг реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу), 22 квітня 1997 року за №234 Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202 площею 2,50 в умовних кадастрових гектарах на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 6 серпня 1996 року, який перебував у колективній власності КСП «Гандрабури» та розташований на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області та 14 червня 2011 року був виданий додаток до сертифіката на право власності на право власності на земельну частку (пай) серії ОД №0268202 на ім`я [PERSON] . Аналогічні відомості містяться у листі відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 5 лютого 2019 року №71/101-19 (а.с.26), доданому позивачем до позовної заяви. З зазначеного вбачається, що дата видачі сертифіката серії ОД №0268202 22 квітня 1997 року, який зареєстрований в Книг реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу) 22 квітня 1997 року за №234 не відповідає тим, що зазначені в прохальній частині позовної заяви та доданій до позовної заяви копії заповіту [PERSON] , а саме 11 серпня 2016 року. Крім того, позивачем до позовної заяви додано копію Розпорядження голови Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 6 серпня 1996 року №245 (а.с.14), на підставі якого, нібито, було видано сертифікат про право власності на земельну частку (пай) серії ОД №0268202 на ім`я [PERSON] , а також копію додатку до зазначеного розпорядження (а.с.14 зворотній бік). Проте, як вбачається з зазначеної копії 6 серпня 1996 року головою Ананьївської РДА Одеської області було видано Розпорядження №245 «Про внесення змін до розпорядження районної державної адміністрації від 27 лютого 1996 року №52 «Про затвердження обчислення розмірів земельних часток (паяв)». Будь-яких відомостей про виділення громадянам земельних часток (паїв) або видачу сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), таких як список пайовиків, тощо, зазначений документ не містить. Наведені відомості ставлять під сумнів достовірність інформації про підстави видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202 від 22 квітня 1997 року, а саме їх наявність, та як наслідок факт самої видачі такого сертифікату. Зазначене відповідає інформації викладеній в листі Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 6 лютого 2018 року №01-23/247 (а.с.27-28) про те, що сертифікат на ім`я « [PERSON] » не видавався. Крім того, відповідно до пункту 17 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. До позовної заяви додано лист відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 5 лютого 2019 року №71/101-19 (а.с.26), відповідно до якого згідно до наявних у відділі Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31 грудня 2012 року не зареєстровано державних актів, договорів оренди на земельні ділянки та відсутня інформація про зареєстровані земельні ділянки за [PERSON] . Зазначене відповідає інформації, яка міститься в листі відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 1 серпня 2019 року №543/101-19 (а.с.86). При цьому, в зазначеному листі начальник відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області окрім зазначеної інформації також повідомив, що у зв`язку з набранням чинності з 1 січня 2013 року окремих положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також надання інформації про зареєстровані право та їх обтяження у встановленому законодавством порядку здійснює орган державної реєстрації прав Державна реєстраційна служба України. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). При цьому, позовна заява та додані до неї матеріали не містять жодних відомостей та доказів на їх підтвердження, про те, що [PERSON] у проміжок часу з 1 січня 2013 року по день своєї смерті 7 червня 2016 року не використав своє право на отримання в натурі земельної ділянки на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0268202 від 22 квітня 1997 року та, відповідно, зазначений сертифікат є дійсним. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, з урахуванням викладених факті суд приходить до висновку, що позовні вимоги, викладені у позовній заяві [PERSON] до\~Гандрабурівської сільської\~ради Ананьївського\~району Одеської\~області про\~визнання права\~власності на\~земельну частку\~(пай)\~в порядку\~спадкування, є необґрунтованими, не доведеними належними та достовірними доказами, у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed