Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Орган опіки і піклування Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з бабою [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Відповідачі не приймають участі у вихованні та утриманні дочки, проживають окремо від дитини, байдужі до проблем дитини, не цікавляться її здоровям та навчанням, не бажають з нею спілкуватись та зустрічатись. Позивач вважає, що це свідчить про небажання відповідачів виконувати свої батьківські обовязки і є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні просив задоволити позов з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вказані в позовній заяві обставини визнала. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В направленій до суду заяві позов визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, заслухавши думку представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 27 червня 2014 року по справі № 703/3011/14-ц та свідоцтвом про народження серії 1-СР № 191699, відповідачі є батьками [PERSON], [INFO]. У відповідності із довідкою виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради № 155 від 23 січня 2017 року, акту обстеження житлово-побутових умов від 26 травня 2017 року, дитина живе з бабою [PERSON] в с. Плоске Смілянського району Черкаської області та перебуває на її утриманні. Батьки участі у вихованні не приймають, хоча мати і проживає в м. Смілі. Батько проживає за межами Черкаської області майже рік, з дитиною не спілкується. Як вбачається з характеристики Смілянської [PERSON] ступенів № 4 вихованням [PERSON] займається баба [PERSON] Вона відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв'язок з класним керівником, бере активну участь у житті класу та школи. Протягом 2015-2017 навчальних років мати дитини жодного разу до школи не зявилась і не цікавилась навчанням дитини. Батько в 2015 році забрав один раз дочку зі школи. Згідно з довідкою Смілянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини на медичні огляди останні 3 роки дитину до дільничного лікаря приводить баба. Вона ж в разі потреби займалася її лікуванням і оздоровленням. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матірю батька дитини, підтвердила, що малолітня [PERSON] з 2014 року проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Батьки не цікавляться вихованням та навчанням дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надають. Згідно з висновком органу опіки та піклування Смілянської районної державної адміністрації № 429/01-85 від 31 липня 2017 року, відповідачі ухиляються від виконання та утримання дочки, тому позбавлення їх батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він в т.ч. ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, з відповідачів на користь державного закладу, в якому буде утримуватись [PERSON], або на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, належить стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з кожного.

Outcome: approved