Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Позняки-8» (далі по тексту - позивач, ОК «ЖБК «Позняки-8») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 89988,51 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач являється власником квартири квартири [ADDRESS] . Обслуговування даного будинку здійснює ОК «ЖБК «Позняки-8» відповідно до акту державного приймання будівлі. Розпорядженнями КМДА та рішеннями загальних зборів співвласників кооперативу встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх структура, тарифи на постачання холодної і гарячої води, водовідведення, опалення тощо. За період проживання відповідача у вищевказаній квартирі позивачем як обслуговуючою організацією щоденно надавались житлово-комунальні послуги, відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на їх оплату, однак платежі здійснювались нерегулярно, що призвело до утворення заборгованості. Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. 13.02.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що доводи викладені у позові не відповідають фактичним обставинам, надані докази позивачем є неналежними, недопустимими та такими, що не заслуговують на увагу суду. У зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі статуту позивача та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОК «ЖБК «Позняки-8» є повним правонаступником всіх прав та обов`язків ЖБК «Більшовик-8» та самостійним господарюючим суб`єктом, предметом діяльності якого є комплексне обслуговування житлового будинку (будинків), експлуатація та ремонт житлового будинку (будинків) та утримання прибудинкової території, проведення поліпшеного оздоблення та встановлення більш досконалого обладнання житлового будинку (будинків) і квартир, створення інфраструктури для експлуатації житлового будинку (будинків), здійснення технічного житлово-експлуатаційного обслуговування житлових будинків, організація побутового обслуговування членів кооперативу та членів їх сімей, укладання та контроль за виконанням договорів, пов`язаних з будівництво, експлуатацією і ремонтом житлового будинку (будинків) і надвірних будівель та утримання прибудинкової території, здійснення інших видів діяльності, метою яких є задоволення економічних, соціальних, житлових та інших потреб членів кооперативу (та членів їх сімей), які кооператив має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України. Позивач як балансоутримувач будинку [ADDRESS] забезпечує надання комплексу послуг по його утриманню та створенню необхідних умов мешкання у ньому, а саме: послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, опалення, холодного і гарячого водопостачання, водовідведення, інших послуг. Для вищевказаного будинку тариф на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та його структура були затверджені розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації - далі - КМДА) від 24.12.2010 № 1164. Згідно Статуту ОК «ЖБК «Позняки-8» до компетенції загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу належить затвердження розміру внесків на утримання будинків та прибудинкової території. Рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) ЖБК «Більшовик-8» від 04.03.2017 було затверджено розмір внесків (платежів) на утримання та використання спільного майна будинку та прибудинкової території для власників квартир будинку [ADDRESS] на 2017 рік в розмірі 3,88 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири та 3,14 грн. для квартир першого поверху. Рішенням загальних зборів співвласників ЖБК «Позняки-8» від 21.06.2018 було вирішено підвищити розмір внесків на обслуговування прибудинкової території до 4,76 грн. та до 4,36 грн. для квартир першого поверху. Будинок [ADDRESS] є будинком житлово-будівельного кооперативу. Акт державної приймальної комісії про приймання до експлуатації вищевказаного будинку затверджений розпорядженням Харківської райдержадміністрації м. Києва від 18.01.1994 № 68 (а.с. 7-10). Крім того, з позовної заяви вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та власником особового рахунку, що не заперечувалося останнім у відзиві на позов. Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЖБК «Більшовик-8», правонаступником якого є позивач, зареєстрований як юридична особа 25.09.1992. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач протягом тривалого часу не здійснює оплату спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на 30.04.2019 утворилась заборгованість в загальному розмірі 89 988,51 грн. Відповідач заперечуючи проти позову вказував, що позивачем надаються послуги неякісно та неповно, водночас доказів на підтвердження вказаного не надано. Суду також не надано доказів, які б свідчили про наявність у відповідача прямих договорів з виробниками житлово-комунальних послуг, а відтак не доведено, що житлово-комунальні послуги надаються не позивачем, а іншою особою. За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна… (стаття 360 ЦК України). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», стаття 7 якого визначає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (частина 2 статті 12 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Вищевказаний Закон містить визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, та покладає на балансоутримувача будинку обов`язок здійснювати розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечення управління майном (підпункти 1, 3, 10 пункту 1 частини 1 статті 1). Відповідно до статті 19 Закону № 1875-IV відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території випливає і з положень статті 162 Житлового кодексу України, пунктів 7, 8 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядком розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, Порядком встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Аналізуючи вищенаведені положення закону та підзаконних актів в сукупності з загальними засадами цивільного законодавства та положеннями ЦК України про договір, суд дійшов висновку, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, а відтак відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання таких послуг в даному випадку на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення відповідача від їх оплати. Така правова позиція ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13 та у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок як об`єктивний і належний доказ, що повністю узгоджується з даними особового рахунку, у якому містяться відомості про види наданих послуг і складові нарахувань, здійснений на основі затверджених в установленому порядку тарифів та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачем не надано. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 921 грн. Позивачем також подано заяву про стягнення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 1 000 грн. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на правничу допомогу підтверджуються належними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 03.09.2019, додатковою угодою № 1 до цього договору, ордером, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та платіжним дорученням від 13.06.2019. З урахуванням зазначеного з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу в сумі 1 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved