Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Орган опіки і піклування виконкому Металургійної районної у місті ради звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив та просив суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дітей передати органу опіки та піклування Криворізької районної державної адміністрації для вирішення питання подальшого їх улаштування до сімейних форм виховання або до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Також позивач просив розглянути питання про стягнення з [PERSON], аліментів у розмірі не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що до виконкому Металургійної районної у місті ради, з повідомленням про злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків [PERSON],, [INFO], відносно дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернувся виконком Криворізької міської ради. [PERSON], зареєстрована за адресою : [ADDRESS], але тривалий час там не мешкає , постійно змінюючи адреси проживання та перебиваючись тимчасовими заробітками. Відомості про батька дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. За час проживання [PERSON], з дітьми у [ADDRESS], вона постійно ухилялася від виконання батьківських обов'язків в частині утримання та догляду за дітьми, не приділяла належної уваги навчанню та вихованню доньок, не цікавилась станом їх здоров'я та розвитку, через що її старша донька постійно бродяжила містом у пошуках розваг, перебувала на профілактичному обліку в службі у справах дітей та двічі влаштовувалася до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Також 21.08.2015 року [PERSON], взята на облік у службі у справах дітей, як дитина, що зазнала психологічного насильства від матері. 01.09.2015 року [PERSON], улаштувала свою меншу доньку до КЗ «Криворізький дитячий кістково-туберкульозний санаторій №1» ДОР» і не відвідувала її та не забрала по закінченню курсу лікування, в результаті чого дитину переведено до КЗ «Центр-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. Старшу доньку [PERSON], також 08.10.2015 року улаштувала до КЗ «Центр-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, де вона перебуває по сьогоднішній день. На даний час термін перебування дітей у закладі закінчився. Протягом 2016 року відповідач, жодного разу їх не відвідала. На телефонні дзвінки відповідає дуже рідко, по розмові чутно, що вона перебуває у нетверезому стані. На запитання дітей, коли вона їх забере, завжди знаходить відмоки та ухиляється від прямої відповіді. Мати фактично ухиляється від виховання дітей, свідомо нехтує своїми обов'язками. Під час психологічного супроводу дітей, виявлено, що вони усвідомлюють ту життєву ситуацію, яка склалася в родині В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею особисто судової повістки на 03.07.2017 рік (а.с.61). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. Присутній в судовому засіданні представник третьої особи, підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх у повному обсязі. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що матір'ю неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.6,7). Відомості про батька дітей містяться у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 4,5). З листа Криворізької міської ради на адресу Голови Дзержинської районної у місті ради від 11.05.2016, видно, що Виконком Криворізької міської ради просить сприяння у вирішенні питання захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які опинилися в складних життєвих обставинах, через ухиляння їх матері, від виконання батьківських обов'язків (а.с. 9). Згідно листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 04.07.2016 № 267, [PERSON], звернулась з проханням про тимчасове влаштування дітей до їх закладу по причині відсутності житла та зобов'язалася забрати дітей після того, як знайде житло. За час перебування дітей в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», [PERSON], протягом 2016 року жодного разу до дітей не приходила. В телефонному режимі на могла надати відповіді, чому не забирає доньок з КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». [PERSON], постійно змінює місце мешкання, постійної роботи не має, працює за наймом, зловживає алкоголем, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Працівниками КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», зафіксовано факт того, що молодша донька [PERSON], звернулася з проханням знайти їй нову родину (а.с.10). 11 липня 2016 року Виконкомом Дзержинської районної у місті ради було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.11-12). В судовому засіданні старша донька [PERSON], [INFO], просила суд позбавити батьківських прав її мати, так як вона ухиляється від виконання нею своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя,достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а саме вона не приділяє належної уваги для виховання та розумового розвитку дітей, не забезпечує необхідного медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з доньками, що необхідно для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє ніякого інтересу до їх життя та стану здоров'я, залишила доньок у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», що підтверджується вищезазначеними доказами, тому суд вважає за необхідне, в інтересах неповнолітніх дітей, позбавити [PERSON], батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з цим, беручи до уваги те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне, стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з моменту звернення до суду, тобто з 11 липня 2016 року, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої будуть влаштовані діти.

Outcome: approved