Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 15.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем укладено кредитний договір № ICKGMCUI.181745.004, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. з процентною ставкою користування кредитом 36,00%. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору. Станом на 07.11.2016 року за заборгованість за кредитним договором складає 10791,80 грн., що складається з: поточна заборгованість по кредиту - 411,19 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 1506,71 грн., поточна заборгованість по процентам - 17,40 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 2794,13 грн., заборгованість за РКО - 024 грн., штраф/пеня - 6038,46 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача суду заборгованості за договором у сумі 10791,80 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання 13.01.2017 року та 31.01.2017 року відповідач не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. 15.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем укладено кредитний договір № ICKGMCUI.181745.004, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. з процентною ставкою користування кредитом 36,00%. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав. Згідно з п. 6.1 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, згідно якої, станом на 07.11.2016 року за заборгованість за кредитним договором складає 10791,80 грн., що складається з: поточна заборгованість по кредиту - 411,19 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 1506,71 грн., поточна заборгованість по процентам - 17,40 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 2794,13 грн., заборгованість за РКО - 024 грн., штраф/пеня - 6038,46 грн.. Таким чином, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved