Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного 3.04.2008 року договору № б/н позивач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконала частково, в наслідок чого станом на 20.02.2014 року виникла заборгованість у сумі 22711,95 грн., яка складається з наступного: - 2874,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 11335,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6945,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1057,71 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник ПАТ «Акцент-Банк» за довіреністю Борисов П.П. не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача судові витрати за публікацію оголошення у газеті про виклик відповідача у судове засідання, надавши рахунок на оплату оголошення (а.с. 42,43). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі, про що свідчить № 69 газети «Слобідський край» від 12 червня 2014 року, причини неявки суду не повідомив, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав (а.с. 44). За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. 3 квітня 2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на підтвердження чого 3.04.2008 року [PERSON] підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 6-9). Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав внаслідок чого, згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 3.04.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 22711,95 грн., яка складається з наступного: - 2874,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 11335,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6945,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1057,71 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3-5). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В ст. 599 ЦПК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved