Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 28.02.2018 звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 57116,59 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивував наступним, відповідно до укладеного договору б/н від 11.10.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між ним та банком, що підтверджується підписом у заяві. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує. Станом на 31.01.2018 заборгованість відповідача перед банком складає 57116,59 грн., з яких: 5332,92 грн. заборгованість за кредитом; 48487,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2696,03 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В наданій заяві прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» визнав частково. При винесені рішення прохав зменшити суму нарахованих процентів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору без номера від 11.10.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між ним та банком, що підтверджується його власноручним підписом у заяві від 11.10.2010 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання порушив, внаслідок чого, станом на 31.01.2018 заборгованість відповідача перед банком складає 57116,59 грн., з яких: 5332,92 грн. заборгованість за кредитом; 48487,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2696,03 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язалась сплачувати кошти, згідно умов договору, тобто погашати залишок заборгованості за кредитом, проценти, інші виплати, відповідно до договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] прохав суд не стягувати з нього нараховані проценти за користування кредитом, однак відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг (надалі умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник на вимогу банку зобов'язаний виконати обов'язки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В пункті 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що проценти відповідачу [PERSON] нараховані правомірно і підстави для їх зменшення відсутні. Отже, встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконав зобов'язань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, суд позов задовольняє повністю. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved