Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

ПАТ [PERSON] Аваль звернулося до суду із вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27 червня 2007 року між ВАТ [PERSON] Аваль, правонаступником якого є ПАТ [PERSON] Аваль, та [PERSON] Нгок Куй було укладено кредитний договір № 014/1600/74/88781, згідно якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 53\~592,00 доларів США строком до 27 червня 2027 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. В якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору 27 червня 2007 р. між Банком та [PERSON] Нгок Куй було укладено іпотечний договір № № 014/1600/74/88781/1, відповідно до якого в іпотеку Банку відповідачем було передано нерухоме майно 2-кімнатна квартира № 603, житловою плошею 30,8 кв.м, загальною площею 50,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19-А, яка належить [PERSON] Нгок Куй на праві приватної власності. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак [PERSON] Нгок Куй зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 27.06.2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 39 907, 49 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 846 815, 17 гривень). Посилаючись на викладене, позивач просив для задоволення своїх вимог за кредитним договором на суму 39 907,49 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 846 815, 17 гривень) звернути стягнення на предмет іпотеки, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву суду, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] Нгок Куй у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 27 червня 2007 р. між ВАТ [PERSON] Аваль, правонаступником якого є ПАТ [PERSON] Аваль, та [PERSON] Нгок Куй було укладено кредитний договір № 014/1600/74/88781, згідно якого останньому були надані грошові кошти в сумі 53\~592,00 доларів США строком до 27 червня 2027 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між Лэ Нгок Куй та Банком було укладено іпотечний договір № 014/1600/74/88781/1 від 27.06.2007 р., за умовами якого предметом іпотеки є двокімнатна квартира № 603, житловою плошею 30,8 кв.м, загальною площею 50,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19-А, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округо [PERSON] за реєстровим № 2190. 11.11.2014 року між Банком та відповідачем була укладена Додаткова угода № 014/1600/74/88781/81-1-0-00/9391. Сторони уклали цю угоду у звязку із тим, що позичальником були виконані умови Кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування, процентна ставка встановлюється у розмірі, вказаному у п. 1.4. Кредитного договору (12,5%) та Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено у новій редакції в Додатках № 1, 2, які є невідємними частинами Додаткової угоди. Свої зобовязання за договором кредиту [PERSON] виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] Нгок Куй кредитні кошти, проте останній вимоги кредитного договору виконує неналежним чином, у звязку із чим у нього утворилась заборгованість перед Банком, яка станом на 27.06.2015 р. складає: - залишок заборгованості за кредитом 33\~958, 19 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 713\~324, 41 грн.), в тому числі прострочена заборгованність 1\~563, 87 долларів США (в еквіваленті за курсом НБУ, станом на дату розрахунку становить 32\~850, 59 гривень); - заборгованість за відсотками 2\~841, 85 долларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить становить 59\~695, 79грн.); - сума пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованності та сплати відсотків 3\~107, 45 доларів США (що що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить становить 65\~274, 97 грн.); - сума розрахованих штрафів 8\~520, 00 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно вимог ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право\~\~звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору, у разі порушення основного зобовязання, умов кредитного договору або іпотечного Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення та у разі не виконання ним в встановлені строки, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання зазначених вимог закону, умов кредитної та іпотечної угоди, укладених сторонами, Банком на адресу відповідача була направлена відповідна вимога щодо усунення порушення від 28.04.2015 року. Відповідно до ст. 7 Закону України Про Іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Стаття 12 Закону України Про іпотеку передбачає, що у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його не виконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п.п.5.4. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України Про іпотеку. Відповідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку, суд у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у своєму рішенні зазначає, в тому числі, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України Про іпотеку, якою визначено право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві , якщо це передбачено в рішенні суду. При цьому ціна продажу предмета іпотеки, згідно з ч. 6 ст. 38 Закону встановлюється на підставі оцінки майна, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимога Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь Банку слід стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved