Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитно-заставним договором №К2S4AN04180014 від 25.01.2008р., яка станом на 19.10.2015р. з врахуванням стягнутих рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська еквівалентну 19 423,65 доларів США, становить 23 717,21 доларів США, яка складається із суми заборгованості по кредиту 22 576,64 долара США, 11,74 долара США штрафу (фіксована частина), 1 128,83 долара США (відсоткова складова), обґрунтовуючи позов тим, що 25.01.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №К2S4AN04180014, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 22 961,69 доларів США зі сплатою 10,08% річних за суму залишку заборгованості за кредитом і кінцевим терміном повернення кредиту - 23.01.2015р. В забезпечення даного кредитного зобов*язання [PERSON], 25.01.2015р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №№К2S4AN04180014. Але, відповідачка кредитний договір не виконує, кредит і відсотки за його користування не повертає, у зв*язку з чим виникла заборгованість у вказаній вище сумі. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 16, 527, 530, 1054 ЦК України. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, просить розглядати справу без представника, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 48 - заява). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі матеріалів, що є в справі. Відповідачі в судове засідання не з*явились, про день і час розгляду справи за місцем реєстрації повідомлялись належним чином, про що в справі є поштові конверти, повернуті на адресу суду за закінченням строку їх зберігання на пошті (а.с. 38, 39, 40, 43-44, 45, 46-47), заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили. В ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дано визначення поняття реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Розглянувши справу в межах позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 25.01.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №К2S4AN04180014, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 22 961,69 доларів США зі сплатою 10,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом і кінцевим терміном повернення кредиту - 23.01.2015р. (а.с. 15-19 - копія кредитно-заставного договору, а.с. 20 - погоджений сторонами графік погашення кредиту). В забезпечення вказаного вище кредитного зобов*язання [PERSON], 25.01.2015р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №№К2S4AN04180014 (а.с. 22, 23 - копії договорів поруки). В матеріалах справи є таке, що набрало законної сили рішення Індустріального суду м.Дніпропетровська від 11.12.2012р., згідно якого задоволено частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк» і стягнуто солідарно з [PERSON] і [PERSON] заборгованість за кредитним договором №К2S4AN04180014 від 25.01.2008р. в сумі 155 253 грн. 27 коп., що еквівалентно 19 423,65 доларам США, яка складається з 12 669,49 доларів США - заборгованість по кредиту, 2 639,66 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 575,42 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 584,36 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов*язання за договором, 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 923,44 долара США - штраф (відсоткова складова), а в задоволенні позову відносно стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] відмовлено (а.с. 3 - копія рішення суду). Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. Стаття 554 ЦК України в частині 1 вказує про те, що у разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. В обґрунтування позову представник позивача вказує на те, що відповідачка [PERSON] умови кредитного договору не виконує, кредит і відсотки за його користування не повертає, у зв*язку із чим станом на 19.10.2015р. виникла заборгованість в загальній сумі 42 000,29 доларів США, яка складається з: 12 735,48 доларів США - заборгованість за кредитом, 3 447,91 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 749,18 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 25 067,72 долара США - пеня за несвоєчасне виконання зобов*язання за договором, від цієї суми позивач відняв суму 19 423,65 доларів США, стягнуту за рішенням Індустріального суду м.Дніпропетровська від 11.12.2012р. і визначив різницю в розмірі 22 576,64 долара США, а також просив стягнути 11,74 долара США штрафу (фіксована частина) і 1 128,83 долара США штрафу (відсоткова складова), про що зробив розрахунок в позовній заяві (а.с. 1-2) і в окремому розрахунку (а.с. 4-7). Враховуючи те, що доказів відсутність кредитної заборгованості або її часткове погашення боржником суду не надано, суд вважає ці обставини справи встановленими, а кредитне зобв*язання відповідачки [PERSON] порушеним, у зв*язку із чим позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підтягається задоволенню. Щодо суми стягнення, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, з відповідачів [PERSON] і [PERSON] вже стягнута солідарно заборгованість за кредитним договором згідно рішення Індустріального суду м.Дніпропетровська від 11.12.2012р. по різним позиціям, а саме: 12 669,49 доларів США - заборгованість по кредиту, 2 639,66 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 575,42 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 584,36 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов*язання за договором, 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 923,44 долара США - штраф (відсоткова складова). При цьому, в даному позові позивач визначає заборгованість в сумі 42 000,29 доларів США станом на 19.10.2015р., яка складається із окремих позицій: 12 735,48 доларів США - заборгованість за кредитом, 3 447,91 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 749,18 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 25 067,72 долара США - пеня за несвоєчасне виконання зобов*язання за договором. Тобто, з наведеного можливо зробити висновок про те, що сума заборгованості по кожній із позицій станом на 19.10.2015р. включає заборгованість по відповідній позиції, яка вже стягнута з відповідачів [PERSON] і [PERSON] солідарно на підставі рішення Індустріального суду м.Дніпропетровська від 11.12.2012р., а тому суд вважає за необхідне від кожної із позицій заборгованості відняти суму, стягнуту за судовим рішенням, а саме: -заборгованість за кредитом - 12 735,48 доларів США - 12 669,49 доларів США = 65,99 доларів США, -заборгованість за відсотками за користування кредитом - 3 447,91 долара США - 2 639,66 долара США = 808,25 долара США, -заборгованість за комісією за користування кредитом - 749,18 долара США - 575,42 долара США = 173,76 долара США, а також штрафи відповідно до умов договору: -11,74 долара США - штраф (фіксована частина), -1 128,83 долара США - штраф (відсоткова складова), а всього: 2 188,57 долара США. Саме у таких розмірах суд вважає за необхідне стягнути заборгованість по вказаним позиціям з відповідачів [PERSON] і [PERSON] солідарно, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково, оскільки існування судового рішення про стягнення кредитної заборгованості не є припиненням зобов*язання і не звільняє боржників від обов*язку його виконання. Що стосується стягнення пені в сумі 25 067,72 долара США з відповідачів [PERSON] і [PERSON] солідарно, суд виходить з наступного. Так, пунктом 14.2. кредитно-заставного договору передбачена сплата позичальником пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення у разі порушення зобов*язань за цим договором. Тобто, правова природа нарахування даної пені є по суті санкцією за не виконання або не належне виконання умов договору. У відповідності до частини 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. роз*яснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов*язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов*язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов*язання). Вирішуючи питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] і [PERSON] солідарно у зв*язку з простроченням виконання договірних зобов*язань, суд враховує обставини про те, що розмір пені в сумі 25 067,72 долара США перевищує загальну суму кредиту, отриманого [PERSON] від позивача - 22 961,69 долара США, що є порушенням принципів пропорційності відповідальності та справедливості, а також суду не надано доказів про настання для позивача негативних наслідків через прострочення виконання відповідачами зобов*язання. У зв*язку із наведеним вище суд вважає за необхідне зменшити розмір пені в даному спірному випадку і стягнути її з відповідачів [PERSON] і [PERSON] солідарно в сумі 1 000 доларів США, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Що стосується стягнень з відповідача [PERSON], суд приходить до наступного. Відповідно до правил частини 3 ст.554 ЦК України, особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Науково-практичний коментар до цієї норми права вказує про те, що за наявності декількох осіб-поручителів вони несуть солідарну відповідальність перед кредитором, якщо інший вид відповідальності не передбачений договором поруки. Тобто, це означає, що у разі невиконання основного зобов*язання боржником, кредитор вправі вимагати виконання зобов*язання не лише від боржника, а й від поручителів, причому як від усіх них разом, так і від будь-кого з них окремо, як в повному обсязі, так і частково. В спірному випадку кредитор - ПАТ КБ «ПриватБанк» заявив вимогу до поручителя [PERSON], відносно якого в справі відсутні докази про стягнення кредитної заборгованості [PERSON], а тому суд вважає, що стосовно цього відповідача стягнення повинно відбуватися без врахуванням сум, стягнутих рішенням Індустріального суду м.Дніпропетровська від 11.12.2012р., а саме: -12 735,48 доларів США - заборгованість за кредитом, -3 447,91 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, -749,18 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, -11,74 долара США - штраф (фіксована частина), -1 128,83 долара США - штраф (відсоткова складова), а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується суми пені в розмірі 25 067,72 долара США, то в цій частині суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення на підставі частини 3 ст.551 ЦК України з врахуванням вказаних вища обставин до розміру 1 000 доларів США, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Таким чином, загальна сума стягнення з відповідача [PERSON] складає 19 073,14 долара США. Стосовно валюти стягнення. Згідно ст.533 ЦК України визначено про те, що грошове зобов*язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов*язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов*язаннями допускається у випадках, порядку та умовах, встановлених законом. У відповідності до частини 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. А відповідно до частини 2 цієї ж правової норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 1 ст.1046 ЦК України (параграф 1) вказує про те, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Тобто, за кредитним зобов*язанням позичальник зобов*язується повернути грошові кошти в тій же сумі, що відповідає еквіваленту суми заборгованості валюти кредиту на час постановлення судового рішення. В пункті 12 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судоми законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» роз*яснено про те, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст.533 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне вказати в резолютивній частині судового рішення суму стягнення у валюті кредиту - доларах США та її еквівалент за офіційним курсом НБУ на день постановлення судового рішення 14.03.2016р., а саме: 26,01 грн. за 1 долар США, у зв*язку із чим загальна сума стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] складає: 2 188,57 + 1 000 = 3 188,57 доларів США, що відповідає еквіваленту 82 934 грн. 71 коп., а з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 19 073,14 долара США, що відповідає еквіваленту 496 092 грн. 37 коп. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, виходячи із солідарного обов*язку відповідачів, суд визнає позовні вимоги частково обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню солідарно судовий збір в сумі 7 574 грн. 09 коп.

Outcome: partial