Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника - Туфекчі Інни Федорівни, звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача (на підставі довіреності) посилалася на те, що відповідно до укладеного договору №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року, третя особа [PERSON], 17 жовтня 2007 року отримав кредит у розмірі 12000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2017 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених умов договору та вимог закону, [PERSON] зобов'язаний за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які полягають у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. [PERSON] станом на 03 серпня 2012 року має заборгованість 18835,20 долари США, яка складається з: 10551,88 долари США - заборгованості за кредитом; 2953,29 долари США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 672 долари США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 3731,32 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 31,29 долари США - штраф (фіксована частина); 895,42 долари США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач і відповідач [PERSON] уклали договір іпотеки №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року, згідно з яким відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно - будинок загальною площею 93,11 кв.м, який розташований в [ADDRESS]. Майно належить відповідачеві [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 101000 грн. 00 коп.. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що дійсно отримав грошові кошти згідно укладеного кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк». Заяви третьої особи про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою та у зв'язку з необхідністю залучення представника, суд вважає нічим необґрунтованим, та таким, що мали на меті затягування розгляду справи. Згідно укладеного кредитного договору №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року, [PERSON], 17 жовтня 2007 року отримав кредит у розмірі 12000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2017 року. Згідно квитанції від 18 жовтня 2007 року [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» 12000 доларів США. Згідно договору іпотеки №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON], остання, з метою забезпечення зобов'язання по кредитному договору №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року надала в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS], вартістю 101000 грн.. Вислухавши вимоги представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов»язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема договорів. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень… Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Судом установлено, що згідно кредитного договору №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року, [PERSON] 17 жовтня 2007 року отримав кредит у розмірі 12000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2017 року. В забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, позивач і відповідач [PERSON] уклали договір іпотеки №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року, згідно з яким відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно - будинок загальною площею 93,11 кв.м, який розташований в [ADDRESS]. Майно належить відповідачеві [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 101000 грн.. Згідно договору, кредит надано на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 03 серпня 2012 року має заборгованість - 18835,20 долари США, яка складається з наступного: 10551,88 долари США - заборгованості за кредитом; 2953,29 долари США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 672 долари США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 3731,32 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 31,29 долари США - штраф (фіксована частина); 895,42 долари США - штраф (процентна складова). Згідно умов кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит, комісій, третя особа сплачує позивачеві додатково до встановленої процентної ставки за кредит, пеню суми зазначеної простроченої заборгованості. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України зобов»язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов»язання в межах вартості предмета іпотеки. Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Законом України «Про іпотеку» встановлено, що майновий поручитель відповідає своїм майном, яке ним заставлене та на яке може бути звернене стягнення кредитора. Згідно п.18.1 Договорів іпотеки між позивачем та відповідачем іпотекодержатель має право вищого пріоритету на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмету іпотеки. Як зазначено в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасно пред»явлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне пред»явлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві ( частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави. При наявності заборгованості за кредитним договором №ODKDGA00000535 від 17 жовтня 2007 року та виконанні кредитром - ПАТ КБ «Приватбанк», умови договору іпотеки житлового будинку від 17 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» (іпотекодержатель) та [PERSON](іпотекодавець), про направлення іпотекодавцю [PERSON] письмових вимог про усунення порушення, суд дійшов переконання про можливість задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки і таке задоволення не суперечитиме ст. 589 ЦК України, ч.1 ст.33, ст.ст.38-39 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішення суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Позивачем також виконані умови, передбачені ст. 40 Закону України «Про іпотеку» щодо виселення відповідача і інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в житловому будинку, належного відповідачеві. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст. 79 ЦПК відносить судовий збір та витрати, пов»язані з розглядом справи. Згідно платіжного доручення №IHN93BO3FK від 13 вересня 2012 року позивачем сплачено 1504 грн. 93 коп. судового збору, а тому саме цю суму також належить стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі ст.ст. 525-527, 530, 572, 589-592, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved