Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

ПАТ «АКБ «Капітал» звернулося з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 24478,02 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2013 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Капітал», та [PERSON] укладено кредитний договір №1/51/Р3GK/07-07-11/0013, відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 17701,94 грн., зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 25% річних і сплатою комісії у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту, та кінцевим терміном погашення не пізніше 19.09.2015 року, а відповідач зобов'язався повертати кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки і на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач виконав свої зобов'язання, видавши зазначену суму кредиту, проте, відповідач належним чином умов договору не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах і станом на 24.02.2015 року має заборгованість в сумі 24478,02 грн., з яких 10802,13 грн. - заборгованість з повернення кредиту, 1766,67 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 599,14 грн. - заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку, 1775,42 грн. - пеня за прострочення основної суми заборгованості, 683,68 грн. - пеня за несплачені проценти та 8850,97 грн. - штраф. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 20.09.2013 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», та [PERSON] укладено кредитний договір №1/51/Р3GK/07-07-11/0013, відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 17701,94 грн., зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 25% річних і сплатою комісії у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту, та кінцевим терміном погашення не пізніше 19.09.2015 року, а відповідач зобов'язався повертати кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки і на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с.4-5). Згідно п.4.4.2 даного договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. Відповідно до п.4.1.1 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, відсотків, сплати пені та штрафів шляхом направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобов'язань у випадках, передбачених договором. Крім того, згідно п.5.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу, а відповідно до п.5.2 договору у випадку порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50 % від суми наданого кредиту. Із матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором - надав позичальнику кредит у розмірі обумовленому договором. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10), що [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору №1/51/Р3GK/07-07-11/0013 від 20.09.2013 року, зобов'язання, зокрема, станом на 24.02.2015 року має заборгованість в сумі 24478,02 грн., з яких 10802,13 грн. - заборгованість з повернення кредиту, 1766,67 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 599,14 грн. - заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку, 1775,42 грн. - пеня за прострочення основної суми заборгованості, 683,68 грн. - пеня за несплачені проценти та 8850,97 грн. - штраф. Згідно роз'яснень, даних в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що позичальнику [PERSON] була направлена вимога від 17.12.2014 року повернути суму заборгованості, в якій роз'яснено наслідки неповернення боргу (а.с.8), проте така залишена без реагування. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №1/51/Р3GK/07-07-11/0013 від 20.09.2013 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору (п.4.1.1), позикодавець вправі вимагати дострокового повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором №1/51/Р3GK/07-07-11/0013 від 20.09.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 244,78 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (а.с.3).

Outcome: approved