Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації, з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей, звернувся до Обухівського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав до [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їхніх малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов обґрунтовано тим, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, не піклуються про їх життя та здоров'я. Мати веде асоціальний спосіб життя, не має роботи та джерел доходів, зловживає спиртними напоями, нехтує лікуванням туберкульозу та перебуває на обліку у лікаря нарколога Української районної лікарні. Батько малолітніх дітей проживає з іншою родиною, участі у їх вихованні не бере, матеріально не утримує, їх життям, здоров'ям не цікавиться. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, якою повністю підтримав вимоги позову, просив позов задовольнити та позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також просив справу розглянути без нього. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, хоча були повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 8 від 02 серпня 2004 року в Свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Халеп'янської сільської ради Обухівського району Київської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 145 від 28 жовтня 2003 року в Свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського райуправління юстиції Полтавської області. Відповідно до довідки, виданої поліклінічним Українською районною лікарнею від 04.04.2017 року, [PERSON] перебуває з 2013 року на обліку в лікаря-нарколога з синдромом залежності від алкоголю (а.с. 9). [PERSON] та її малолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Халеп'янської сільської ради Обухівського району Київської області від 01.12.2016 року № 64-1 (а.с. 8). Відповідно до актів обстеження умов проживання у вказаному будинку відсутні умови для проживання дітей (а.с.12-17). Відповідач, [PERSON], проживає окремо від малолітніх дітей з іншою родиною за адресою: вулиця Шевченка, 57, місто Пирятин Полтавської області та фактично самоусунувся від виховання дітей, не цікавиться їх життям, матеріально не допомагає. Відповідно до виданої Халеп'янською сільською радою Обухівського району Київської області довідки від 16.01.2017 року та від 06.02.2017 року [PERSON] ніде не працює, ухиляється від лікування відкритої форми туберкульозу, не забезпечує належне виховання дітей та ухиляється від виконання батьківських обов'язків та за місцем проживання характеризується негативно (а.с.10-11). 14.12.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Обухівської районної державної адміністрації було з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] було прийнято рішення про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітніх дітей. 03 лютого 2017 року Обухівською районною державною адміністрацією надано висновок № 60-398/07-10 про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для її розвитку. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд бере до уваги, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON], як батьки, не виконують свій конституційний обов'язок передбачений ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного Кодексу України по утриманню та вихованню своїх малолітніх дітей, самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків: не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з дітьми матеріально не утримують. Статтею 150 СК України встановлено, що «батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини», а стаття 155 СК України передбачає, що «здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини», але відповідачі свої зобов'язання щодо виховання, піклування про здоров'я та духовного і морального розвитку малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO], не здійснюють. Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. З'ясувавши обставини справи, характер ставлення батьків до своїх дітей, суд дійшов висновку, що відповідачі від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляються, нехтують ними, маючи можливість виконати їх, не утримують дітей, не піклуються про них, не спілкуються з ними, не цікавляться їх здоров'ям і життям, тому в найвищих інтересах дітей, для захисту їх прав, [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку по сплаті аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.04.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по відшкодуванню судового збору слід стягнути з відповідачів на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved