Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Органу опіки та піклування в особі виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на житловий будинок № 64 по вул. Першотравневій в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, загальною площею 53,0 м.кв., житловою площею 14,4 кв.м., за набувальню давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що в 30.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу зазначеного вище житлового будинку. Сторони виконали умови договору, [PERSON] сплатила продавцю суму грошей, визначену договором, а продавець, в свою чергу, передав [PERSON] у власність житловий будинок та оригінали документації на нього. Договір було підписано сторонами в присутності свідка [PERSON]. В листопаді 2007 року [PERSON] звільнив домоволодіння та знявся з реєстрації. Причин, з яких [PERSON] не уклала договір нотаріально посвідчений - не відомо, однак остання з 10 листопада 2007 року користувалася, володіла та розпоряджалася житловим будинком, як власник, робила це відкрито, сумлінно, добросовісно до 05 вересня 2011 року, часу коли вона померла. [PERSON], як позивач по справі вважається єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], оскільки є її рідним онуком, інших спадкоємців після смерті [PERSON], немає. Крім того, на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2005 року № 148/3 «Про влаштування в навчально-виховний заклад малолітнього [PERSON], [INFO]» дитину-сироту [PERSON] було влаштовано до Дніпропетровського дитячого закладу №6 компенсуючого типу у звязку з тим, що його мати одиначка [PERSON], померла 04 грудня 2004 року. Пунктом 2 цього ж рішення було визначено, що «житлове приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Березова, буд. 1 зберігається за малолітнім [PERSON], 2000 р.н.» та призначено опікуном над житлом малолітнього [PERSON], яка проживала за вищезазначеною адресою. Однак за життя, [PERSON] продала зазначене домоволодіння, в якому на той час малолітньому [PERSON] мала належати певна частка, та переїхала до нового місця мешкання за адресою: вул. Першотравнева, буд.64 с. Знаменівка Новомосковського району, спірного на цей час житлового будинку. З 04.11.2005 року дитина-сирота [PERSON] проживає у сімї опікуна [PERSON], [INFO], за адресою: Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Багачівська, буд. 12, на підставі рішення Ватутінської міської ради Черкаської області від 08.10.2008 року № 512 «Про призначення опікуна над [PERSON], [INFO]». Реалізуючи повноваження опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її неповнолітній онук [PERSON], оскільки спадкоємець першої черги дочка [PERSON], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], була померлою. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входить право на майно, яке належало померлій - житловий будинок № 64 по вул. Першотравневій у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області та присадибну ділянку за місцем розташування домоволодіння. Однак станом на вересень 2017 року титульним власником зазначеного житлового будинку залишається відповідач [PERSON], а фактично з 30.10.2007 року та на час своєї смерті [PERSON], діючи як власник домоволодіння, виконувала усі права по користуванню, володінню та розпорядженню спірним домоволодінням. Також позивач зазначає, що жодних претензій від [PERSON] з приводу спірного домоволодіння станом на теперішній час не надходило, місце знаходження відповідача [PERSON] не відоме, після смерті [PERSON] зазначений житловий будинок перебуває під наглядом Знаменівської сільської ради, за дозволом якої у ньому тимчасово приживає без законних на те підстав та без реєстрації [PERSON], 1983р.н. Таким чином, орган опіки та піклування в особі виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, посилаючись на ч. 2 ст. 344 ЦК України, в інтересах малолітнього [PERSON], який є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], наполягають на тому, що неповнолітній [PERSON] вважається таким, що з 30 жовтня 2007 року відкрито, добросовісно, безперервно володіє спірним домоволодінням, тому просять суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на зазначене домоволодіння. До початку розгляду справи по суті представник органу опіки та піклування звернувся до суду заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Законний представник неповнолітнього - [PERSON] до початку розгляду справи по суті також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Представники третіх осіб: Управління служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Четвертої Дніпропетровська державної нотаріальної контори, Знаменівської сільської ради в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надане свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], у відповідності до якого матірю дитини значиться [PERSON] (а.с. 8), відомості про батька внесені, на підставі ч.1 ст. 135 СК України, про що свідчить довідка Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану (а.с. 8). [PERSON] померла 04 грудня 2004 року (а.с. 10). Виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної ради своїм рішенням від 20.05.20015 року за № 148/3 влаштував малолітнього [PERSON] в навчально-виховний заклад на повне державне забезпечення, за ним цим же рішенням повинно було зберігатися житлове приміщення за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Березова, 1. [PERSON] була призначена опікуном над житлом малолітнього [PERSON] за зазначеною адресою. (а.с. 11). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2007 року закрита кримінальна справ за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст.167 КК України, в звязку з застосуванням Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року. [PERSON] обвинувачувалася в тому, що являючись бабасею та опікуном неповнолітнього [PERSON], зловживаючи опікунськими правами, з корисливих мотивів, продала частку домоволодіння за адресою: вул.Березова, 1 в м.Дніпропетровську, що належала неповнолітньому [PERSON] (а.с. 17). Опікуном над дитиною-сиротою [PERSON], [INFO], призначена [PERSON], про що свідчить рішення виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області (а.с. 16). Суду надана копія договору домашньої угоди домоволодіння - житлового будинку за № 64 по вул. Першотравневій в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, укладеного 30 жовтня 2007 між відповідачем [PERSON] та [PERSON], у відповідності до якого відповідач продав [PERSON] зазначений вище житловий будинок за 15\~000 грн. (а.с. 20). Про отримання грошових коштів [PERSON] за проданий будинок також свідчить його власноручна розписка (а.с. 19). Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 07.04.2016 року прокуратурою Дніпропетровської області задля захисту прав дитини, власником будинку за № 64 по вул.Першотравневій в с.Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-17, значиться [PERSON] (а.с. 24). При цьому суду надано копію договору купівлі-продажу, посвідченого 11.01.2006 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-17, у відповідності до якого [PERSON] набув право власності на зазначений вище житловий будинок (а.с. 25, 26). Позивач у своєму позові наполягав на тому, що передача правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] [PERSON] являється підтвердженням виконання умов підписаного договору домашньої угоди, внаслідок вчинення якої [PERSON] безперешкодно вселилася в будинок за № 64 по вул.Першотравневій в с.Знаменівка Новомосковського району та користувалася ним до дня своєї смерті. В матеріалах справи міститься копія довідки Дніпропетровського обласного адресно-довідкового бюро, у відповідності до якої [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [INFO] з 18.01.2007 року (а.с.28), що підтверджує факт безперешкодного, відкритого та постійного володіння нерухомим майном. Крім того у своїй відповіді на інформаційний запит Знаменівська сільська рада повідомляє, що власником домоволодіння за адресою: вул. Першотравнева, буд.64 в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області являється [PERSON], який зареєструвався як власник 18.01.2007 року, останній вибув з території сільської ради 16.10.2007 року, теперішнє місце знаходження його не відоме. Гр. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] були зареєстровані з 18.01.2007 року за вищевказаною адресою квартирантами (а.с.43). [PERSON] померла 05 вересня 2011 року. Аналіз поданих позивачем доказів свідчить про те, що [PERSON], будучи опікуном житла малолітнього [PERSON], [INFO], зловживаючи правами опікуна незаконно позбавила житла неповнолітного за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Березова, 1, та придбала за домашньою угодою домоволодіння за № 64 по вул.Першотравневій в с.Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області. У відповідності до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, а п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначає, що правила ст. 344 ЦК України поширюються також у випадках, коли володіння почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], за правом представлення, є неповнолітній [PERSON], дозволу повноважного органу опіки та піклування на відмову від прийняття спадщини суду не надано, а тому до спадкоємця, який прийняв спадщину, в силу ст.ст.1216, 1218 ЦК України перейшли всі права та обовязки спадкодавця. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] з 18 січня 2007 року безперешкодно, відкрито та постійно користувалася житловим будинком, розташованим в с.Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, по вул.Першотравневій, 64 по день своєї смерті, тобто до 05 вересня 2011 року, її спадкоємцеь неповнолітній [PERSON], прийнявши всі права та обовязки спадкодавця щодо нерухомого майна, вважається таким, що продовжує відкрито, постійно ним володіти, що дає суду підстави визнати неповнолітнього власниками нерухомого майна, з підстав, зазначених в ст. 344 ЦК України. При цьому суд вважає, що обраний органом опіки та піклування спосіб захисту права неповнолітньої особи, відновлює право дитини, визначене Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 4, яким проголошено, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. У відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки орган опіки та піклування звільнений від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved