Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на наступне. 17.04.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 17800,00 доларів США на строк до 16.04.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого останні передали в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк» належну їм квартиру [ADDRESS]. 08.12.2011 ПАТ «Укрсиббанк» відступило позивачу свої права вимоги за вищезазначеними договорами. Оскільки зобов'язання за кредитним договором на даний час належним чином не виконані позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідачів, визнати за позивачем право власності на зазначену квартиру, зобов'язати відповідачів передати позивачу правовстановлюючі документи на квартиру, стягнути з відповідачів судовий збір. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідов. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволеню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2008 між АКІБ «УКРСИББАНК», яке на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та особою, якою є - [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11335034000 (далі-Кредитний договір) (а.с. 8-14). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 17 800,00 дол. США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі в строк до 16.04.2018 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов'язання за Договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 17 800,00 дол. США. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором - 17.04.2008 між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 113350340003 (далі - Договір забезпечення), відповідно до якого іпотекодавеці, передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру під №53, загальною площею: 48,1 кв.м., житловою площею: 27.4 кв.м., яка знаходиться у будинку під [ADDRESS] (а.с. 20-23). Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 08.12.2011 Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та актом прийому передачі документації (а.с. 45-62). У порушення умов Кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 24 931,29 дол.США, що згідно курсу НБУ станом на 05.05.2014 року є еквівалентом 284 216,70 грн., дана обставина підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с. 19). Як зазначено вище позичальник не виконав основного зобов'язання, а заставодавці не виконали зобов'язань за договором забезпечення і тому позивач набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 24) передана в іпотеку вищезазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи той факт, що частка квартири яка належить [PERSON] індивідуально не визначена, то суд не може дійти висновку на яку частину квартири належить здійснити звернення стягнення та визнати за позивачем право власності, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про виселення та зняття з реєстрації відповідача з квартири, суд зазначає, що дані позовні вимоги є передчасними, оскільки право власності за позивачем на квартиру не визнається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed