Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] у якому просить суд стягнути на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 34500,03 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову Банк посилається на те, що між [PERSON] та Банком був укладений кредитний договір № 34_150 від 04.09.2012 року відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 50600,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17,00 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 843,33 грн. та сплату нарахованих процентів не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки АТ «Ощадбанк». Кредит надавався одноразово на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.09.2017 року на придбання автомобілю. Банк свої зобов`язання виконав повністю. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 34_150 від 04.09.2012 року із [PERSON] , за яким [PERSON] поручився перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10.10.2018 року становить 34500,03 грн.. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судові засідання не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на сайт Судова влада України, відповідно до вимог ч. 10 ст. 130 ЦПК України. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. У зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника позивача. 10 вересня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно розпорядження № 2710/38-14 Голови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року у зв`язку з проведенням у м. Антрацит антитерористичної операції територіальну підсудність справ було змінено, при цьому визначено, що повноваження Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області тимчасово здійснює Старобільський районний суд Луганської області. Між [PERSON] та Банком був укладений кредитний договір № 34_150 від 04.09.2012 року відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 50600,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17,00 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 843,33 грн. та сплату нарахованих процентів не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки АТ «Ощадбанк». Кредит надавався одноразово на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.09.2017 року на придбання автомобілю. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 34_150 від 04.09.2012 року із [PERSON] , за яким [PERSON] поручався перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 34_150 від 04.09.2012 року. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610,612 Цивільного кодексу України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved