Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

ОПИСОВА [PERSON] ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 27 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява у якій прокурор просить: визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02 серпня 2017 року №22-15665-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823080800:03:014:0038) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області; витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» (далі ТОВ «Житниця Поділля») на користь держави земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823080800:03:014:0038) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області. Позов обґрунтовано тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-15665-СГ від 02 серпня 2017 року на підставі заяви [PERSON] затверджено документацію із землеустрою та надано йому у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823080800:03:014:0038), яка знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька об`єднана територіальна громада) Летичівського району, для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено згідно наказу №22-1992-СГ від 02 лютого 2017 року), вартістю 120000,00 грн., а 04 серпня 2017 року за ним зареєстровано право власності. 05 вересня 2017 року [PERSON] земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу відчужив ТОВ «Житниця Поділля», право власності зареєстровано цього ж дня. При зверненні із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідач надав недостовірну інформацію, що не використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, адже згідно наказу від 25 серпня 2016 року №22-21833-СГ таке право він вже використав. Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, здійснюючи розгляд заяви відповідача про передачу спірної земельної ділянки у власність, мало можливість перевірити наявність у його власності земельної ділянки даного виду цільового призначення та площі, раніше набутої в порядку безоплатної приватизації, тому мало відмовити у погодженні та затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відмовити у передачі земельної ділянки у власність, однак цього не зробило. Органи і посадові особи Держгеокадастру не вправі скасувати оспорюваний наказ, адже на його підставі за відповідачем зареєстровано право приватної власності, вони не мають повноважень для звернення до суду, тому позов заявлено прокурором. Витребування земельної ділянки у ТОВ «Житниця Поділля» не становитиме надмірний тягар, адже юридична особа може звернутись до [PERSON] із позовом про відшкодування завданих збитків, які були понесені внаслідок придбання земельної ділянки, яку він незаконно отримав та у подальшому продав. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧІВ 2. [PERSON] до суду не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений згідно ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. 3. У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову, не стягувати з них судовий збір, усі судові витрати покласти на [PERSON] , оскільки він звертався до Управління із заявами в яких повідомляв, що правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства не скористався, тобто ввів в оману Управління, що стало наслідком прийняття оскаржуваного наказу, тому їх вина відсутня. 4. У відзиві ТОВ «Житниця Поділля» просить відмовити у позові, адже земельна ділянка вибула з володіння власника (держави) не поза його волею, саме уповноважений державою орган державної влади нею розпорядився і передав її у власність [PERSON] на підставі оспорюваного наказу від 02 серпня 2017 року №22-15665-СГ. 05 вересня 2017 року між ТОВ «Житниця Поділля» і [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, покупець сплатив продавцю 62400,00 грн., отже ТОВ «Житниця Поділля» є добросовісним набувачем і у власність земельна ділянка набута правомірно, тому немає підстав для її витребування. [PERSON] , як власник майна, мав право розпоряджатись своєю власністю у будь-який спосіб, не заборонений законом, в тому числі, продати її, адже на момент укладення договору купівлі-продажу його право власності не було жодним чином обмежене. Органи Держгеокадастру мають право заявляти позов, а прокурор не є позивачем. ІIІ. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ 5. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 6. 13 червня 2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшла заява [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,00 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області. Повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався. 08 липня 2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-17250-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; місце розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області (6823681000:06:004); орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га; із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03). 11 серпня 2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшла заява [PERSON] і просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0000 га за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області та передати її йому безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823681000:06:004:0043. 25 серпня 2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-21833-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , яка розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області (п. 1). Надано у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823681000:06:004:0043) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області (п. 2). 30 серпня 2016 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-21833-СГ від 25 серпня 2016 року державним реєстратором Комунального підприємства «Спецбудресурс» Хмельницької районної ради Корнієм О.С. зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6823681000:06:004:0043. 28 вересня 2016 року [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Фомовою О.С., відчужив земельну ділянку кадастровим номером 6823681000:06:004:0043. 7. 23 грудня 2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшла заява [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення із зміною цільового призначення земельної ділянки із категорії земель сільськогосподарського призначення (цільове призначення для ведення фермерського господарства 01.02 в категорію земель землі сільськогосподарського призначення цільове призначення для ведення особистого селянського господарства 01.03), що розташована за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради (Волосовецької сільської ради) Летичівського району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га, з метою подальшої передачі йому безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. Повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався. 02 лютого 2017 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1992-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення; місце розташування об`єкта землеустрою: із земельної ділянки (кадастровий номер 6823080800:03:014:0020), яка розташована за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га (п. 1). Цільове призначення земельної ділянки до його зміни для ведення фермерського господарства (01.02); цільове призначення земельної ділянки після його зміни для ведення особистого селянського господарства (01.03) (п. 2). 20 липня 2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшла заява [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0000 га зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення (цільове призначення земельної ділянки до його зміни для ведення фермерського господарства; цільове призначення земельної ділянки після його зміни для ведення особистого селянського господарства), що розташована за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області та передати її йому безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. 02 серпня 2017 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-15665-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення (п. 1). Змінено вид цільового призначення земельної ділянки з «для ведення фермерського господарства (01.02)» на вид «для ведення особистого селянського господарства (01.03)» (п. 2). Надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823080800:03:014:0038) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області (п. 3). 04 серпня 2017 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-15665-СГ від 02 серпня 2017 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Желіховською Ю.В. зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6823080800:03:014:0038. 05 вересня 2017 року [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Романюк Н.В., відчужив земельну ділянку кадастровим номером 6823080800:03:014:0038 для ТОВ «Житниця Поділля» за яким і зареєстровано право власності цього ж дня. 8. 26 березня 2018 року Земельно-аграрний центр «Карат» повідомив Прокуратуру Хмельницької області про те, що орієнтовна середня ринкова вартість земельних ділянок по Летичівському району Хмельницької області становить 6-6 грн. 50 коп. за кв.м. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД І ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА а) щодо визнання недійсним оспорюваного наказу 9. Згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ч. 1). Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ч. 2). В силу ст. 2 Закону України «Про охорону земель» об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України. Згідно ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (ч. 1). Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 2). У ч. 1 ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). За приписами ч. 1 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Згідно ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3). Як зазначено у ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені у ст.ст. 118, 122 ЗК України. В силу ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. 10. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що безоплатна передача громадянам земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності понад норми, визначені ст. 121 ЗК України, та більше одного разу по кожному виду використання, заборонена. Для ведення особистого селянського господарства громадяни можуть приватизувати земельну ділянку у розмірі, що не перевищує 2,00 га. 11. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як зазначено у ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. В силу ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. 12. Судом встановлено, що на час прийняття спірного наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-15665-СГ від 02 серпня 2017 року і отримання на його підставі безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823080800:03:014:0038), [PERSON] уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25 серпня 2016 року №22-21833-СГ). У зв`язку з цим [PERSON] не міг набути таке право ще раз, це суперечить вимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, тому спірний наказ слід визнати недійсним. б) щодо витребування земельної ділянки на користь держави 13. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4). У відповідності до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 і ч. 2 ст. 321, ч. 1 ст. 386 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. В ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2). Як вказано у ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Тлумачення ст. 330 ЦК України свідчить про те, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до ст. 388 ЦК України майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребувано у добросовісного набувача. В силу ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1). Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3). 14. Народ України делегував державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної форми власності. Воля держави як власника земель може виражатися лише в таких діях органу виконавчої влади - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави. В порушення вимог земельного законодавства Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області видало спірний наказ на підставі якого земельна ділянка державної власності незаконно безоплатно отримана у власність відповідачем. До видачі спірного наказу Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області земельна ділянка перебувала у власності держави, а оскільки вказаний орган державної влади фактично не мав правових підстав для видачі такого наказу, тобто не мав повноважень на розпорядження цією земельною ділянкою, тому земельна ділянка вибула з володіння її власника (держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області) поза його волею. 15. [PERSON] , повторно звертаючись із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, надав недостовірні відомості щодо реалізації права на безоплатну приватизацію земельної ділянки, фактично ввів в оману уповноважений орган, що призвело до видачі оспорюваного наказу і вибуття спірної земельної ділянки поза волею власника держави. 16. У зв`язку з тим, що земельна ділянка з кадастровим номером 6823080800:03:014:0038 вибула з власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області поза його волею і в подальшому відчужена [PERSON] для ТОВ «Житниця Поділля» за договором купівлі-продажу, тому може бути витребувана у цієї юридичної особи, як добросовісного набувача, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України (вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом). 17. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. 18. За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд вважає, що втручання у майно ТОВ «Житниця Поділля» є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, адже буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами зазначеної юридичної особи, тому таке втручання буде законним та справедливим. 19. Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави прокурор обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва приписами ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 4 ст. 56 ЦПК України, існуючою судовою практикою Верховного Суду України та Верховного Суду. Суд погоджується з тим, що прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави та правомірно звернувся до суду з позовом з метою захисту законних інтересів держави, адже таке звернення спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності. При цьому, прокурор виконує субсидіарну роль, адже замінює в судовому провадженні Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України прийняло спірний наказ та передало у власність [PERSON] земельну ділянку, яку він в подальшому відчужив для ТОВ «Житниця Поділля», крім того вказаний орган державної влади є у даній справі відповідачем. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 20. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідачі не надали суду доказів, які спростовують твердження позивача, що є їх процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 21. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року судам роз`яснено, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в рівній частині.

Outcome: approved