Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

ПАТ Банк «ТРАСТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 22.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та [PERSON] шляхом акцептування оферти відповідача про надання йому споживчого кредиту, було надано кредит в розмірі 17 520,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки 9,99% річних та 2,49% комісії за обслуговування кредиту строком на 30 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Однак відповідач не виконував належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 51 554,92 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту - 15 414,67 грн., відсотків за фактичне користування кредитом - 1752,66 грн., комісії за обслуговування кредиту - 11 342,50 грн., пені за прострочення платежів - 23 045,09 грн. У зв'язку з вищезазначеним просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором R091.0037238 від 22.10.2013 року в розмірі 51 554,92 грн. та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку рекомендованими листами із повідомленнями. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. За таких обставин суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.10.2013 між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] шляхом акцептування оферти [PERSON] про укладення договору споживчого кредиту було укладено кредитний договір R091.0037238 від 22.10.2013 року про надання відповідачу кредиту в розмірі 17 520,00 грн. з відсотковою ставкою 9,99% річних та 2,49% комісії за обслуговування кредиту, строком на 30 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Зазначена обставина підтверджується заявою-анкетою позичальника від 22.10.2013, підписаною позичальником (арк. справи 9), заявою позичальника про надання кредиту на споживчі цілі від 22.10.2013 (арк. справи 16). Зазначений договір відповідає вимогам частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредит було отримано відповідачем 22.10.2013, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-44754 від 22.10.2013 року (арк. справи. 20). Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідача було ознайомлено, відповідач, який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, звертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору) (арк. справи 12). Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед позивачем і порушив мови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Як визначено п. 4.3 вищезазначених Умов, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3 процента від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, за ним утворилась сума заборгованості, яка станом на 27 квітня 2016 року становить 51 554 (п'ятдесят одна тисяча п'ятсот п'ятдесят чотири) гривень 92 коп., з яких 15 414,67 гривень - основна сума заборгованості по кредиту; 1 752,66 гривень - відсотки за фактичне користування кредитом; 11 342,50 гривень - комісія за обслуговування кредиту; 23 045,09 гривень - сума пені за прострочення платежів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості (арк. справи 21). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (його неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано своїх зобов'язань за кредитним договором з повернення суми кредиту та сплати відсотків, тому в позивача наявні правові підстави вимагати від відповідача повернення суми кредиту та відсотків із застосуванням правових наслідків невиконання договору, які ним встановлені. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ Банк «ТРАСТ» у повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved