Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» як правонаступник з 04 лютого 2011 року ВАТ Комерційного банку «Надра», (надалі Позивач або банк) у серпні 2013 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] (надалі Відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного договору № 622432/ФО від 06 липня 2007 року [PERSON] як позичальник та [PERSON] як поручитель отримали кредит на загальну суму 7 000 доларів США. Згідно укладеного договору були визначені відсотки за користуванням кредитом 12,49 % річних з кінцевим терміном повернення 30 липня 2027 року. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 17 липня 2013 року в сумі 64 785 грн. 11 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду, станом на 17 липня 2013 року складає вказану суму, а саме: заборгованість за кредитом 6 504,32 доларів США - 51 989 грн. 03 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 887,80 доларів США - 7 096 грн. 19 коп., пені за неповернення кредиту в сумі 13,11 доларів США - 104 грн. 79 коп., та заборгованість по штрафам згідно п. 5.2 договору 700,00 доларів США - 5 595 грн. 10 коп. Крім того, згідно договору № 45000798 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 20 січня 2006 року сторони визначились з усіма істотними умовами договору та на підставі анкети клієнта та відповідачу було видано кредитну картку і відкрито картковий рахунок в національній валюті України. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 17 липня 2013 року в сумі 1 762 грн. 15 коп., в тому числі заборгованість по основному боргу в розмірі 870 грн. 53 коп., заборгованість за відсотками 225 грн. 10 коп. та пені за неповернення кредиту - 666 грн. 52 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача просить розглянути справу без участі відповідача, на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини та наполягає на стягненні саме вказаної суми, проти заочного рішення не заперечує. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла Шимановська Г.Л. Відповідачі двічі в судове засідання не з'явились, про причину неявки до суду відповідачі суд не повідомили, письмових заяв та клопотань до суду від них не надійшло. Суд вважає, що відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час, та місце розгляду справи в суді за останнім відомим місцем реєстрації їх проживання, оскільки до суду повернулись поштові відправлення із відміткою пошти на повідомленні про особисте отримання поштової кореспонденції та «за закінченням терміну зберігання». За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 553, 554, 610-612, 614, 615, 617, 625, 1054, 1055 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У разі порушення виконання зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або договором, зокрема і сплата неустойки. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд приймає до уваги, що позивач раніше не звертався до суду із вимогами до відповідачів про повернення заборгованості за кредитними договорами. Судом встановлено, згідно умов укладеного договору № 622432/ФО від 06 липня 2007 року [PERSON] як позичальник та [PERSON] як поручитель (за договором поруки від 01 серпня 2007 року) отримали кредит на загальну суму 7 000 доларів США. Згідно укладеного договору були визначені відсотки за користуванням кредитом 12,49% річних з кінцевим терміном повернення 30 липня 2027 року. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 17 липня 2013 року в сумі 64 785 грн. 11 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду, станом на 17 липня 2013 року складає вказану суму, а саме: заборгованість за кредитом 6 504,32 доларів США - 51 989 грн. 03 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 887,80 доларів США - 7 096 грн. 19 коп., пені за неповернення кредиту в сумі 13,11 доларів США - 104 грн. 79 коп., та заборгованість по штрафам згідно п. 5.2 договору 700,00 доларів США- 5 595 грн. 10 коп. Крім того, згідно договору № 45000798 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 20 січня 2006 року відповідач [PERSON] та банк визначились з усіма істотними умовами договору та на підставі анкети клієнта та відповідачу було видано кредитну картку і відкрито картковий рахунок в національній валюті України. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 17 липня 2013 року в сумі 1 762 грн. 15 коп., в тому числі заборгованість по основному боргу в розмірі 870 грн. 53 коп., заборгованість за відсотками 225 грн. 10 коп. та пені за неповернення кредиту - 666 грн. 52 коп. Судом також встановлено, що сторонами було дотримано форми кредитного договору. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. Суд вважає, що відповідачі ухиляються від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідачів на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідачів суд вважає необхідним стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved