Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування своїх вимог вказував, що 01.11.2007 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 265п-2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5264грн., строком користування до 30.10.2008 року, зі сплатою за користування кредитом 19% річних. Зобов'язання відповідач виконував неналежним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 21.11.2013року складає 10940,64грн. (3504грн. заборгованість за кредитом, 6601,78грн. заборгованість по несплаченим процентам, 834,86грн. неустойка по несплаченим процентам). Просила стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 10940,64грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Севостьянов С.В. позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Відповідач в судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Пояснив, що на погашення кредиту 09.11.2007р. було перераховано 4000 грн., також згідно виписки по його рахунку він сплачував 23.11.2007р. 440 грн., 24.12.2007р. - 440 грн., 30.01.2008р. 600 грн., 29.02.2008р. - 280 грн., однак позивачем вказані проплати в розрахунку не вреховані без законних підстав. Вказані обставини з'ясовувались, коли з даним позовом позивач раніше звернувся до суду у грудні 2010 року, ухвалою суду в 2011 року вказаний позов був залишений без розгляду в зв'язку з повторною неявкою позивача в судові засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи видно, що 01.11.2007року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 265п-2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5264грн. , строком користування до 30.10.2008року , зі сплатою за користування кредитом 19%.річних. Відповідно до п.2.1 договору моментом повернення кредиту є 30.10.2008 року, кредит надається для споживчих потріб. У відповідності до договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, здійснювати погашення частини суми заборгованості , згідно графіку погашення , що є невід'ємною частиною даного договору. Згідно наданим позивачем розрахунком, який оспорив відповідач, станом на 21.11.2013року складає 10940,64грн. (3504грн. заборгованість за кредитом, 6601,78грн. заборгованість по несплаченим процентам, 834,86грн. неустойка по несплаченим процентам). Встановлено, що останнє погашення кредиту [PERSON] здійснив 10.10.2008року, 30.10.2008р. настав строк остаточного погашення кредиту, коли позивач мав дізнатись про порушення свого права, отже з даним позовом позивач звернувся в грудні 2013 року з пропуском трирічного строку позовної давності по основній вимозі. Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки,накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно з ч.ч.2,3 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. Натомість ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заяву про поновлення строку позовної давності та доказів поважності причин пропуску строку позовної давності не надав. З огляду на це, порушене право ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не підлягає захисту у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у п. 31 зазначено, що враховуючи вищевказані положення, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Враховуючи вищевикладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача й понесені судові витрати.

Outcome: dismissed