Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в судовому засіданні 15 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 02 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] вказав, що 31 січня 2015 року в с. Антонівка Розівського району Запорізької області помер його двоюрідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 9,12 гектара (далі га) та 0,8356 га, що розташовані на території Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі Азовська сільрада) та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] вказав, що він, як і інші родичі спадкодавця, має право на успадкування майна, що належить померлому, проте, всі інші спадкоємці, крім нього, приймати спадщину не бажають та письмово відмовились від неї на його користь. Разом з тим, [PERSON] зазначив, що він не може реалізувати своє право та оформити спадщину в нотаріальній конторі через втрату документу, що підтверджує родинні відносини зі спадкодавцем. Крім того, в книзі реєстрації актів про народження спадкодавця [PERSON] було допущено помилку при записі прізвища матері останнього, у звязку з чим відбулася зміна прізвища народженої дитини. Через дану помилку в усіх документах прізвище померлого вказано українською мовою «Саженіца» замість «Саджениця». За таких обставин [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме, що [PERSON], який помер 31 січня 2015 року в с. Антонівка Розівського району Запорізької області, є двоюрідним братом заявника. В попередньому судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були ним викладені в заяві, надавши відповідні пояснення, заяву прохав задовольнити. Позицію заявника [PERSON] підтримав його представник [PERSON], надавши судові відповідні пояснення. Представник заінтересованої особи нотаріальної контори [PERSON] про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином (а.с.30), в судове засідання не зявилась, проте у поданій до суду письмовій заяві прохала слухати справу без її участі. Одночасно представник заінтересованої особи письмово повідомила судові про те, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] (а.с.34). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи нотаріальної контори. Суд, вислухавши пояснення осіб, які повинні брати участь у справі та зявилися в судове засідання, зясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України\~\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 постанови №5 Пленуму Верховного суду України\~\~від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Так, відповідно до Запису акта про народження №20 від 09 травня 1961 року, [PERSON] народився 16 квітня 1961 року в смт Розівка Розівського району Запорізької області. Відомості про батька відсутні, а його матірю російською мовою записана «Саженица Ярослава Мартыновна», якій минуло 26 років та яка проживала в [INFO]. Зазначені дані записані на підставі довідки №83, виданої Азовською сільрадою. Дані про дату та місце народження вказаної особи також підтверджуються копією паспорта громадянина України на його імя серії СЮ № 082467, який було видано 29 вересня 2008 року Розівським РВ УМВС України в запорізькій області (а.с.12,13). 31 січня 2015 року в с.Антонівка Розівського району Запорізької області [PERSON] помер у віці 53 років, про що 02 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис за № 03. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про його смерть серії І-ЖС № 318051 (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок площею 9,12 га, та 0,8356 га, що розташовані на території Азовської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки належали померлому як на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №041495, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 392, так і державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №464969, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 011027900162, відповідно (а.с.5,6). Заявник [PERSON] народився 04 листопада 1982 року в с. Антонівка Куйбишевського району (який було перейменовано в Розівський) Запорізької області (а.с.16,38). Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника серії ІI-ЖС №472656, яке видане 06 грудня 1982 року виконавчим комітетом Азовської сільради та яке заповнене на російській мові, його батьком записаний «Саджениця Михаил Мартынович», а матірю - «Саджениця Оксана Акимовна» (а.с.16). Батько заявника [PERSON] народився 15 жовтня 1952 року в с.Волиця Буського району Львівської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17,18). За матеріалами справи вбачається, що [PERSON], який народився 16 жовтня 1948 року в с.Волиця Буського району Львівської області, є рідним братом батька заявника (а.с.19,20,22). Приписами ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 07 квітня 2010 року визнано встановленим факт, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], яка померла 19 квітня 2008 року в с. Антонівка Розівського району Запорізької області (а.с.21). Таким чином встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою батька заявника [PERSON], а отже двоюрідною тіткою заявника [PERSON]. Крім того, вищевказані факти підтверджені в судовому засіданні як поясненнями заявника [PERSON], так і поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Також, свідки вказали, що померлий [PERSON] працював у радгоспі «Азов» та разом з іншими працівниками отримав земельні паї. При цьому, пояснення свідків не суперечать даним, які містяться в матеріалах справи. Досліджені у справі обставини та докази дають підстави стверджувати, що написання прізвища померлого [PERSON] у всіх документах є відмінним від написання прізвища його матері [PERSON], через допущену помилку в книзі реєстрації актів про народження. За таких обставин суд приходить до висновку, що померлий [PERSON] є двоюрідним братом заявника [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та заявником [PERSON] має юридичне значення для останнього у звязку з реалізацією ним права на успадкування майна, що належить померлому. Так, як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області вбачається, що після померлого 31 січня 2015 року [PERSON] нотаріальною конторою 10 квітня 2015 року заведена спадкова справа № 29/2015 за номером у спадковому реєстрі 57331643 за заявою [PERSON]. Інші заяви щодо прийняття спадщини або відмови від спадщини до нотаріальної контори не надходили, випадків усунення спадкоємців від права на спадкування не встановлено. Інформація щодо наявності заповітів та спадкових договорів відсутня (а.с.7,35,36,37). Разом з тим, із копій заяв, наявних в матеріалах справи, встановлено, що інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с.8-11). За таких обставин суд прийшов до висновку, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved