Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06/02-05/а від 06.01.2006 року у сумі 54 195 грн. 90 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.01.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (сучасне найменування ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 06/02-05/а, згідно якого позивач наддав відповідачу кредит на споживчі поьреби у розмірі 37 200 гривень, термін повернення кредиту 05.01.2009 року, з річною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 18 %. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, а відповідач ухиляється від виконання зобовязань. Станом на 09.11.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 06/02-05/а від 06.01.2006 року складає 54 195 грн. 90 коп. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установленому судом строку заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ст.277 ч.4 ЦПК України. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 06/02-05/а від 06.01.2006 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надало кредит [PERSON] у 37 200 грн., термін повернення кредиту 05.01.2009 року, з річною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 18% (а.с. 5-10). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.09.2007 року у справі № 2-3130/2007 року, з відповідача [PERSON] стягнуто на користь ВАТ Всеукраїнсмький [PERSON] 19 773 грн. 89 коп. заборгованості станом на 18.06.2007 року, за кредитним договором № 06/02-05/а від 06.01.2006 року\~ (а.с. 12). За розрахунком позивача станом на 09.11.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 06/02-05/а від 06.01.2006 року складаєсумі 54 195 грн. 90 коп., з яких: відсотки за користування кредитом 53 061,68 грн.; пеня за пропуск платежів\~ 1 134,22 грн. (а.с. 3-4). Зазначена обставина нічим не спростована. Незважаючи на рішення суду, зобовязання за кредитним договором до цього часу не виконане, що вбачається з долученого позивачем розрахунку заборгованості. Як передбачено частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~ умов,\~\~ визначених\~ змістом\~ зобов'язання\~ (неналежне виконання). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на вищевстановлені обставини, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 06/02-05/а від 06.01.2006 року, у сумі 54 195 грн. 90 коп. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.62 цього Кодексу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 541, 96 гривень судового збору. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved