Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», Приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до оскаржуваного виконавчого напису від 05.10.2020 року за зверненням ТОВ «ФК «Аланд» приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року за кредитним договором №001-12747-071113 від 07.11.2013 року в суми 12034 грн. 47 коп. В березні 2021 року позивач поштою отримав від приватного виконавця Мельника Ю.А. оскаржуваний виконавчий напис та постанову про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню. Перелік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис нотаріусом, вказується у самому виконавчому написі. Оскаржуваний виконавчий напис взагалі не містить чітко викладеного переліку документів на підставі яких його було вчинено нотаріусом. З тексту напису можливо лише визначити, що його вчинено на підставі кредитного договору №001-12747-071113 він 07 11.2013 року, Договору при відступлення права вимоги и кредитними договорами 340-К від 23.03.2013 року та Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 11.08.2020-ФА від 11.08.2020 року, тобто без додержання вказаного вище Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Навіть сама по собі наведена обставина свідчить про те, що нотаріусом не додержано вимог нормативних актів щодо вчинення виконавчого напису визначена нотаріусом заборгованість не є безспірною. Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованість, зокрема розміру основної суми боргу відсотків, за користування кредитом, комісії, строків стягнення, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався щодо належною повідомлення боржника про суму заборгованості, а остатній був позбавлений можливості вказати свої заперечення стосовно суми нарахованого боргу, яку він не визнає. Позивачем у період з листопада 2013 року по квітень 2015 року сплачено за договором кошти у загальній сумі 10595 грн. 00 коп., що підтверджується доданими до позову квитанціями. Як вже зазначалося вище, ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, у тому числі за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачаться і; самою виконавчої о напису, стягнення здійснюється за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Кредитний договір укладено 07.11 2013 року. Відповідно до договору строк кредитування складає 36 місяців та строк останнього платежу 07.11.2016 року. Нотаріус повинен враховувати строки давності, який складає три роки але нотаріус не тільки не визначив чи не сплив строк давності вимоги до боржника, а її навіть не визначив дату початку порушення боржником своїх зобов`язань. Також, відповідач звернувся до нотаріуса за стягненням заборгованості за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, тобто, за час, коли жодних нарахувань за кредитним договором не може вже бути, що із невідомих причин до уваги нотаріусом взято не було. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусовою стягнення боргу. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, який було вчинено 05.10.2020 року та зареєстровано в реєстрі за №62772, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (ідентифікаційний код юридичної особи 42642578) заборгованості за кредитним договором №001-12747-071113 від 07.11.2013 року у розмірі 12034 грн. 47 коп. та стягнути судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 14.04.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у цивільній справі № 415/2402/21. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення слухання справи або відзив на позов не надав. Відповідач Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи або відзив на позов не надав. Відповідач - Приватний виконавець Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи або відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з виконавчим написом, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за реєстром №62772 від 05.10.2020 р., звернути стягнення з [PERSON] , який є Боржником та кредитним договором № 001-12747-071113 від 07.11.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №340/К від 23.03.2018 є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу по Кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 12034,47грн. в тому числі: Прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5200,69 грн. Прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн. Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6833,78 грн. Строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн. Строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн. Строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн. Строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом отримано плати із стягувача в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 12537,47 грн. Згідно з поставною про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2021 р. ВП №64328652, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович постановив відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису №62772 від 05.10.2020 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 12534,47 грн. Згідно з заявою №001-12747-071113 від 07.11.2013 р. [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з пропозицією надати йому кредит в сумі 9664,08 грн.. розмір процентної ставки 3,49% річних, строк кредиту 36 місяців. Розмір одноразової комісії -15,00 грн. Страховий платіж 649,08 грн. Відповідно до п. 3.1 погашення кредитної заборгованості здійснювати щомісячно не пізніше 7 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 621,00 грн. Згідно з квитанції [PERSON] робив погашення за кредитом в сумі 621,00 грн. - 02.12.2013 р., в сумі 625,00 грн. - 02.01.2014 р., 02.02.2014 р., 03.03.2014 р., в сумі 1300,00 грн. від 22.04.2015 р. Мотивувальна частина Відповідно до ч. 3 ст. 12 Ц ПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за № 1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 62772. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій і метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Суд враховує, що зазначена правова позиція підтримується Верховним Судом (постанова від 14.08.2019 р. у цивільній справі 519/77/18). Таким чином, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не є належним відповідачем у справі. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, у своїй постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 554/6777/17, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Зважаючи на те, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, всупереч вищезазначеним нормам не був посвідчений нотаріально; беручи до уваги наявний спір щодо вказаної заборгованості, то суд вважає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Слід зазначити, що саме до такого висновку прийшов Верховний Суд при вирішенні аналогічного спору у своїй постанові від 21 жовтня 2020 року по справі № 172/1652/18, провадження № 61-16749св19. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.2084226021.1 від 12.04.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved