Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією в сумі 12643 грн. 30 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.12.2012 ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта», та відповідач [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-10049-261212. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п.2.1, 2.2, 2.5 частини 1 даного договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10100 грн. Згідно з п.1 частини 3 договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, які є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.2.1 частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п.2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 10100 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 02.07.2014 не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 02.07.2014 за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» договору №002-10049-261212 від 26.12.2012 рахується заборгованість на загальну суму 12643 грн. 30 коп., яка складається з тіла кредиту 6425 грн. 30 коп., простроченого тіла кредиту 2683 грн., заборгованості за комісіями 3535 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в своїй заяві просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, надавши заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, а саме розрахунок ціни позову (а.с.3), заяву №002-10049-261212 (а.с.4), анкету позичальника (а.с.5), опитувальник клієнта - фізичної особи (а.с.6-7), статут ПАТ «Дельта Банк» (а.с.10), довідку з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.11), вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в розмірі 12643 (дванадцять тисяч шістсот сорок три) грн. 30 коп., яка підлягає стягненню з неї у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у зв'язку із подачею даного позову. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved