Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Наприкінці березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 05 червня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, а також просить нарахувати заборгованість з аліментів з дня ухвалення рішення про розірвання шлюбу, тобто з 05 червня 2014 року до ухвалення рішення щодо стягнення аліментів. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився та про своє ставлення до пред'явленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 05 червня 2008 року по 16 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.9), копією свідоцтва про народження, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.3) та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2014 року, яким шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5-6). Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 та ч.1 ст.182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, спосіб сплати аліментів залежить від того, чи має платник аліментів постійний або нерегулярний, мінливий дохід. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні сина [PERSON] З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, в матеріалах цивільної справи відсутні, інші діти, непрацездатні дружина та батьки на його утриманні не перебувають. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч цьому, позивач не надала до суду доказів на підтвердження того, що вона зверталася до [PERSON] з вимогою про сплату аліментів на утримання малолітнього сина, а [PERSON] ухилявся від їх сплати. У зв'язку з цим, аліменти, що підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини мають стягуватись, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Враховуючи викладене, розмір аліментів, які належить щомісячно стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина повинен становити ? частину доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання [PERSON] та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. Підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в більшому розмірі відсутні. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. При пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial