Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Савранського району Одеської області звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та призначення йому опікуна. В обґрунтування вимог заявник вказує, що [PERSON] є інвалідом дитинства третьої групи, навчається на третьому курсі Савранського ПТАУ з числа дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування. 30.06.2014р. [PERSON] закінчує навчання, але в силу своїх фізіологічних особливостей він не зміг оволодіти професією, відірваний від реальності, не уміє поводитися з грошима, не розуміє їхньої вартості, витрачає їх бездумно на предмети розваги, потім продає або вимінює на дешевші речі, а потім знову вимагає гроші. Уміє викликати жалість у сторонніх людей, позичає гроші. Дуже часто буває агресивним, для вираження своєї агресії використовує каміння, палиці, виготовляє спеціальні загострені предмети для того, щоб лякати і нападати на людей. Під час приступів падає на землю, б'ється головою об стіну, б'є вікна, двері. У нього явно виражена затримка психічного та фізичного розвитку, він нездатний обійти сам себе. Така поведінка [PERSON] складає особливу небезпеку для його життя та оточуючих, а тому він потребує постійного додаткового нагляду та опіки, у зв'язку з чим Орган опіки та піклування Савранської селищної ради звернувся до суду з вказаною заявою (а.с.1-2). В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Савранського району Одеської області Бровко В.Г. заяву підтримав, просив її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та призначення для [PERSON] опікуна в особі ДНЗ «Савранське ПТАУ». Представник заінтересованої особи - ДНЗ «Савранське ПТАУ» в судовому засіданні також не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з вимогами ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України). Згідно паспорта громадянина України [PERSON], [INFO], зареєстрований і проживає в [ADDRESS] (а.с.3). Згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого Антонівською сільською радою Красноокнянського району Одеської області 19.04.1996р., батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] (а.с.5), які рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 05.11.1996р. у справі №2-63/96 позбавлені відносно нього батьківських прав (а.с.8). [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою Балтською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією 15.01.2014р. (а.с.10). Згідно довідки Державного навчального закладу «Савранське професійно-технічне аграрне училище» від 25.03.2014р. №125 [PERSON] є учнем за професією маляр, штукатур і знаходиться на повному державному забезпеченні з 01.09.2011р. по 30.06.2014р. (а.с.9). За клопотанням директора ДНЗ «Савранське ПТАУ» Жирун Я.Б. про звернення до Савранського районного суду Одеської області з заявою про визнання фізичної особи [PERSON] недієздатним виконком Савранської селищної ради прийняв рішення від 20.03.2014р. №3/13 про звернення до суду з вказаною заявою (а.с.12). З пояснень представників заявника та ДНЗ «Савранське ПТАУ» встановлено, що [PERSON] вступив до навчання в училище за направленням Департаменту освіти і науки після закінчення 9 класів Піщанської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків. За період навчання [PERSON] не проявляв інтересу до професії маляра, штукатура та бажання нею оволодіти. За фізіологічними особливостями він значно відстає в інтелектуальному розвитку від своїх однолітків, навчання йому дається вкрай важко, може виконувати лише найпримітивніші завдання. [PERSON] відірваний від реальності, звик отримувати все даром; не уміє поводитися з грошима, витрачає їх бездумно на предмети розваги, потім продає або вимінює на дешевші речі, а потім знову вимагає грошей; дуже часто буває агресивним, особливо в поганому настрої, який може виникнути у нього з найменшого приводу; він грубить дорослим, висловлюється нецензурною лайкою, нападає на дівчат. Для вираження своєї агресії використовує каміння, палиці, щоб лякати і нападати на людей; під час приступів падає на землю, б'ється головою об стіну, б'є вікна, двері; у нього явно виражена затримка психічного розвитку; декілька разів лікувався в Обласній психіатричній лікарні, він постійно потребує додаткового нагляду та опіки. Також судом встановлено, що починаючи з 21.03.2014р. і по теперішній час [PERSON] перебуває на лікуванні в Одеській психіатричній лікарні №2 (с.Олександрівка, Комінтернівського району, Одеської області) (а.с.13). Згідно висновку комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» від 16.06.2014р. (акт №81) [PERSON] в теперішній час страждає психічним розладом в виді «легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-волевими порушеннями, соціальною дезадаптацією»; глибина і ступінь вираженості психічних розладів, що є у [PERSON], в теперішній час позбавляють його здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними, потребує встановлення опіки (а.с.33-40). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно страждає психічним захворюванням в виді легкої розумової відсталості, яке вимагає постійного догляду за ним з боку медичного персоналу, а тому у суду є всі підстави для визнання його недієздатним. Разом з тим, як встановлено ч.1 ст.41, ч.1 ст.58, ч.1 ст.60 ЦК України, ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до ч.1 ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку або не призначено опікуна, опіку над нею здійснює цей заклад. З огляду на зазначене, враховуючи подання заявника щодо призначення опікуном для [PERSON] від імені держави навчальний заклад, в якому він навчається, а саме ДНЗ «Савранське ПТАУ» в особі керівника цього закладу Жирун Я.Б., до влаштування [PERSON] у відповідну лікувальну установу, що відповідає приписам ч.1 ст.66 ЦК України, суд вважає за можливе призначити директора вказаного учбового закладу Жирун Я.Б. опікуном над недієздатним [PERSON] до влаштування його у відповідну спеціальну лікувальну установу. Суд роз'яснює, що відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (ст.1184 цього Кодексу). Суд також роз'яснює, що згідно ч.1 ст.42, ч.3 ст.76 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Outcome: approved