Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію в загальному розмірі 45 311,23 грн. Окрім того, позивач просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням з боку відповідача обов`язку по сплаті спожитих послуг з теплопостачання. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки на офіційну адресу реєстрації та шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подано. З огляду на наведене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд дійшов до висновку щодо наявності правових підстав для ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 274 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши представлені докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, судом встановлено наступне: між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору про надання послуг з теплопостачання, які регулюються Цивільним кодексом України. Стаття 11 Цивільного кодексу України, передбачає, що цивільні права та зобов`язання виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (в тому числі, за теплову енергію) стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам і наймач та члени його сім`ї зобов`язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідач - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , користується послугами централізованого опалення даного житлового приміщення, та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Підприємством, яке надає послуги з теплопостачання до багатоквартирного житлового будинку відповідача, є Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа». У житловому будинку [ADDRESS] не встановлено прилад обліку теплової енергії, тому в опалювальний період сплата за спожиту теплову енергію нараховувалась з розрахунку за 1 м3 опалювальної площі квартири та діючого тарифу. 12.01.2018 року між сторонами був укладнений договір про розстрочення заборгованості та своєчасну оплату поточних платежів за послуги з теплопостачання № 4035 від 12.01.2018 року на суму заборгованості, що виникла станом на 01.01.2018 рік, в сумі 13 104, 43 грн. Згідно п 2.1. Договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість шляхом щомісячного перерахування на поточний рахунок позивача 546,02 грн. протягом 24 місяців з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року, а згідно п. 2.2 Договору - сплачувати суму поточного щомісячного платежу за послуги з теплопостачання, згідно діючого тарифу. Але з моменту укладення Договору та протягом строку його дії, відповідачем систематично порушуються умови Договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2021 року становить 38 605,43 грн. (а.с.18). Станом на час звернення з позовом у [PERSON] заборгованість перед позивачем за період з листопада 2013 року по січень 2021 року становить 45 311, 23 грн., з яких основна заборгованість за теплову енергію - 38 605 грн. 43 коп.; за період з лютого 20108 року по січень 2021 року інфляційні збитки - 4 500 грн. 96 коп. та 3% річних -2 204 грн. 84 коп. (а.с. 5-9). Клопотання про застосування до спірних правовідносин позовної давності відповідачем не заявлено. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 625 ЦК України, визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, доказів на спростування викладених в позові вимог, у тому числі доказів повного чи/або часткового погашення спірної заборгованості, чи/або доказів невиконання/неналежного виконання позивачем обов`язків з надання послуг теплопостачання відповідачем суду не надано. З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved