Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 31.01.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспрія Насіння» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 64877,89 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2019 по 31.01.2020 в розмірі 96799,77 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 08.10.2014 [PERSON] була прийнята на роботу головним бухгалтером до ТОВ «Аспрія Насіння» на підставі наказу № 02-16 від 08.10.2014. Звільнилась з роботи за згодою сторін 30.09.2019 на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з нею не було проведено розрахунків по заробітній платі за період з 01.05.2019 по 30.09.2019. Заборгованість по заробітній платі становить 64877,89 грн. Звернення до відповідача з проханням вирішити питання по розрахунку заборгованості із заробітної плати, здійснювалися в усній формі. Оскільки кошти не були виплачені, позивач змушений звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованої заробітної плати, а також середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні. Ухвалою судді Шполянського районного суду від 11.02.2020 було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Крім цього було витребувано від ТОВ «Аспрія Насіння»: довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] станом на момент видачі довідки зі зазначенням сум боргу, помісячно; довідку про доходи [PERSON] за останні шість місяців роботи в ТОВ «Аспрія Насіння». Позивач та представник позивача до суду не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно запису №10 від 08.10.2014 в трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення 03.05.2012 [PERSON] було прийнято на роботу головним бухгалтером до ТОВ «Аспрія Насіння». Запис зроблено на підставі наказу №02-16 від 08.10.2014. Згідно запису №13 від 30.09.2019 [PERSON] було звільнено з роботи за згодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП України. Запис зроблено на підставі наказу №25-16 від 30.09.2019 (а.с.11-12). Згідно копії наказу № АСП00000025 - 0000000016 від 30.09.2019 про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] було звільнено з роботи, з посади головного бухгалтера на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін, (а.с.13). За даними довідки від 30.09.2019 вихідний №172, виданої ТОВ «Аспрія Насіння», [PERSON] працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аспрія Насіння» з 08.10.2014 по 29.09.2019 на посаді головного бухгалтера. Дохід за період з 01.05.2019 по 30.09.2019 склав 83 939, 84 грн. (а.с.14). Згідно копії довідки виданої виконкомом Мар`янівської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] з травня 2014 року по даний час без реєстрації. (а.с.18). У листі Управління Держпраці у Черкаській області № Ко- 724/14-01/5482 від 08.10.2019 про розгляд колективного звернення, що у жовтні 2019 року інспектором праці Управління проведено інспекційне відвідування ТОВ «Аспрія Насіння», у ході якого факти невиплати заробітної плати з травня по червень 2019 року та остаточного розрахунку при звільненні підтверджені. За результатами інспекційного відвідування до керівництва товариства вжито заходи впливу в межах повноважень. Для примусового стягнення заборгованих коштів, на підставі ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 117, 232, 238 КЗпП України, працівники мають право звернутися безпосередньо до суду, подавши відповідну заяву в порядку Цивільного процесуального кодексу України. (а.с.19). Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Аспрія Насіння» зареєстроване як юридична особа, 03.10.2013, номер запису: 1 020 102 0000 006011, ідентифікаційний код - 38868630. Основний вид діяльності код КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. (а.с.20-23). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Вимогами ст.94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За змістом ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу 08.10.2014 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспрія Насіння», що підтверджується записом №10 в трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення 03.05.2012. Запис зроблено на підставі Наказу №02 - 16 від 08.10.2014. Згідно запису №13 від 30.09.2019 позивача було звільнено з роботи за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Запис зроблено на підставі наказу №25-16 від 30.09.2019 (а.с.11-12). Відповідач не виконав вимоги ухвали судді Шполянського районного суду Черкаської області від 11.02.2020 та не надав довідки про розмір заборгованості по заробітній платі позивача, та довідки про доходи позивача за останні шість місяців. Дохід позивача за період з 01.05.2019 по 30.09.2019 склав 83 939,84 грн. Утримання на податки за даної суми становить - 16368,28 грн. Сума до виплати становить - 67571, 56 грн., Заборгованість станом на 30.09.2019 складає 64 877,89 грн., що підтверджується довідкою виданою ТОВ «Аспрія Насіння» (а.с.14). В той же час відповідачем не було надано відзиву на позов, та заперечень щодо суми заборгованої заробітної плати, про яку заявив позивач. Тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.5 Закону України «Про оплату праці» суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вказано в ч. 6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідачем не було спростовано факту не виплати нарахованої заробітної плати, більше того довідкою №172 від 30.09.2019 відповідач фактично визнав суму боргу по заробітній платі. Отже суд вважає доведеним та підтвердженим належними доказами факт не виплати заробітної плати при звільненні позивача за період з 01.05.2019 по 09.09.219, в розмірі 64 877,89 грн. Тому суд вважає за доцільне задовольнити позов в цій частині повністю. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Правила визначення середнього заробітку працівника передбачені Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Позивач просить стягнути з відповідача 96799,77 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 01.10.2019 по 31.01.2020. В обґрунтування зазначає, що середньоденний заробіток становить 786,99 грн. виходячи з того, що заробітна плата позивача за останні два місяці становить: за липень 2019 - 17731,29 грн., за серпень 2019 - 16 896,11 грн. Кількість робочих днів за два місяці становить 44 дні (липень - 23 робочих дні, серпень - 21 робочий день). Кількість днів затримки виплати при звільненні 123 дні. З цього приводу суд зазначає, що згідно ст.27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Правила визначення середнього заробітку працівника передбачені Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Згідно п.5 розділу IV зазначеного порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 даного розділу передбачається, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У постанові Верховного Суду у справі №643/14838/16-ц від 06.11.2019 міститься висновок в якому вказано, що при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягає застосуванню формула, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно довідки від 30.09.2019 вихідний №172 за липень 2019 року, розмір заробітної плати позивача за липень становить - 17 731,29 грн., а за серпень 2019 року - 16 896,11 грн, (а.с. 14). Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.08.2018 за № 78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік», в липні 2019 року було - 23 робочих днів, а в серпні 2019 року було - 21 робочий день. Тобто загальна кількість днів становить 44 дні. Таким чином середньоденна заробітна плата позивача становить 17 731,29 +16 896,11 = 34 627,40 грн./ 44 = 786,99 грн. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.08.2018 за № 78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік», кількість робочих днів у вересні 21, у жовтні 22, у листопаді 21, у грудні 21. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 за № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік», кількість робочих днів у січні 2020 - 21 день. Період затримки виплати середньої заробітної плати з 01.10.2019 року по 31.01.2020 становить - 21 день за вересень +22 робочих дні за жовтень +21 робочий день за листопад + 21 день за грудень + 21 день за січень =106. Отже розмір середнього заробітку за період з 01.10.2019 по 31.01.2020 становить 106 х 786,99 грн. = 83 420,94 грн. Таким чином суд задовольняє вимогу позивача в частині стягнення в відповідача суму середнього заробітку частково в розмірі 83 420,94 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку позов задовольняється частково. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання заяви у справах позовного провадження сплачується судовий збір фізичними особами у розмір 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений: на 1 січня 2020 року - 2102 гривня. Таким чином мінімальний розмір судового збору за подання заяви у справах позовного провадження має становити 2102,00 х 0,4 = 840,80 гривень. Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір», Оскільки позов задовольняється частково, а саме: позовної вимоги майнового характеру, про стягнення заборгованості по заробітній платі яка задоволена повністю, та позовної вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку по заробітній платі, яка також задоволена частково, то у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, в загальному розмірі 840,80 грн., та на користь позивача в розмірі 849,73 грн., що становить 86,18% від суми - 968 грн. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Згідно п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі вище викладено,

Outcome: partial