Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Орган опіки та піклування Гусятинської РДА звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] із позовом про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаються на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.09.2017 року, у зв`язку із неодноразовим вчиненням психологічного насильства над сином з боку батька, у [PERSON] було відібрано (без позбавлення батьківських прав) малолітнього [PERSON] та передано його органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації для подальшого влаштування. За весь час перебування малолітнього [PERSON] в опікуна [PERSON] , його батько лише формально декілька разів телефонував до класного керівника та навідувався до школи. Про таку формальність свідчить поведінка [PERSON] , під час його відвідин та спілкування з сином, про що розповів останній, а також повна відсутність розуміння з боку батька про те, що саме його ставлення до дитини повинно помінятись. [PERSON] за час проживання дитини з [PERSON] , ні матеріально ні морально не підтримував сина, по місцю його проживання не відвідував. На засіданні комісії неповнолітній [PERSON] зазначив, що він наполягає на тому, щоб його батька [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно нього. Позбавлення [PERSON] батьківських прав надасть можливість [PERSON] надалі опікуватись дитиною, яка не бажає повертатись проживати до батька. Вищезазначене свідчить про ухилення від виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенні до свого неповнолітнього сина [PERSON] , що відповідно статті 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідки Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 175 від 24.12.2019 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований і проживає в [ADDRESS] , що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.09.2017 року в цивільній справі № 596/2451/16-ц за позовом органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських, позовні вимоги задоволено та вирішено відібрати без позбавлення батьківських прав малолітнього [PERSON] , [INFO] , у його батька [PERSON] , [INFO] , жителя с. Самолусківці Гусятинського району Тернопільської області (а.с.23-31). Рішення набрало законної сили та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені цим рішенням не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Відповідач являється батьком [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Гусятинської районної державної адміністрації № 332-од від 20.07.2018 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» надано неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування. До встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , залишити його проживати в сім`ї громадянки [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). Згідно розпорядження голови Гусятинської районної державної адміністрації № 343-од від 28.09.2018 року «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] під піклування» призначено [PERSON] , піклувальником над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] та призначено [PERSON] опікуном над майном дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.33). [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом з піклувальником [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1120 від 27.07.2019 року, довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 2462 від 26.11.2018 року та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1121 від 29.07.2019 року, виданих Дарахівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного комісією від 29.07.2019 року та від 20.02.2019 року (а.с.7,9,10,13,14,). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з часу проживання неповнолітнього [PERSON] з нею в с.Кам`янка Теребовлянського району на протязі трьох останніх років, батько жодного разу не приїжджав по місцю їх проживання та не дзвонив. Зі слів дитини їй відомо що відповідач приходив до школи, в якій він навчається. Жодних перешкод в їх спілкуванні вона не чинить. Допитаний в судовому засіданні в присутності педагога неповнолітній свідок [PERSON] показав, що бажає, щоб його батька позбавили батьківських прав щодо нього, оскільки він хоче залишатись проживати з мамою. З батьком йому було жити погано. За час проживання з мамою, батько вдома його ні разу не відвідав, не дзвонив, приходив тільки в школу два рази. Із змісту письмової заяви [PERSON] вбачається, що він бажає продовжувати і надалі проживати з [PERSON] та бажає щоб його батька позбавили батьківських прав( а.с.12). Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(далі-Постанови) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 вказаної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] № 02-1624/02-16 від 20.11.2019 року, Орган опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Представник органу опіки та піклування Семенишин І.О. в судовому засіданні підтримала Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , з яким суд не погоджується з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи протягом 2018-2019 років, учня 9-го класу [PERSON] його батько [PERSON] провідував три рази і телефонував чотири рази класному керівнику [PERSON] , що видно із довідки №32 від 30.07.2019 року виданої Острівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, що знаходиться в комунальній власності Теребовлянської міської ради(а.с.8). Ту обставину, що батько кілька разів приїжджав до школи, підтвердив в судовому засіданні і сам [PERSON] . На наявній цієї обставини посилається і в своєму висновку сам орган опіки і піклування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100). Позивачем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо виховання сина [PERSON] . За таких обставин, ні матеріали справи, ні доводи позивача не містять переконливих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом невиконання відповідачем батьківських обов`язків або небажання в подальшому виконувати їх, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина не відповідатиме інтересам самої дитини, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до нього батьківських прав позивачем не доведено. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed