Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, заінтересована особа Перевальська міська рада, в якій зазначила, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка була зареєстрована на час смерті у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із суми недоотриманої пенсії, що находиться в Управлінні Пенсійного фонду України м. Лисичанська Луганської області. Заявник та її мати були зареєстровані за різними адресами, але проживали разом за місцем реєстрації матері [ADDRESS] , вели сумісне господарство на день смерті матері, оскільки мати була похилого віку в потребувала стороннього догляду. Після смерті матері заявник за власний кошт поховала її. Факт сумісного проживання підтверджується довідкою житлового підприємства, показами свідків. Заявниця, як дочка спадкодавця, є спадкоємцем першої черги, окрім неї спадкоємці відсутні. Приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу Луганській області Жихар Н.П. заведена спадкова справа №109-2011 від 24.09.2019, але постановою №356/01-16 від 24.09.2019 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю доказів про прийняття спадщини. Заявнику необхідно встановити факт проживання на час відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного просила суд, встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою [ADDRESS] . Доводи особи, яка подала позов Заява мотивована тим, що заявнику відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю доказів про прийняття спадщини. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 14.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9433/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 28.01.2020 року представником заявника - адвокатом було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, просила справу розглядати за її відсутності. Представник заявника - адвокат Ковтун Л.Я. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, просила справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Перевальської міської ради в судовому засіданні, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Вислухавши представника заявника, свідка, дослідивши докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини. Фактичні обставини справи, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.01.2019 року, Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис № 16. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.05.1970 року, наданого Перевальським міськ. ЗАГС, [PERSON] народилась [INFO] , про що складено актовий запис №182. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 05.11.1988 року, наданого Перевальським відділом ЗАГС Ворошиловградської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.11.1988 року, про що складено актовий запис №246. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно з довідкою з місця мешкання від 14.10.2019 р., виданою В.о. головою Перевальської міської ради Перевальського району Ткаченко С.Ю. [PERSON] , в тому, що з померлою [PERSON] на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] спільно проживала [PERSON] ,- донька. Згідно з актом про фактичне місце проживання із померлою особою на день смерті №26/2 від 14.10.2019 р., підтверджує, що із померлою [PERSON] на день її смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] спільно проживала [PERSON] ,- донька. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №356/01-16 від 24.09.2019 р., наданою Приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П. відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] за відсутністю доказів про прийняття спадщини. Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57665738 від 24.09.2019 р., наданого Приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П. спадкова справа зареєстрована за №64788094 у нотаріуса №109-2019. Спадкодавець [PERSON] . Згідно з копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області від 16.12.1999 року, адреса реєстрації: [ADDRESS] . Мотивувальна частина Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи питання про встановлення даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України вбачається, що судом розглядаються справи про встановлення факту, в тому числі проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини. За змістом п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше, як 5 років до часу відкриття спадщини. Надаючи оцінку довідці з місця мешкання, та акту про фактичне місце проживання, які видані органами влади на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а також те, що задоволення заяви має юридичне значення для заявника, суд вважає доведеним в судовому порядку факт проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті і відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved