Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

ПАТ «КБ «Експобанк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , ПП «Металомеблі-Ательє», про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 08.11.2006 року між ТОВ «КБ «Експобанк» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Експобанк») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 13/2006 USD, відповідно до якого Банком [PERSON] було надано кредит у розмірі 150000,00 доларів США. Процентна ставка за Договором склала 14,5% річних, строк кінцевого погашення кредиту - 27.10.2015 року. Згідно Додаткової угоди № 71 процентна ставка за Договором виросла до 21% річних. Відповідно до Угоди № 40 про реструктуризацію боргу, сума кредиту викладена у розмірі 1271691,00 грн. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного зобов`язання, 08.11.2006 року між позивачем та ПП «Металомеблі-Ательє» було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого солідарним боржником у кредитному зобов`язанні є ПП «Металомеблі-Ательє». У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником, у нього перед Банком виникла заборгованість у розмірі 1379352 грн. 32 коп., та яка складається з 1256466 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом, 83920 грн. 32 коп. - заборгованість за процентами, 38765 грн. 81 коп. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів. З підстав вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості, а також судові витрати. До початку судового засідання представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що 08.11.2006 року між ТОВ «КБ «Експобанк» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Експобанк») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 13/2006 USD, відповідно до якого Банком [PERSON] було надано кредит у розмірі 150000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.3. Договору процентна ставка склала 14,5% річних. (т. 1 а.с. 8-9) Згідно Додаткової угоди № 71 сторони погодили, що процентна ставка за Договором вкладає 21% річних. (т. 1 а.с. 80-81) Відповідно до Угоди № 40 до Договору кредиту в іноземній валюті від 17.11.2011 року сума кредиту викладена у розмірі 1271691,00 грн. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного зобов`язання, 08.11.2006 року між позивачем та ПП «Металомеблі-Ательє» було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого солідарним боржником у кредитному зобов`язанні є ПП «Металомеблі-Ательє». (т. 1 а.с. 84) У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного зобов`язання у позичальника перед Банком виникла заборгованість, яка становить 1379352 грн. 32 коп., та яка складається з 1256466 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом, 83920 грн. 32 коп. - заборгованість за процентами, 38765 грн. 81 коп. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів. Причиною спору стала відмова відповідачів у добровільному порядку виконати умови кредитного договору. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом достовірно встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а [PERSON] було порушено графік погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. (ч. 2 ст. 553 ЦК України) Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачі не використали свого права на подання до суду відзиву на позовну заяви, жодним доказом відповідачами не було спростовано підстави позову та розмір заборгованості, визначений позивачем. За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved