Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

ОК «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду з позовом, та збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 19804 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот чотири) гривні 94 копійки, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], який обслуговує ОК «МЖСТ ДОМ», у зв'язку із неповною оплатою відповідачем житлово-комунальних послуг, у останнього виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги. Позивач зазначив, що підставою для звернення до суду в порядку позовного провадження стала ухвала про скасування судового наказу на суму 6172,79 гривень від 23 січня 2014 року по справі № 520/7904/13-ц. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він не згоден, що статут ОК «МЖСТ ДОМ» є доказом того, що будинок [ADDRESS], перебуває в управлінні позивача, договори за №280ожк97 та за № 177-ТО не охоплюють усі житлово-комунальні послуги, які повинні надаватися. Також відповідач зазначив, що він не є членом ОК «МЖСТ ДОМ», а тому не повинен сплачувати комунальні послуги, крім того вважає нараховану заборгованість завищеною. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 05 квітня 2004 року,виданим Виконавчим комітетом Одеської міської та зареєстрованим в КП «ОМБТІ та РОН» 05 квітня 2004 року (реєстрова книга №160 доп. на стор.186, за реєстр. №3364). Відповідно до Свідоцтва про право власності на жилий будинок серії [NUMBER] від 18 листопада 2004 року та Свідоцтва про право власності на жилий будинок [NUMBER] від 29 грудня 2003 року власником житлового будинку [ADDRESS] є Молодіжне житлово-будівельне товариство «ДОМ». 10 січня 2011 року між власником житлового будинку [ADDRESS] - МЖБТ «ДОМ», та Обслуговуючим кооперативом «МЖСТ ДОМ» було укладено Договір про спільну діяльність, відповідно до п. 1.1. якого Сторони зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль спільно діяти для досягнення спільної господарської мети з експлуатації будівель (далі - будівлі), розташованих за адресою: [ADDRESS], а також надання житлово-комунальних послуг мешканцям будівель. 24 січня 2011 року загальними зборами учасників (засновників) МЖБТ «ДОМ» було прийнято рішення про передачу Обслуговуючому кооперативу «МЖСТ ДОМ» на управління та обслуговування будинки Молодіжного житлово-будівельного товариства «ДОМ», а саме: задля надання споживачам житлово-комунальних та інших послуг, пов'язаних з експлуатацією вказаних будинків, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Згідно з протоколом загальних зборів учасників (засновників) ОК «МЖСТ ДОМ» №2 від 24 січня 2011 року засновниками було прийнято рішення прийняти на управління та обслуговування будинки МЖБТ «ДОМ», а саме: задля надання споживачам житлово-комунальних послуг та інших послуг, пов'язаних з експлуатацією житлових будинків, розташованих за адресою: [ADDRESS]. На виконання прийнятих засновниками рішень було складено Акт приймання-передачі в управління об'єктів від 25 січня 2011 року, Акт підписано головою правління МЖБТ «ДОМ» та головою ОК «МЖСТ ДОМ». Крім того, факт законності перебування в управлінні Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» житлового багатоквартирного будинку [ADDRESS] встановлено рішеннями судів України, а саме: рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 липня 2014 року у цивільній справі № 520/6648/14-ц, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року у провадженні № 22-ц/785/7509/14 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року у провадженні № 6-46930св14, у якій вказано, що «позивач (тобто ОК «МЖСТ ДОМ») є належним балансоутримувачем, а тому він має права, передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» №16рп/2004 від 11 листопада 2004 року обслуговуючий кооператив (яким є ОК «МЖСТ ДОМ») - це кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію» ОК «МЖСТ ДОМ» діє на підставі Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», затвердженого рішенням установчих зборів учасників Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» від 08 січня 2011 року. Згідно з п. 1.4 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ» кооператив діє на засадах самофінансування, у тому числі у вільно конвертованій валюті, володіє майном, виступає від свого імені у цивільному обігу, має право від свого імені укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права і нести обов'язки, бути позивачем та відповідачем у загальному, господарському, адміністративному та третейському суді, володіє іншими правами, наданими законодавством України та міжнародними договорами для юридичних осіб. Згідно із ст. 15 Закону України «Про кооперацію», до компетенції загальних зборів членів кооперативу відносяться, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Відповідно до п. 5.3.3 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ» одним із виключних видів некомерційної господарської діяльності Кооперативу є обслуговування інфраструктури об'єктів будівництва та управління ними. Відповідно до положень ст. 1 ЗаконуУкраїни «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2001 року № 1875-ІV, споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ОК «МЖСТ ДОМ» в силу того, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується положеннями Закону та між сторонами існують фактичні договірні відносини, що є підставою для стягнення боргу з оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Положення вказаної норми жодним чином не спростовує факту існування договірних відносин без наявності укладеного у письмовій формі договору. Ст.ст. 20, 21 цього Закону визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору. Відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг - такої думки дотримується Верховний Суд України. Так, в ухвалах від 08.04.2009 року (Ухвала ВСУ у справі № 6-16645св07) та 16.09.2009 р. (Ухвала ВСУ у справі № 6-1123св09) та ухвалі від 07.09.2011 р. (у справі № 6-56220св10) зверталася увага на обов'язки власників утримувати спільне майно, і на те, що відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для звільнення відповідача від оплати житлово-комунальних послуг. Також, у постанові Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, зазначено, що «П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2001року № 1875-ІV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У Листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 12/20-8-1276 від 31.08.2009 року вказано: «Відносно права підприємств житлово-комунального господарства подавати судові позови при відсутності договору слід зазначити, що чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки». Судом встановлено, що [PERSON] споживав житлово-комунальні послуги, надані позивачем, про що свідчить часткова сплата заборгованості останнім, доказом чого є прибутково-касові ордери про оплату наданих послуг: № 718 від 08.06.2011 р., № 1658 від 16.08.2012 р., № 2499 від 26.11.2012 р., № 2653 від 11.12.2012 р., № 623 від 11.03.2013 р., № 2302 від 24.09.2013 р., № 1126 від 17.04.2014 р., № 1337 від 13.05.2014р.. Розрахунок заборгованості відповідача здійснювався на підставі затверджених в установленому порядку тарифами, а саме: тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: [ADDRESS], затверджені Загальними зборами Учасників (засновників) ОК «МЖСТ ДОМ» Протоколом №1/01-11 від 01.03.2011 року; тарифи за послуги з опалення й гарячого водопостачання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], затверджені Загальними зборами Учасників (засновників) ОК «МЖСТ ДОМ» Протоколом № 2/01-11 від 28.01.2011 року; Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.06.2012 року № 189 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою: [ADDRESS], для ОК МЖСТ «ДОМ»; Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.04.2013 року № 160 «Про встановлення для населення тарифів на теплову енергію та послуги опалення й гарячого водопостачання, які надаються Обслуговуючим кооперативом «МЖСТ ДОМ»; Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 року № 351 «Про встановлення для населення тарифів на теплову енергію та послуги опалення й гарячого водопостачання, що надаються даховою котельнею обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» для будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]», яким встановлено новий тариф на послуги з опалення у розмірі 9,288 грн. (з ПДВ) за 1 кв. м опалюваної площі на місяць в опалювальний період; Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2014 року № 353 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою: [ADDRESS], для ОК МЖСТ «ДОМ», відповідно до якого тариф на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території становить 3,520 грн. (з ПДВ) за 1 кв. м на місяць. За період з 01 березня 2011 року по теперішній час [PERSON], фактично користуючись житлово-комунальними послугами, які надає ОК «МЖСТ ДОМ», несвоєчасно вносить плату за надані та спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у відповідача перед ОК «МЖСТ ДОМ» утворилася заборгованість. Згідно з наданим ОК МЖСТ «ДОМ» розрахунком, заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 22 травня 2015 року становить у загальному розмірі 11815 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 01.01.2015 р. по 28.04.2015 р. у розмірі 1050 грн. 36 коп. та заборгованості за послуги з опалення з 01.03.2011 р. по 28.04.2015 р. у розмірі 10764 грн. 85 коп. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачається відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Як зазначивВерховний Суд України у Постанові від 20 червня 2012 року у справі № 6-68цс12, зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов'язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст.625 ЦК, що встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Ствердження відповідача, що він не сплачує комунальні послуги оскільки не є членом ОК «МЖСТ ДОМ», суд не бере до уваги, оскільки статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач, яким є відповідач по справі зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом також не приймаються до уваги пояснення відповідача, щодо невизнання розрахунку заборгованості, оскільки доказів хибності здійснення розрахунків заборгованості ОК «МЖСТ ДОМ» [PERSON] суду не надано. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При таких обставинах, суд вважає, що збільшені позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: approved