Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Орган опіки і піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом, в інтересах малолітніх: [PERSON] та [PERSON], третя особа прокуратура Ківерцівського району Волинської області, до [PERSON], [PERSON] про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У звязку з неналежним виконанням відповідачами своїх батьківських обовязків та зловживання матірю дітей алкогольними напоями, у вересні 2014 року Олицькою селищною радою Ківерцівського району Волинської області було проведено координаційну нараду, а в квітні 2015 року дане питання було розглянуте комісією з питань захисту прав дітей Ківерцівської райдержадміністрації, за результатами розгляду яких [PERSON] та [PERSON] було надано термін для виправлення своєї поведінки та попереджено про можливий розгляд питання про позбавлення батьківських прав. Враховуючи те, що відповідачі не належно займаються вихованням дітей, не дбають про їх здоровя, жодних позитивних висновків з приводу своїх батьківських обовязків не зробили, матір дітей зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, виходячи виключно з інтересів дитини, з метою захисту її прав, усунення небезпеки для її здоровя, забезпечення соціального захисту просить відібрати малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, та передати дітей органу опіки і піклування Ківерцівської РДА для подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила щодо задоволення заявлених вимог, посилаючись на те, що [PERSON], постійно вчиняє скандали та бійки, що негативно впливає на розвиток дітей, забирає кошти, які держава виплачує на утримання малолітніх дітей та витрачає їх на власні потреби. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та просив відібрати дітей лише в [PERSON] Прокурор Матвіюк М.Ю. в судовому засіданні висловив думку про доцільність відібрання малолітніх дітей у відповідачів, вказуючи на наявність для цього усіх законних підстав, оскільки права дітей порушуються саме з причин негативної поведінки батьків. Заслухавши пояснення сторін у справі, думку прокурора, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії І-ЕГ № 137221 актовий запис № 41 та серії І-ЕГ № 137220 актовий запис № 20, повторно виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області 26.05.2011 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], 30.10.207 року народження /а.с. 10-11/. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст. 135 СК України. Згідно довідки про склад сімї № 1445 від 02.09.2015 року та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї від 22.04.2015 року, 02.09.2015 року, малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю відповідачем [PERSON], і умови проживання є задовільними, зокрема діти забезпечені одягом та харчами, власною кімнатою, яка облаштована меблями /а.с. 35-36/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.03.2011 року, [PERSON] визнано батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], 30.10.207 року народження, а рішенням Органу опіки та піклування Ківерцівської РДА Волинської області № 28.2.18 від 17.06.2011 року, встановлено графік зустрічей батька з дітьми та дозволено у визначені дні забирати дітей із Ківерцівського спеціального дошкільного дитячого будинку «Сонечко» /а.с. 14, 18/. Відповідно до протоколу № 3 від 18.09.2014 року Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області, повідомлення Олицької селищної ради Ківерцівського району Волинської області від 02.09.2015 року та характеристики [PERSON] з місця проживання від 02.09.2015 року, сімя [PERSON] знаходиться на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, батько дітей проживає окремо, матір періодично вживає алкогольні напої, внаслідок чого не піклується про навчання та здоровя дітей, не займається їх доглядом /а.с. 19, 30/. Як вбачається з висновку Ківерцівської районної Державної адміністрації Волинської області № 38/02-18 від 02.09.2015 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків та не спроможні здійснювати догляд за дітьми, тому відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батьків є доцільним та відповідає інтересам дітей /а.с. 4-5/. Також, з показів свідка [PERSON], який приходиться рідним братом відповідача [PERSON], вбачається, що його сестра інколи зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого належним чином не піклується про дітей, а батько дітей, [PERSON] не спроможний доглядати та забезпечувати дітей, а також постійно вчиняє бійки та сварки з дружиною [PERSON], що негативно впливає на моральний розвиток дітей. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. А підстави про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав передбачені ст. 170 СК України, зокрема у випадку, коли батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Згідно положень ст. 164 СК України, підставою для відібрання дитини є ухиляння батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія батьків; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоровя та морального виховання. Правовий сенс відібрання дитини за ст. 170 СК України полягає в екстреності прийняття рішення на захист дитини, коли зволікання може призвести до тяжкої хвороби, каліцтва або її смерті. Відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання ними батьківських обовязків, і як вбачається із зібраних у справі доказів та встановлених в судовому засіданні обставин, підтверджується факт того, що в сімї, в якій проживають малолітні [PERSON] та [PERSON] все ж таки наявна небезпеки для життя, здоровя та морального виховання дітей, і така небезпека виникла з причин негативної поведінки і діяльності відповідачів [PERSON] та [PERSON], тому суд вважає підставним спосіб обраний позивачем для захисту прав дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про відібрання дитини. На підставі ст.ст. 150, 164, 170 СК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved