Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані освітні послуги. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що наказом 3851 уч від 25.08.2011 року [PERSON] було зараховано студенткою пятого курсу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (далі - ХАІ) на денну форму навчання на контрактній основі за спеціальністю підготовки « Фінанси і кредит» та освітньо кваліфікаційним рівнем «спеціаліст». 19.08.2011 року був укладений Договір № 231-6 /07 відповідно до якого виконавець - ХАІ бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника [PERSON] здійснити навчання, а остання сплатити позивачеві за надані послуги. Однак починаючи з 2012 року відповідач припинила належно виконувати зобов»язання по оплаті послуг, що станом на 14.05.2012 року спричинило утворення заборгованості перед позивачем у розмірі 3316, 45 грн. Позивачу було направлено претензію від 26.11.2014 року з вимогою сплатити заборгованість, однак добровільно відповідач не виконав зобов»язання, тому позивач змушений звернутися до суду. Просять стягнути 3316, 45 грн. заборгованість з оплати послуг та судові витрати в сумі 243, 60 грн. Представник\~\~позивача в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка повторно в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції (рекомендовані повідомлення приєднані до матеріалів справи). Заперечень про ти позову не надала, явку представника не забезпечила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвали заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом 3851 уч від 25.08.2011 року [PERSON] було зараховано студенткою пятого курсу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (далі - ХАІ) на денну форму навчання на контрактній основі за спеціальністю підготовки « Фінанси і кредит» та освітньо кваліфікаційним рівнем «спеціаліст». 19.08.2011 року був укладений Договір № 231-6 /07 відповідно до якого виконавець - ХАІ бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника [PERSON] здійснити навчання,а [PERSON] оплатити надані послуги в строк встановлений договором. Факт укладання договору про навчання відповідач в установленому законом порядку не оспорила і не спростувала. Відповідно до п. 5.1 вказаного договору розмір плати встановлюється за весь строк надання освітньої послуги й не може змінюватися. Згідно з п. 5.3 договору встановлено, що загальна вартість освітньої послуги за денною формою навчання складає 7450 грн., п. 5.6 , 5.5 замовник вносить плату кожного семестру не пізніше 10 днів з початку чергового строку внесення плати. Відповідачкою частково внесено кошти за навчання за перший семестр, що підтверджує намір замовника отримати освітню послугу. У травні 2012 року відповідачка звернулась до ХАІ з заявою про відрахування її з університету за власним бажанням, однак в повному обсязі зобов»язання щодо сплати коштів за надані освітні послуги не виконала. Наказом ХАІ від 25.05.2012 року [PERSON] було відраховано з ХАІ за власним бажанням. Як вбачається з бухгалтерської довідки ХАІ від 07.04.2015 року сума заборгованості по оплаті за надання освітніх послуг складає 3316,45 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторін. Згідно положень ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак відповідачка не дотрималась умов договору про навчання в звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 3316,45 грн - за надані освітні послуги. Враховуючи те, що позивач не відмовляв надавати освітню послугу, однак через відмову відповідача, як замовника цієї послуги, оплатити послугу в розмірі у строки та в порядку, що встановлені договором, виконати договір неможливо та заважаючи що нормами ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» (чинній на момент дії договору) передбачено, що розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг\~\~встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік; розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг і не може змінюватися протягом усього строку навчання; типовий договір затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти; плата за навчання або за надання додаткових освітніх послуг може вноситися за весь строк навчання або надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частками - помісячно, по семестрах, щорічно, суд приходить до висновку, що [PERSON] Г.В. порушила умови договору по оплаті послуг. Оскільки дійсність договору про надання освітніх послуг [PERSON] в установленому законом порядку не оспорена, суд вважає що неможливість виконати договір з надання освітніх послуг виникла з вини відповідача, а тому згідно ст. 903 ЦК України відповідачка зобовязана виплатити позивачеві плату за 2011/2012 навчальний рік, як освітню послугу у витребуваному ним розмірі, в сумі 3316,45 грн.. що відповідає умовам укладеного сторонами договору. Згідно положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved