Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.09.14 між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» та відповідачами було укладено Договір № 14123 про надання за рахунок коштів відповідачів освітньої послуги [PERSON] з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом підготовки 6.030401 «правознавство» з 1 семестру 1 курсу по 8 семестр 4 курсу. Відповідно до умов Договору вартість вказаних освітніх послуг за 1 навчальний рік (10 місяців) складає 15400,00 грн. Згідно з п. 3.1. та п. 4.3. Договору, відповідачі зобов'язані вносити плату безготівково щосеместрово не пізніше 5 днів після початку чергового обумовленого терміну оплати. Відповідно до п. 4.3. та 4.4. Договору, відповідачі були зобов'язані до 06.02.15 внести плату у розмірі 7700,00 грн. за 2 семестр навчання, однак вказана грошова сума так і не була перерахована на користь позивача. За таких обставин позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за договором у розмірі 7700,00 грн., а також суму сплаченого судового збору. Перед початком судового засідання від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, в якому він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 23.04.18 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. 12.08.14 між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» з однієї сторони та [PERSON] в інтересах [PERSON] з іншої сторони, було укладено Договір № 14123, відповідно до умов якого позивач бере на себе зобов'язання надавати [PERSON] освітню послуги на рівні державних стандартів освіти України на умовах платності, а [PERSON] бере на себе обов'язок оплачувати своєчасно та на умов визначених договором ці послуги. Відповідно до п. 4.2. вартість навчання складає 15400,00 грн. за один навчальний рік (10 місяців), а загальна вартість освітніх послуг становить 61600,00 грн. Згідно з п. 4.3. Договору замовник вносить плату безготівково, щосеместрово не пізніше 5 днів до початку чергового обумовленого терміну оплати, крім першого внеску. При цьому згідно п. 4.4. кожний навчальний рік складається з 2 семестрів. (а.с. 5) Відповідно до Довідки розрахунку оплат по контракту № 14123, станом на 01.06.16 борг за надані послуги по навчанню складає 7700,00 грн. (а.с. 6) Як вбачається з Витягу з наказу № 1579-с від 18.08.14 [PERSON] було зараховано на факультет соціології і права до ВНЗ НТУУ «КПІ». (а.с. 7) На підставі Наказу Міністерства освіти і науки України № 992 від 17.08.16 Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» було присвоєно назву Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». (а.с. 34) Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного договору. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] було укладено Договір, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання оплачувати послуги з навчання [PERSON], що надаються йому позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обов'язок по доказування лежить на сторонах. Відповідач, всупереч вказаних вище положень цивільного законодавства, не надав до суду жодних доказів, які б слугували спростуванням наявності заборгованості за контрактом перед позивачем. Однак, як вбачається зі змісту Договору № 14123, замовником освітніх послуг є [PERSON], а студентом, якому ці послуги будуть надаватись є [PERSON]. Про це також свідчать реквізити сторін, зазначені в кінці тексту договору. Відтак, у суду є підстави вважати, що замовником послуг, який зобов'язався їх оплачувати є саме [PERSON], а [PERSON] є особою, в інтересах якої укладено договір. Відповідно до ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості, а вважає за необхідне її стягнути виключно з [PERSON]

Outcome: partial