Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 43,20 кв.м., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 91 479,91 доларів США та 137 350,93 грн., шляхом продажу ПАТ «КБ «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та наданням ПАТ «КБ «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 07.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № 873768/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 51 543,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати кредит на визначені договором цілі, забезпечити його повернення у строк до 12.07.2023 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних у встановлені строки. Для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки № 873768/ФЛ-3 від 07.08.2008, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 43,20 кв.м. Позивач виконав всі умови підписаного кредитного договору і надав відповідачу кредит у зазначеному вище розмірі, а відповідач не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором строки, в результаті чого станом на 27.05.2014 року виникла заборгованість у розмірі 103 258,77 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 1 204 079,87 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 50 501,28 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 588 885,33 грн., заборгованості за процентами у розмірі 40 978,63 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 477 843,61 грн., пені у розмірі 6 624,56 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 77 247,67 грн., штрафу у розмірі 5 154,30 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 60 103,26 грн. Посилаючись на положення ст.ст. 526, 530, 611, 1050 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», позивач просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором звернути стягнення на квартиру шляхом продажу її позивачем з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-якій особі на умовах та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 873768/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 51 543,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати кредит на визначені договором цілі, забезпечити його повернення у строк до 12.07.2023 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних у встановлені строки (а.с.8-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що позивач виконав умови взятого на себе зобов'язання і надав відповідачу кредит у розмірі 51 543,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 742 від 07.08.2008 року (а.с.14). Відповідно до п. 1.3.1. Кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у встановленні кредитним договором строки. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що станом на 27.05.2014 року виникла заборгованість у розмірі 103 258,77 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 1 204 079,87 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 50 501,28 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 588 885,33 грн., заборгованості за процентами у розмірі 40 978,63 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 477 843,61 грн., пені у розмірі 6 624,56 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 77 247,67 грн., штрафу у розмірі 5 154,30 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (11,6608 грн. за 1 долар США) складає 60 103,26 грн., що стверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.7). Судом також встановлено, що в забезпечення належного виконання умов кредитного договору, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 07.08.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3787, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 43,20 кв.м. (а.с.10-11). У відповідності до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що також передбачено умовами договору іпотеки. Пунктами 5.1 - 5.4 договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання строку виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, домовленості сторін про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» або права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку». На підставі викладеного, а також враховуючи розмір заборгованості, обставину, що борг відповідача за основним зобов'язанням є значним, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, яка не погашена тривалий час, а також невиконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині, яка стосується погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 91 479,91 доларів США та 137 350,93 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved