Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просив солідарно стягнути на його користь з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 9368,41 доларів США, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1210,97 гривень. До суду представник позивача [PERSON] (а.с.135) надав клопотання (а.с.134) про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] чи їх представники в судове засідання повторно не зявились з невідомих причин. Про розгляд справи були повідомлений належним чином, в порядку встановленому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд розцінює їх неявку без поважної причини, та відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України розглядає справу в порядку заочного провадження. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 12 березня 2007 року Акціонерний комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», який 23.09.2009 року було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (а.с.83-117) та [PERSON] уклали Кредитний договір №2739-008/07Р (а.с.56-61). Згідно умов Кредитного договору, позивачем було надано [PERSON] кредит в іноземній валюті з метою оплати вартості автомобіля, що купувався, на загальну суму 10698 доларів США зі строком повернення до 12.03.2014 року із сплатою 11,99 відсотків річних за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 Кредитного договору). [PERSON], у свою чергу, зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати інші свої зобовязання згідно з даним договором у повному обсязі. Відповідно до пункту 4.4. Кредитного договору, [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 128,00 доларів США щомісячно до 10 числа наступного місяця. Згідно пункту 4.5. Кредитного договору, Відповідач зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору. Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту або внесення відсотків за користування кредитом, [PERSON] сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Також 12 березня 2007 року між тими самими сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу №2739-008/07Р (а.с.66-66). Для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором [PERSON] передав у заставу належне йому на праві власності майно: автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS TF, рік випуску 2006, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак [PERSON] не належним чином виконував свої зобовязання перед банком (а.с.54-55), у звязку з чим, станом на 12 серпня 2014 року, у нього утворилась заборгованість в сумі 9368,41 доларів США, яка складалась з: не погашеного кредиту в сумі 6148 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 894 доларів США; відсотків за користування кредиту в сумі 1940,41 доларів США; пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 386 доларів США. У звязку з порушенням зобовязань позичальника, банк письмово звертався до [PERSON] з вимогою про погашення загальної заборгованості за кредитним договором (а.с.69), але спір в досудовому порядку урегульовано не було. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 526, ст. 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вказує стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. При цьому, за змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, оскільки внаслідок неналежного виконання зобовязань [PERSON] порушив визначений кредитним договором №2739-008/07Р строк і порядок виплати суми кредиту, а також загальні вимоги до виконання зобовязань, визначені діючим цивільним законодавством, вимоги позивача про стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також суд вважає за можливе стягнути кошти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки відповідно до розяснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України. При цьому позов не може бути задоволено в повному обсязі. Так у позові ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» порушує питання про солідарне стягнення на його користь заборгованість за кредитним договором з боржника [PERSON] і поручителя [PERSON] Дійсно, 12 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» (на той час АКБ «ПРАВЕКС-БАНК») та [PERSON] укладено договір поруки №2739-008/07Р (а.с.67-68). Відповідно до п.1.1. цього договору [PERSON] зобовязався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором №2739-008/07Р. При цьому, як було встановлено під час підготовки справи до судового розгляду, [PERSON] помер 22 вересня 2012 року (а.с.5, 152). Згідно ст. 607 ЦК України зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ч.1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. З огляду на положення статті 607 ЦК України, частини 1 статті 608 ЦК України, а також сутність поруки як особистого зобовязання відповідати за належне виконання основного зобовязання, суд вважає договір поруки у вказаній справі припиненим, у звязку з чим у солідарному стягненні заборгованості з поручителя [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial