Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

ПАТ „ЕНЕРГОБАНК (далі Банк) у квітні 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, вказавши, що 13.03.2012 року між Банком та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг відкриття карткового рахунку та видачу банківської платіжної картки. В подальшому 23.01.2014 року на підставі Додаткової угоди до договору від 13.03.2012 року [PERSON] було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку з лімітом 3000 гривень строком з 23.01.2014 року по 23.01.2015 року, зі сплатою 35 % річних за користування кредитом. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та комісії не вносить, внаслідок чого станом на 09.04.2015 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 3701,79 гривень, з яких заборгованість за кредитом 3000 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 274,60 гривень, заборгованість по пені 427,19 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON]. У судове засідання представник позивача [PERSON] надала письмову заяву у якій підтримала у повному обсязі позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] 13.03.2012 року укладено Договір №06-005259-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки VISA (а.с. 8-9). 23.01.2014 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ОФ-000753-2301 до Договору від 13.03.2012 року про відкриття овердрафту (а.с. 10-12), відповідно до якої Банк надає [PERSON] кредитні грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом у 3000 гривень на строк з 23.01.2014 року по 23.01.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних. Погашення процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за звітним. Згідно п. 13 Додаткової угоди за порушення строків погашення заборгованості та/або строків сплати процентів Банк має право нараховувати власнику рахунку неустойку за кожен день прострочення у розмірі подвійної процентної ставки. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 4-7), станом на 09.04.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у сумі 3701,79 гривень, з яких заборгованість за кредитом 3000 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 274,60 гривень, заборгованість по пені у сумі 427,19 гривень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини суд приходить до висновку, що між сторонами 23.01.2014 року укладено договір про надання банківських послуг, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість у сумі 3701,79 гривень, з яких заборгованість за кредитом 3000 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 274,60 гривень, заборгованість по пені у сумі 427,19 гривень підлягає стягненню із [PERSON] на користь Банку. Своїх заперечень проти позову відповідач суду не надав. Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави. На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved