Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі банк») звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.02.2011 року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № BL_ЖГ00012795, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 9500,00 грн. зі сплатою 20,00% річних, щомісячної плати у виді комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,50% від суми кредиту, можливих санкцій, зі строком повернення кредиту 14.02.2014. Відповідач порушила свої зобовязання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12.08.2015 становить 11214, 80 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 28.10.2015 проти задоволення позову заперечила із підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с. 45-46), Зазначила, що п. 2 рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено [PERSON] строком на один рік з 20.03.2015 по 19.03.2016. Разом з тим, п. 3 вказаного рішення на період тимчасової відсутності [PERSON] виконання обовязків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» покладено на [PERSON], який є уповноваженою особою на період відсутності [PERSON] і саме [PERSON] мав право підпису довіреностей на імя представників позивача та позовної заяви в період тимчасової відсутності [PERSON] За таких підстав, відповідач вважає, що позов підписано не уповноваженою на те особою, в звязку з чим його слід залишити без розгляду. Крім того відповідач зазначила, що вона не памятає, щоб укладала кредитний договір з позивачем і не впевнена, що підпис в ньому належить їй. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 14.02.2011 ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00012795, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 9500 грн.00 коп. у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, з процентною ставкою 20% річних, сплатою 1,50% комісії за управління кредитом, зі строком повернення кредиту 14.02.2014, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та\~\~сплатити банку проценти за користування кредитними коштами у строки та в розмірах, визначених графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також комісії та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і, що становитимуть невід'ємну частину цього договору (далі кредитний договір). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується\~повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, зокрема, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 12.08.2015 р. становить 11214, 80 грн., а саме: 6211,59 грн. заборгованість за кредитом; 814,44 грн. заборгованість по відсотках; 1321,27 грн. заборгованість з комісії; 2867,50 грн. плата за пропуск платежів. Заперечуючи проти позову, відповідач посилалась на те, що позовна заява та довіреності на імя представників позивача підписані не уповноваженою на те особою, а також на те, що вона не памятає, щоб укладала кредитний договір з позивачем і не впевнена, що підпис в ньому належить їй. З цього приводу суд зазначає таке. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Передбачений цією нормою процесуального права принцип змагальності сторін знайшов своє відображення також у положеннях\~ст. 60 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у\~справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Крім того, згідно\~ст. 143 ЦПК України\~для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. З наведених норм процесуального права вбачається, що як правило, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, самостійно збирають та подають докази до суду. Однак, у випадках, коли щодо отримання доказів є складнощі та/або необхідні спеціальні знання правомірним способом одержання необхідних доказів є звернення до суду зокрема з заявою про витребування доказів та про призначення експертизи. Витребування доказів та призначення експертизи за заявою осіб, які беруть участь у справі, є обов'язком суду. Проте з власної ініціативи суд витребовувати докази та призначати експертизу не має права. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконала свого обов'язку довести ті обставини, на які вона посилалися як на підставу своїх заперечень, зокрема не надала суду належні докази того, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] 13.08.2015 (день підписання позовної заяви», 04.09.2015, 12.03.2015 (дні підписання довіреностей на імя представників позивача) була тимчасово відсутньою; належні та допустимі докази, які б спростовували факт підписання відповідачем кредитного договору, зокрема висновок експерта, хоча суд роз'яснював відповідачу її право заявляти клопотання як про витребування доказів так і про проведення у справі експертизи для встановлення посилань відповідача на те, що вона не підписувала кредитний договір, оскільки для цього потрібні спеціальні знання, проте відповідач таким своїм право не скористалась. Отже, судом встановлено, що відповідач отримала на підставі договору № BL_ЖГ00012795 від 14 лютого 2011 року кредит в розмірі 9500 грн. зі сплатою 20 % річних, щомісячної плати у виді комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,50% від суми кредиту, з терміном повернення кредиту 14 лютого 2014 року, але взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісії та штрафів, передбачених договором відповідач належним чином не виконала, чим істотно порушила умови укладеного договору. Враховуючи те, що відповідач не виконала, взятті на себе зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту, а також процентів та штрафів, належних йому відповідно до умов договору та статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved