Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в судовому засіданні 14 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 17 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вказала, що з 1991 року перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON], а тому все майно, набуте ними за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивач у заяві зазначила, що 21 березня 2016 року державним виконавцем Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Розівський РВ ДВС) за виконавчим листом, виданим 17 березня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області, відкрито виконавче провадження, у звязку з чим 07 квітня 2016 року складено акти опису та арешту спільного майна подружжя, що належать на праві власності [PERSON]. Позивач [PERSON], посилаючись на порушення її права як співвласника спільного майна подружжя, прохає суд визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку квартири (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, пров.Студентський, буд.2; 3/10 ідеальних часток нежилого приміщення, загальною площею 851,3 кв. м., яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.61В; 27/137 ідеальних часток вагової, загальної площею 120,5 кв. м., яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.64; 37/504 ідеальних часток критого току, загальною площею 5312,9 кв. м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.61, та звільнити з-під арешту зазначене майно. Одночасно позивач прохала вирішити питання про розподіл понесених нею судових витрат. Ухвалою суду від 14 грудня 2016 року провадження у справі за позовною заявою [PERSON] в частині позовних вимог, предявлених до відповідача [PERSON], - закрито. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином (а.с.166). У письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона позов підтримує у\~повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, позивач справу прохала розглянути без її участіта за участі її представника [PERSON] (а.с.134). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с.168). У письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що позов [PERSON] він визнає в повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] справу прохав розглянути без його участі (а.с.133). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені позивачем в заяві, надавши відповідні пояснення, позов прохав задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог Розівського РВ ДВС [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] отримав кошти в борг від [PERSON] в інтересах сімї, оскільки як на той час, так і на час розгляду справи в суді [PERSON] та [PERSON] пребувають в шлюбних відносинах та проживають разом. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 11 листопада 2015 року Розівським районним судом Запорізької області було ухвалено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 500 000 грн. 00 коп.. Позовні вимоги [PERSON] судом задоволені у повному обсязі, а також вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 16 лютого 2016 року (а.с.12-15). 21 березня 2016 року старшим державним виконавцем Розівського РВ ДВС [PERSON] відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.16,17). 07 квітня 2016 року державним виконавцем Розівського РВ ДВС [PERSON] складено акти опису та арешту майна боржника [PERSON], а саме: квартири (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, пров.Студентський, буд.2; 3/5 часток нежилого приміщення, загальною площею 851,3 кв. м., яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.61В; 54/137 часток вагової, загальної площею 120,5 кв. м., яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.64; 74/504 часток критого току, загальною площею 5312,9 м2, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.61 (а.с.18-33,34-75,76-85). Із свідоцтва\~ про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 09 листопада 1991 року в Краснополянській сільській раді Великоновосілківського району Донецької області, про що зроблено запис за №41 (а.с.86). Від шлюбу сторони мають спільних повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.94,95) Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). При цьому, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.69 СК України та ч.1 ст.70 СК України). Аналогічні приписи містяться у статтях 368 та 372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Крім того, у пункті 23 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»Пленуму Верховного Суду України розяснив, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи зазначену вище норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ними за період шлюбу за спільні грошові кошти придбане наступне майно, яке є в наявності в них на час розгляду справи та вартість якого визначена за погодженням між подружжям, а саме: - квартира (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов. пров. Студентський, буд.2, та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1061 від 14 липня 2003 року, посвідченого Розівською державною нотаріальною конторою Запорізької області та зареєстрованого 15 липня 2003 року Комунальним підприємством «Розівський комунгосп». Згідно з висновком про вартість квартири (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами), зробленим суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Брок Сервіс плюс», ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 29 липня 2016 року складає 24\~660 грн. 00 коп. (а.с.34-39,76); - 3/5 частки нежилого приміщення загальною площею 851,3 м2, яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Азов, вул. Садова, буд.61В, та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1331 від 20 грудня 2012 року, посвідченого Розівською державною нотаріальною конторою Запорізької області та зареєстрованого 20 грудня 2012 року Комунальним підприємством «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області. Згідно зі звітом №65Р/16 про незалежну оцінку нерухомості, вартість 3/5 частки нежитлового приміщення станом на 04 травня 2016 становить 166\~080 грн. 00 коп. (а.с.40-48,77-79); - 54/137 частки вагової загальною площею 120,5 м2, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Азов, вул. Садова, буд. 64, та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 вересня 2011 року, посвідченого Азовською сільською радою Розівського району Запорізької області та зареєстрованого 27 вересня 2011 року Комунальним підприємством «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області. Зазначене свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане на підставі рішення Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області від 15 вересня 2011 року №07. Згідно зі звітом №67Р/16 про незалежну оцінку нерухомості, вартість 54/137 частки вагової станом на 04 травня 2016 року становить 15440 грн. 00 коп. (а.с.49-59,80-82); - 74/504 частки критого току загальною площею 5312,9 м2, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Азов, вул. Садова, буд. 61, та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 серпня 2009 року, посвідченого виконавчим комітетом Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області та зареєстрованого 07 серпня 2009 року Комунальним підприємством «Розівський комунгосп». Зазначене свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане на підставі рішення виконавчого комітету Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області від 21 жовтня 2008 року № 51. Згідно зі звітом №66Р/16 про незалежну оцінку нерухомості, вартість 74/504 частки критого току станом на 04 травня 2016 року становить 185160 грн. 00 коп. (а.с.60-75,83-85). Разом з тим, судом враховано, що СК України набрав чинності 01 січня 2004 року, а правовідносини щодо набуття [PERSON] права власності на квартиру (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), яка розташована за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов. пров. Студентський, буд.2, виникли до набрання ним чинності, то необхідно керуватися відповідними нормами Кодексу про шлюб та сімю України (далі - КпШС України), що діяли на час виникнення права власності на спірне майно. Так, відповідно до ст.22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно з ч.1 ст.28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, придбане в період шлюбу сторонами майно є спільною сумісною власністю подружжя і, враховуючи відсутність підстав для відходу від рівності часток, належить їм порівну. Крім того, як вже зазначалось раніше, у Рзівському РВ ДВС перебуває виконавче провадження №50557680 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 500000 грн., а також судових витрат розмірі 5000 грн. (а.с.16). 21 березня 2016 року старшим державним виконавцем Розівського РВ ДВС [PERSON] накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON], а 07 квітня 2016 року складено акти опису та арешту майна боржника [PERSON] (а.с.17-33,34-75,76-85). Вищезазначені дії та рішення державного виконавця Розівського РВ ДВС свідчать про намір реалізувати описане та арештоване майно з метою стягнення з боржника суми заборгованості та судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи, що спірне майно, яке належить [PERSON], є спільною сумісною власністю подружжя і, як визначено судом, належить їм порівну, є підстави для зняття арешту з 1/2 ідеальної частки квартири (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами), яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, пров.Студентський, буд.2; 3/10 ідеальної частки нежилого приміщення, загальною площею 851,3 кв. м., яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.61В; 27/137 ідеальної частки вагової, загальної площею 120,5 кв. м., яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.64; 37/504 ідеальної частки критого току, загальною площею 5312,9 кв. м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Азов, вул.Садова, буд.61. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. При цьому, визнання відповідачем [PERSON] предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Разом з тим, посилання представника третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про те, що [PERSON] отримав кошти в борг від [PERSON] в інтересах сімї, а тому [PERSON] має заборгованість перед останнім на рівні з чоловіком, в судовому засіданні ним не підтверджено належними та допустимими доказами, є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на те, що позивач [PERSON] в особі свого повноважного представника [PERSON] заперечувала проти існування факту отримання [PERSON] грошових коштів в борг саме в інтересах сімї, зазначивши, що [PERSON] не знала про наявність будь-яких боргових зобовязань між її чоловіком та [PERSON]. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається [PERSON], як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесених останньою судових витрат в загальній сумі 2783 грн. 53 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.1-3).

Outcome: approved