Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 3682,66 гривні. У позовній заяві зазначено, що 04.09.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №001-21063-040907, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит у сумі 5350,00 гривень (п. 1.1 кредитного договору), зі сплатою процентів у розмірі 12,00% річних (п.2.3 Договору), зі сплатою за ведення кредитної справи у розмірі 1,95% на місяць (п.2.5 Договору). Меморіальний ордер №31642345 від 04.09.2007 року засвідчує надання опзичальнику коштів у розмірі 5350,00 гривень. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок банку в повному обсязі. Станом на 25.02.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 3682,66 гривень, яка складається з 1253,40 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 90,36 грн. - заборгованості за відсотками, 2338,90 грн. - заборгованості за комісіями. Тому позивач просить з відповідача стягнути заборгованість по кредиту на вищевказану суму та судові витрати по справі. В позовній заяві представник позивача просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, судова повістка повернута до суду з відміткою на поштовому повідомленні «вибув за вказаною адресою». Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №001-21063-040907 від 04.09.2007р. відповідачу [PERSON] позивач надав кредит в сумі 5350,00 гривень на предбання певного майна/послуг (п.1.1) зі сплатою за користування крелитом 12,00% річних (п.2.3) та за ведення кредитної справи 1,95% на місяць (п.2.5). Відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені кредитним договором, але взяті на себе зобов'язання, належним чином не виконував і станом на 25.02.2014р. має заборгованість по кредиту, яка становить 3682,66 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1253,40 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 90,36 грн., та заборгованості за комісіями у розмірі 2338,90 грн. Позивачем на підтвердження ціни позову надано належний розрахунок сум заборгованості, який судом перевірено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З положення ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст.1046- 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості, правильність розрахунку якої судом преревірено, та судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved