Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказав, що 30 червня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» уклав з [PERSON] кредитний договір № BLаЖГА00048354, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10000 грн. строком користування до 30 червня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, плати за користування кредитом. Відповідачка порушила умови договору внаслідок чого станом на 21 серпня 2015 року має заборгованість в сумі 29337, 71 грн., з них: - заборгованість за кредитом 3794 грн. 61 коп.; - заборгованість по сплаті відсотків 843 грн. 67 коп.; - заборгованість по сплаті комісії - 2202 грн. 36 коп.; - сплата штрафних санкцій 22497 грн. 07 коп. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення. Заперечує щодо нарахування штрафних санкцій, оскільки вважає, що заборгованість за кредитом виникла не з її вини, а у звязку з ліквідацією банку та закриттям відділення банку. Просить застосувати позовну давність до штрафних санкцій. Представник відповідачки [PERSON] заперечення відповідача підтримала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та застосувати позовну давність до штрафних санкцій. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 30 червня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» уклав з [PERSON] кредитний договір № BLаЖГА00048354, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10000 грн. строком користування до 30 червня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних. Відповідно до п. 2.5.2, п. 2.5.3 договору кредиту відповідачка зобов'язалася не пізніше дати, встановленої у Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний у п. 6 спеціальної частини Договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також сумах комісії за управління Кредитом. Погашення боргових зобов'язань Позичальника за Договором здійснюється шляхом списання Банком коштів з рахунка - кореспондента місяця в дату, передбачену чинною на день оплати редакцією Графіку та в черговості, передбаченій п. 2.5.6 Договору. Згідно п.4.2. Договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення викання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від Позичальника додаткового сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини Договору. Пунктом 4.3. Договору встановлено, що у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповернення чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання (п. 4.3). Відповідно до ст. ст. 526, 533 ч.1 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Банком обовязок щодо видачі кредиту виконано. Відповідачка порушила умови договору внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 21 серпня 2015 року заборгованість за відповідачкою по укладеному з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» кредитному договору № BLаЖГА00048354 від 30 червня 2011 року становить 29337, 71 грн., з них: - заборгованість за кредитом 3794 грн. 61 коп.; - заборгованість по сплаті відсотків 843 грн. 67 коп.; - заборгованість по сплаті комісії - 2202 грн. 36 коп.; - сплата штрафних санкцій 22497 грн. 07 коп. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 6840 грн. 64 коп., з них: - заборгованість за кредитом 3794 грн. 61 коп.; - заборгованість по сплаті відсотків 843 грн. 67 коп.; - заборгованість по сплаті комісії - 2202 грн. 36 коп. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 22497,07 грн., то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто штраф - це санкція, який нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Його розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа штрафу така, що позовна давність до вимог про його стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується штраф, окремо. Право на позов про стягнення штрафу за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою. Крім того таку правову позицію висловлено у справі № 6-116-цс 13 постанови Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року. Як видно із зазначеного кредитного договору кінцевий термін повернення та сплати всіх виплат визначено до 30 червня 2014 року, тобто 30 червня 2015 року сплив строк позовної давності для предявлення позову про стягнення неустойки, тому в цій частині необхідно в позові відмовити. Крім того п.4.4. Договору встановлює, що застосування або незастосування пунктів цього договору, яким встановлюються порядок нарахування та розміри неустойки (штраф, пеня) за невиконання та/або неналежне виконання Позичальником умов Договору, є правом Банку. Позичальник зобов'язаний сплатити нараховану йому на умовах цього Договору суму штрафів на першу письмову вимогу Банку за реквізитами, що будуть зазначені в такій вимозі. Доказів того, що Банком направлялась відповідачу письмова вимога про сплату штрафних санкцій позивач не надав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. \~\~\~\~ Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладено,

Outcome: partial