Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказала, що [INFO] у неї народився син - [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] . 04 липня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Оскільки [PERSON] не приймав участі в утриманні [PERSON] , нею був ініційований судовий процес щодо стягнення з останнього аліментів на утримання сина. Прийняте рішення суду відповідач у добровільному порядку не виконував, через що вона була вимушена звернутись до органів державної виконавчої служби за примусовим виконанням рішення й забезпечення прав дитини на отримання присуджених коштів, але це також не допомогло. З початку 2012 року відповідач зовсім не сплачує аліменти. Син [PERSON] перебуває на її повному утриманні і вихованні. Більш того, [PERSON] жодним чином не спілкується з сином, не турбується про нього, не цікавиться його життям, здоров`ям, успіхами, духовним, психологічним та фізичним розвитком, тощо. Відношення [PERSON] до батька є негативним, оскільки той пішов з сім`ї коли йому було три роки та після цього жодного разу з ним не спілкувався. Він не вважає батька членом своєї сім`ї та сприймає його як чужу людину, не хоче бачитися з ним та хоче забути про його існування. Відношення відповідача до долі сина байдуже, він є батьком лише формально, тільки у відповідності до актового запису про народження дитини. Станом на сьогодні позивач співмешкає із чоловіком [PERSON] , з яким у [PERSON] існують здорові відносини, який фактично став йому батьком. Син тягнеться до [PERSON] , поважає і любить його. 03 січня 2019 року дана справа була відкрита провадженням та призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Під час підготовчого провадження від органу опіки та піклування у справі надійшов висновок про доцільность позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , який був долучений до матеріалів справи. 21 травня 2019 року судом була залучена до участі у справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради. 07 квітня 2020 року справа була призначена до розгляду. Сторони у судове засідання не з`явилися. Під час підготовчого провадження позивач надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримувала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов, а також заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами. Від начальника служби у справах дітей, під час підготовчого провадження, також надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій представник підтримувала позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини, де у частинах 2 і 3 цієї статті зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини. В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач та відповідач дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який у судовому порядку був розірваний 04 липня 2008 року. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Коли [PERSON] було три роки [PERSON] пішов із сім`ї. З того часу їх син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її повному утриманні, отримує усе належне для розвитку, навчається у школі. Відповідач, з якого судовим рішенням стягнуті аліменти на користь позивача для утримання їхнього неповнолітнього сина в розмірі ј частки доходу, в утриманні та вихованні дитини участі не приймає, не цікавиться життям, здоров`ям, потребами і долею сина. З початку 2012 року відповідач аліменти не сплачує. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2018 складала 76270,50 грн. Крім того, [PERSON] ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 12 червня 2018 року оголошено в розшук. Усі вказані обставини підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: копією свідоцтва про розірвання шлюбу; копією свідоцтва про народження дитини; копією постанови Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області про відновлення виконавчого провадження; копіями постанов Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області про встановлення обмежень щодо відповідача [PERSON] ; копією розрахунку заборгованості по аліментам від 01.03.2020; копією інформації директора ЗОШ № 34; копією акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] ; копією ухвали Міловського районного суду від 12 червня 2018 року; копією довідки КЗ ММР «ЦПМСД № 3» № 10131/01-24 від 22.08.2018 про стан здоров`я [PERSON] ; копією соціально-психологічного висновку [PERSON] № 1240 від 27.07.2018. Висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.02.2019 № 589/02.02.01-22/22/14/19 визнано доцільним позбавлення батьківських прав визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] . Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки факти, викладені в ньому знайшли підтвердження на підставі наведених вище доказів. Відповідач їх доказами не спростовував, відзив на позов не надавав. За таких обставин, враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання власного сина, його слід позбавити батьківських прав відносно останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved