Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08/02/2007-980 К105 від 28 лютого 2007 року (далі - Договір) в сумі 256575 грн. 20 коп., з яких: заборгованість по кредиту складає - 128065 грн. 67 коп., заборгованість по відсоткам - 91561 грн. 01 коп., пеня - 23776 грн. 57 коп., штраф - 13171 грн. 95 коп. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача, згідно наданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідачів матеріали справи не містять. Суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є Банк, та [PERSON] укладений Договір згідно вимог якого банк надав останньому кредит в розмірі 131719 грн. 50 коп. на придбання автотранспортного засобу та оплату витрат, пов'язаних з його державною реєстрацією. За користування кредитом [PERSON] зобов'язувався сплатити відсотки в розмірі 20,00% на місяць, що нараховуються на фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Термін погашення кредиту встановлений до 20 лютого 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором [PERSON] передав у заставу автотранспортний засіб, що на момент укладання Договору набувався позичальником згідно договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № 181 від 27.02.2007 року, укладеного між позивачем та ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс». Крім того, в забезпечення повернення кредиту [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON]А зобов'язань за Договором. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував відповідачу вказану суму. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті основної суми кредиту та відсотках. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. А в силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків , встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти як неустойку спотворює її дійсне значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої банком на підставі умов кредитного договору пені (23776 грн. 57 коп.) є великий порівняно з розміром заборгованості за кредитом, та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений зі рішенням суду, якщо він значно перебільшує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 10000 грн. 00 коп. Розділом 5 Договору передбачений також обов'язок позичальника у разі порушення вимог Договору сплатити Банку штраф, а у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору позичальник зобов'язався сплатити Банку пеню. Отже, не підлягають задоволенню вимоги Банку в частині стягнення штрафу за порушення умов договору, оскільки повторне покладення відповідальності, в тому числі і майнової, за одне і те ж порушення є неприпустимим. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 229626 грн. 68 коп., з яких: заборгованість по кредиту складає - 128065 грн. 67 коп., заборгованість по відсоткам - 91561 грн. 01 коп., пеня - 10000 грн. 00 коп., задовольнивши тим самим позов частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі по 1148 грн. 14 коп.

Outcome: partial