Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі Філії - Івано-Франківського обласного управління «Державний ощадний банк України», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 158 від 02.03.2005 р. в сумі 10931,39 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 17.04.2015 року становить 234432,95 грн., в т.ч.: 8497,57 доларів США - прострочений борг, 732,65 доларів США - прострочені відсотки, 1426,32 доларів США - пеня, 274,85 доларів США - 3% річних, а також просило стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» - Бойчук М.Й. не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов в частині тіла кредиту, прострочених відсотків та 3% річних визнає в повному обсязі. Також визнала позовну вимогу про стягнення з неї нарахованої пені, однак просила зменшити розмір нарахованої пені, оскільки вона перебуває у важкому матеріальному становищі, її чоловік ніде не працює, єдиним доходом сім'ї є її дохід отриманий від підприємницької діяльності, який є незначним. Просила розгляд справи провести без її участі. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.03.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступник ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] (відповідачка) в письмовій формі було укладено Кредитний договір № 158 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] (відповідачка) кредитні кошти в розмірі 20000,00 доларів США для споживчих потреб (купівлі товарів тривалого вжитку), зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 02.03.2010 року (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Кредитного договору) (а.с. 6-7). У відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору з метою забезпечення виконання зобов'язань з вказаним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 02.03.2005 року було укладено Договір іпотеки, відповідно до якого відповідачка передала в іпотеку крамницю промтоварів, площею 31,0 кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується копією Договору іпотеки від 02.03.2005 року, копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 04.03.2005 року та копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 02.03.2005 року (а.с. 8-10, 11, 12). 12.12.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої до Кредитного договору було внесено зміни, та деякі пункти договору викладено у новій редакції, зокрема: до п.1.1. Кредитного договору було додано обов'язок позичальника сплатити 1% річних на позабалансовий залишок в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; до п.1.2 Кредитного договору додано, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з встановленим лімітом 20000,00 доларів США; до п.1.3 Кредитного договору було додано, що у разі, якщо ліміт кредиту буде вичерпано, наступний транш надається позичальнику лише за умови погашення попередньої заборгованості; п. 1.4 Кредитного договору вказано обов'язок позичальника проводити погашення кредиту згідно графіка шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань; Кредитний договір доповнено пунктом 1.5.3 відповідно до якого позичальник зобов'язався сплатити комісійну винагороду за надання інформаційно-консультаційних послуг щодо умов кредитування та пакета документів для одержання кредиту, роз'яснення діючих вимог, експертизу документів, наданих для отримання кредиту; Кредитний договір доповнено п.3.3.7 обов'язок позичальника сплатити банку комісійну винагороду в розмірі 40 доларів США за кожний рік користування кредитом, першою сплатою якої встановлено до 21.12.2005 року (а.с. 13). 01.02.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої до Кредитного договору було внесено зміни, зокрема з 01.02.2006 року змінено відсоткову ставку по Кредитному договору в розмірі 15% річних (а.с. 14). 11.12.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої до Кредитного договору було внесено зміни, зокрема: збільшено суму кредиту на 20000,00 доларів США та встановлено ліміт в розмірі 40000,00 доларів США; Кредитний договір доповнено п.1.8 відповідно до якого за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні в розмірі 70 грн. за збільшення суми кредиту, зміну кінцевого строку погашення кредиту, заміну виду або предмету забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, зміну розміру плати за користування кредитом (процентної ставки), а також сплачує 1% від суми дострокового погашення за розрахунково-касове обслуговування при достроковому погашенні частини основного боргу або залишку заборгованості за кредитом (а.с. 15). 14.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої до Кредитного договору було внесено зміни, зокрема у п. 1.1. Кредитного договору було змінено відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 14% (а.с. 16). 26.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 5 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої до Кредитного договору було внесено зміни, зокрема: у п.1.1 Кредитного договору збільшено суму наданого позичальнику кредиту в розмірі 74400,00 доларів США; у п.1.2 Кредитного договору встановлено новий термін остаточного повернення кредиту не пізніше 02.03.2015 року; у п.1.4 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язався проводити погашення кредиту щомісячно рівними частинами в сумі 876 Доларів США до 01 числа кожного місяця починаючи з березня 2008 року, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк» або інших банків; у п. 3.3.2 Кредитного договору визначено обов'язок позичальника повернути кредит в сумі 74400,00 доларів США (а.с. 17). 30.01.2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 6 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої до Кредитного договору було внесено зміни, зокрема щомісячні платежі по погашенню кредиту за січень-березень 2009 року мали здійснюватись рівними частинами до останнього погашення кредиту, а починаючи з 01.04.2009 року позичальник зобов'язувався погашати кредит щомісячно рівними частинами в сумі 912,00 доларів США та останній платіж в сумі 888,00 доларів США здійснити не пізніше 02.03.2015 року (а.с. 18). 30.04.2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 7 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої до Кредитного договору було внесено зміни, зокрема щомісячні платежі по погашенню кредиту за квітень-червень 2009 року здійснюється рівними частинами до останнього погашення кредиту, а починаючи з 01.07.2009 року позичальник зобов'язався погашати кредит щомісячно рівними частинами в сумі 952,00 доларів США та останній платіж в сумі 904,00 долари США здійснити не пізніше 02.03.2015 року (а.с. 19). 09.03.2011 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 8 до Кредитного договору № 158 від 02.03.2005 року, відповідно до умов якої пункти Кредитного договору було викладено у новій редакції, зокрема: у п.1.4 Кредитного договору визначено, що позичальник починаючи з березня 2011 року зобов'язався проводити погашення кредиту щомісячно рівними частинами в сумі 952 доларів США не пізніше 28 числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань та останній платіж в сумі 904,00 доларів США здійснити не пізніше 02.03.2015 року; у п. 1.6.1.3 Кредитного договору визначено, що починаючи з березня 2011 року нараховані відсотки повинні бути сплачені позичальником щомісячно, не пізніше 28 числа місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань (а.с. 20). Згідно п. 3.3.3 Кредитного договору [PERSON] (відповідачка) зобов'язалась точно в строки, обумовлені цим договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту своєчасної сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. Окрім зазначеного, ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений Кредитним договором. [PERSON] (відповідачка) одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти, однак прийняті на себе зобов'язання за Кредитним договором щодо повернення суми Кредиту та сплати відсотків належним чином не виконувала та допустила виникнення заборгованості. Так, станом на 17.04.2015 року заборгованість [PERSON] (відповідачка) перед позивачем по Кредитному договору складала 10931,39 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 17.04.2015 року становить 234432,95 грн., в т.ч.: 8497,57 доларів США (182237,66 грн.) - прострочений борг по основній сумі кредиту, 732,65 доларів США (15712,30 грн.) - прострочені відсотки, 274,85 доларів США (5894,39 грн.) - 3% річних від простроченої суми, 1426,32 доларів США (30588,65 грн.) - нарахована пеня (в розмірі 0,1 % за кожний день), що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором (а.с. 6-9). Вищевказаний розрахунок позивача відповідачами та письмовими доказами по справі не спростовані. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. [PERSON] (відповідачка) неодноразово порушувала умови Кредитного договору, а тому банком 28.01.2014 року та 14.07.2014 року їй були надіслані повідомлення про необхідність погашення заборгованості по чергових платежах та виконання зобов'язань за Кредитним договором (а.с. 23, 25). Враховуючи вищевказане, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченим боргом по тілу кредиту - 8497,57 доларів США (182237,66 грн.), прострочених відсотках - 732,65 доларів США (15712,30 грн.) та 3% річних від простроченої суми - 274,85 доларів США (5894,39 грн.), є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків кредитора, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. Як зазначив Верховний Суд України в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», зазначене положення закону є правом, а не обов'язком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки. Відповідно до п. 27 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Як вбачається із розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів справи, відповідачка [PERSON] частково здійснювала погашення заборгованості по кредиту та відсотках (останній платіж 31.03.2015 року), хоча із деякими порушенням визначеного договором графіку, намагаючись дотримуватись погодженого графіку платежів та їх розміру. Крім того, на даний момент стягнення з відповідачки неустойки (пені) в розмірі, зазначеному позивачем, ставить її у вкрай важке матеріальне становище, оскільки єдиним доходом її сім'ї є незначний дохід отриманий нею від підприємницької діяльності, її чоловік ніде не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості (довідка Тлумацького РЦЗ від 02.10.2015 року а.с. 88), транспортних засобів вона не має, проживає разом з сім'єю в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області у житловому будинку, належному батькам, побудованому в 1960 році, житловою площею 45 кв.м. (акт обстеження матеріально-побутових умов від 01.10.2015 року а.с. 87). Враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що розмір нарахованої пені (30588,65 грн.) становить значну суму, а до моменту судового розгляду курс долара США по НБУ зріс майже у 5 разів, враховуючи співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, суд приходить до висновку про те, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора і боржника буде реалізація судом передбаченого частиною 3 статті 551 ЦК України права на зменшення розміру неустойки до суми 3058,86 грн., оскільки навіть у випадку сплати відповідачкою основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами, 3 % річних та суми пені у зменшеному розмірі, банк не зазнає збитків та отримає заплановану вигоду у повній мірі. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з врахування того, що відповідачка не надала суду будь-яких доказів, які спростовують наявність заборгованості за кредитом та відсотками перед позивачем за Кредитним договором № 158 від 02.03.2005 року, суд вважає, що позов слід задовольнити часткового та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за вказаним Кредитним договором станом на 17.04.2015 р. в еквіваленті за курсом НБУ станом на 17.04.2015 року становить 206903,21 грн., в тому числі: 8497,57 доларів США (182237,66 грн.) - прострочений борг по основній сумі кредиту, 732,65 доларів США (15712,30 грн.) - прострочені відсотки, 274,85 доларів США (5894,39 грн.) - 3% річних від простроченої суми, 3058,86 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків у зменшеному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2344,32 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial