Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей, в розмірі ? частини її заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей на користь опікуна, прийомних батьків або закладу, де будуть виховуватися діти. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON]: є матірю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживає [INFO], без реєстрації в будинку співмешканця. 05.01.2016 року до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР за направленням служби у справах дітей Приазовської райдержадміністрації було влаштовано малолітню дитину [PERSON], [INFO], у звязку з заявою матері про відсутність засобів для існування та відсутністю житла. За аналогічними обставинами 12.01.2016 року неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], була також влаштована до центру. Під час медичного огляду було виявлено у [PERSON] захворювання, в результаті чого з 08.02.2016 р по 21.09.2016 р дитина перебувала на лікуванні у дитячому відділені КУ «Обласний тубдиспансер» ЗОР, на теперішній час дитина переведена до КЗ «Запорізький обласний дитячий туберкульозний санаторій» ЗОР на подальше лікування. За період знаходження дитини у відділені мати жодного разу не зявлялася, станом здоровя дитини не цікавилася. Також, за час перебування неповнолітньої [PERSON] у КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, мати відвідувала 09.09.2016 р., у звязку з відсутністю довідки у неї про стан здоровя, їй було відмовлено у побаченні, оскільки [PERSON] з 31.03.2016 р по 24.05.2016 р перебувала в КУ «Мелітопольський протитуберкульозний диспансер» ЗОР, лікувалася нерегулярно, виписана за порушення лікарняного режиму, є активним бактеріовиділювачем. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями. З січня місяця поточного року працівники служби у справах дітей не одноразово проводили профілактичні бесіди з матірю дітей, попереджали її про можливі наслідки. Органом опіки та піклуванням при Приазовській райдержадміністрації було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітніх дітей. У звязку з тим, що ухилення матір'ю від обовязків по вихованню дітей шкодить їх інтересам та порушує законні права малолітніх, позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав стосовно малолітніх дітей і одночасно вирішити питання про стягнення аліментів на їх утримання. Прокурор Богун О.Ю. в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених в позові. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги. В судовому засіданні від 05 грудня 2016 року представник позивача [PERSON] пояснила, що [PERSON] перебуває на обліку як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Органом опіки проводились профілактичні бесіди. Але протягом тривалого часу відповідачка висновків для себе не зробила, не припинила зловживати спиртними напоями, навіть після того, як її діти були направлені до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, а надалі [PERSON] до КЗ «Запорізький обласний дитячий туберкульозний санаторій» ЗОР. Протягом часу перебування там дітей, відповідачка не намагалась повернути їх додому, не пройшла повний курс лікування від захворювання, що є загрозою для здоровя дітей. Тому, просить позбавити відповідачку батьківських прав, як таких, що не виконує свої батьківські обовязки, і вважає, що позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку в майбутньому можливості поновлення батьківських прав у разі стабільного виправлення поведінки і способу життя. Крім того, просять стягнути і аліменти на утримання дітей. Відповідачка [PERSON] в судові засідання призначені на 02 листопада 2016 року, 20 грудня 2016 року, не зявилася, належним чином була повідомленою про час і дату судових засідань, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. За таких підстав суд визнає її повторну неявку неповажною, та вважає можливим розглянути справу за її відсутності. В судовому засіданні від 05 грудня 2016 року відповідачка [PERSON] позов не визнала, та заперечувала його задоволенню. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 3/ та [PERSON], [INFO], про що свідчать копія свідоцтва про народження (а.с. 4) та витяг щодо актового запису про шлюб /а.с. 51-52/, де вказано, що дівоче прізвище [PERSON] Скальська. Відповідно до характеристики /а.с. 6/ [PERSON] проживає з співмешканцем за адресою: смт. Приазовське, вул.. Горького, 24, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртні напої, за місцем проживання збираються пяні компанії, не працює, за видами соціальної допомоги до Приазовської селищної ради не зверталася. Згідно довідки з КУ «Мелітопольський протитуберкульозний диспансер» ЗОР від 29.06.2016 року за № 124 /а.с. 11/, [PERSON] з 31.03.2016 р по 24.05.2016 р перебувала в КУ «Мелітопольський протитуберкульозний диспансер» ЗОР на стаціонарному лікуванні, лікувалася нерегулярно, виписана за порушення лікарняного режиму, є активним бактеріовиділювачем, що перешкоджає виконанню батьківських обовязків. Як вбачається з матеріалів справи, за заявою матері від 05.01.2016 року відповідачки по справі [PERSON] /а.с. 5/ малолітні діти були передані до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Відповідно до наданої інформації з КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 15.09.2016 р за № 02-03/440 /а.с. 10/ малолітня дитина [PERSON] перебуває у КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, за період перебування мати [PERSON] відвідувала дитину 09.09.2016 року, проте за відсутності довідки про стан здоровя, матері дитини було відмовлено у спілкуванні з малолітньою. Згідно відповіді на запит з КУ «Обласний тубдиспансер» ЗОР від 21.09.2016 року № 03к/1304 /а.с. 14/, дитина [PERSON], [INFO], з 08.02.2016 р по 21.09.2016 р знаходилась на лікуванні у дитячому відділені КУ «Обласний тубдиспансер» ЗОР, для подальшого оздоровлення дитина була переведена до КЗ «Запорізький обласний дитячий туберкульозний санаторій» ЗОР; за період знаходження дитини у дитячому відділені мати [PERSON] жодного разу не зявлялася, станом здоровя дитини не цікавилась. Відповідно до акту обстеження умов проживання відповідачки /а.с. 13/ житло належить співмешканцю [PERSON], в ньому [PERSON] проживає без реєстрації протягом 2 років, разом зловживають спиртні напої, наслідком якого є сварки, які закінчуються вигнанням [PERSON] з дітьми на вулицю; тобто умов для утримання, належного виховання дітей у сімї відсутні, та відсутні засоби для існування в родині. На підставі висновку органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації за № 01-34/907 від 05.10.2016 року /а.с. 16/ було визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні 05.12.2016 року був допитаний свідок [PERSON], яка пояснила, що вона є рідною бабусею [PERSON], а матір дитини [PERSON] колишня дружина її сина [PERSON]. Зі слів онуки вона знає, що [PERSON] часто вживає спиртні напої, не доглядає за зовнішнім виглядом дитини, не давала їй коштів, оскільки їх пропивала. Дитина до неї приїжджала брудна. В порядку ст. 171 СК України, в судовому засіданні 05.12.2016 року у присутності представника органу опіки та піклування [PERSON], а також практичного психолога КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР [PERSON], суд вислухав думку старшої дитини [PERSON], яка розповіла, що раніше, коли вони жили з батьком її молодшої сестри - [PERSON] у них було все добре, а потім, коли переїхали жити на дачу мама почала вживати алкоголь. Потім, вони усі разом почали жити з [PERSON] і бабцею. Мама стала разом з [PERSON] вживати алкогольні напої, сваритися, і їй це не подобається. Мама одяг їм не купувала, ніколи до лікаря не водила, і лікувала їх сама. Мама хворіє, проте не лікується. Мама їй не дзвонить, а коли вона сама хоче їй подзвонити, то телефон у неї поза зоною досяжності. Мама обіцяла їм що виправиться, проте вона їй не вірить, бо обіцяла вже декілька разів. Жити з мамою не хоче. Також, в якості спеціаліста в судовому засіданні 05.12.2016 року була допитана практичний психолог КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР [PERSON], яка пояснила, що дівчинка [PERSON] спочатку переживала за маму та сестру. Перший час мама приходила до доньки, проте приходила у стані алкогольного спяніння, та без довідки про стан здоровя, а тому їй відмовляли у побаченні з дитиною. Останній раз, дитина відмовилася побачити матір, оскільки у останній був запах алкоголю з ротової порожнини. Дитина не баче своє майбутнє з мамою, оскільки обіцянки надані не виконуються, тобто дитина не вірить мамі. Молодша дівчинка не памятає матір. Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних \~для \~всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обовязки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, \~фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для \~розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, \~готувати її \~до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення \~від \~виконання \~батьківських \~обов'язків \~відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно матір малолітніх дітей - [PERSON] відповідачка по справі, ухиляється від своїх обовязків по вихованню та розвитку дітей, що передбачені вимогами ст.. 150 СК України. Ухилення відповідачки від виховання дітей суперечить їх інтересам, перешкоджає їх нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сімї. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітніх дітей шляхом позбавлення відповідачки батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. Крім того, згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави \~судовий збір в розмірі \~551,20 грн. - щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав та 551,20 гривень - щодо позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved