Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить відібрати її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матірю малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Згідно повідомлення Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відомості про батьків дітей в актових записах про їх народження зазначено відповідно до ст. 135 СК України. Діти зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, як діти, що проживають в сімї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків. Відповідно до інформації наданої ДЗ СМСЧ-2 малолітня [PERSON] має діагноз: дитячий церебральний параліч, спастичний тетропарез, груба затримка статомоторного та психоречового розвитку. За станом здоровя дитина потребує періодичного медичного обстеження, лікування та реабілітації. Але мати безвідповідально ставиться до потреб доньки, що є небезпечним для її життя та здоровя. Під час неодноразового комісійного відвідування сімї [PERSON] за місцем їх проживання, було встановлено, що діти часто залишались вдома без нагляду матері. Умови проживання дітей створені неналежним чином, в приміщенні брудно, речі розкидані. Діти сплять на підлозі, через відсутність ліжок. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 10.08.2016 року, було встановлено причини для відібрання дітей від [PERSON], без позбавлення її батьківських прав. Просить відібрати малолітніх [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати їх органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради для подальшого їх влаштування. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги позивача та також просила про їх задоволення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працюючи директором Южноукраїнського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді неодноразово спілкувалась з [PERSON] та знала про всі проблеми цієї сімї. Намагаючись допомогти їх вирішити, вона неодноразово пропонувала допомогу у працевлаштуванні останньої та отриманні нею соціального житла. Проте [PERSON] жодним чином не цікавилась її пропозиціями та продовжували вести антисоціальний спосіб життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює завідуючим дитячого відділення СМСЧ-2. Діти [PERSON] неодноразово проходили лікування у стаціонарному відділенні СМСЧ-2, в тому числі за направленням соціальних служб. Проте [PERSON] не дотримувалась рекомендацій лікарів та самовільно забирала дітей з лікарні. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В силу ст. 11 Закону України Про охорону дитинства предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст. 155 СК України). Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження Серії І-ФП № 169100 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області 17.11.2004 року та Серії І-ФП № 058204 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області 19.04.2007 року [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 5, 6). Відомості про батьків дітей в актових записах про народження, зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7). З актів обстеження умов проживання складених 06.02.2016 року, 08.02.2016 року, 11.03.2016 року, 12.07.2016 року, 18.07.2016 року, вбачається, що житло за адресою: [ADDRESS], потребує косметичного ремонту, придбання предметів тривалого вжитку та меблів. В кімнаті де знаходяться діти є крісло, стіл та шафи. Ліжка, відсутні, постільна білизна в неналежному стані, речі розкидані. Вікторія лежала на підлозі. Умови для проживання дітей не створені (а.с. 8-14). Згідно повідомлення начальника ДЗ СМСЧ-2, діти: [PERSON] та [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні ДЗ СМСЧ-2 з 11.04.2007 року та з 16.08.2016 року. Мати дітей неодноразово порушувала стаціонарний режим лікування та перебування в дитячому відділенні, через що діти не отримували необхідного курсу терапії призначеного лікарем (а.с. 15, 16). За повідомленням ЮУ міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, 17.08.2016 року [PERSON] разом з дитиною [PERSON], якому встановлено діагноз «запалення легенів», самовільно залишила стаціонарне відділення СМСЧ-2, тим самим наражаючи дитину на небезпеку. За місцем проживання [PERSON], працівникам центру двері не відчинили (а.с. 17). 04.03.2016 року [PERSON] службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради оголошено попередження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, у разі ухилення від виконання батьківських обовязків, що підтверджується актом № 2 (а.с. 18). 04.03.2016 року [PERSON] надала розписку про зобовязання належним чином займатись вихованням та утриманням дітей (а.с. 19). [PERSON] [INFO] було направлено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» 06.02.2016 року (а.с. 20). [PERSON] 08.02.2016 року надала пояснювальну записку про причини залишення дітей без нагляду 06.02.2016 року (а.с. 21). Вихователями КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» були складені акти про відвідування [PERSON] центру 06.02.2016 року та 10.02.2016 року у стані алкогольного спяніння (а.с. 22-23). За повідомленням директора КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за час перебування [PERSON] у закладі з 06.02.2016 року до 04.04.2016 року мати відвідувала його двічі, будучи при цьому у стані алкогольного спяніння. З дозволу служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та за заявою матері, 04.04.2016 року дитина вибула із закладу (а.с. 24). Згідно повідомлення начальника Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції в Миколаївській області, [PERSON] з 2010 року неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст. 184 КУпАП. 06.02.2016 року було встановлено, що [PERSON] залишила своїх малолітніх дітей за місцем проживання, без нагляду дорослих, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с. 25, 26). Постановами Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.02.2016 року та 11.03.2016 року [PERSON] визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 29-30). Згідно характеристики загальноосвітньої школи №2, [PERSON] навчається у 4-В класі, допускає пропуски занять без поважних причин. До обовязків ставиться добросовісно, з товаришами доброзичливий. Мати не завжди добросовісно ставиться до своїх обовязків. Учень має вади зору, проте окулярами не забезпечений (а.с. 31). Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради склав висновок, який затверджено рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради 17.08.2016 року, про доцільність відібрання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав (а.с. 32-36). Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт невиконання [PERSON] батьківських обов'язків, внаслідок чого існує реальна загроза для життя та здоров'я її малолітнім дітям. Частиною 1 ст. 3 Конвенції Про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 р., визначено, що в усiх дiях щодо дiтей, незалежно вiд того, здiйснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соцiального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом та відповідно до вимог ст. 164 СК України в разі ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені судом батьківських прав. За ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги той факт, що ряд профілактичних заходів здійснених соціальними службами та направлених для усунення факторів, які призвели до даної ситуації ніяких результатів не дав, через небажання [PERSON] займатись піклуванням про свїх дітей та їх вихованням. Всі дії направлені на збереження єдності сім'ї виявилися марними. У сім'ї де перебувають малолітні діти, одна з яких являється інвалідом, створилися умови, небезпечні для їх життя, здоров'я, фізичного та духовного розвитку, а тому суд приходить до висновку про можливість відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] від їх матері, без позбавлення її батьківських прав. Тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551.20 грн..

Outcome: approved