Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який є правонаступником ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», звернувся до суду з позовом до відповідачки про виселення з [ADDRESS], оскільки рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 27.10.2010р., яке набрало чинності 30.06.2011р., задоволено позов банка про звернення стягнення на предмет іпотеки - вищевказану квартиру, яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.1998р., оформленого Запорізькою Універсальною товарною біржею «Капітал Центр». Рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 25.06.2013р. задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про виселення з вищевказаної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно довідки УДМСУ в Запорізькій області від 26.03.2014р. вищевказані особи 26.02.2014р. були зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS], однак, з 24.07.2013р. за вищевказаною адресою були зареєстровані: відповідачка [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]р. народження. Представник банка пояснив суду, що власник квартири [PERSON] різними способами намагається відстрочити передачу квартири банку, тому і зареєстрував без відому банку в спірній квартирі відповідачку з дитиною. Банк звертався до відповідачки з вимогами про виселення з квартири в добровільному порядку, однак, відповідачка на вимоги банка не реагує, від виселення з квартири в добровільному порядку відмовляється. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для примусового виселення відповідачки з дитиною з квартири за вказаною адресою. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, які були понесені банком при зверненні із позовом до суду - суму судового збору. В судовому засіданні представник банка підтвердив позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідачка жодного разу в судові засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, а також, через вручення їй повістки через представника банка. 3-я особа по справі: служба у справах дітей Запорізької міськради відділу по Ленінському району просить суд розглянути справу за відсутність їх представника, посилаючись на лист-роз'яснення №01-10/206 від 25.01.2012р. Служби /управління/ у справах дітей Запорізької міськради «Про розгляд справ стосовно дітей», відповідно до якого, участь представника районної служби у справах дітей за даною категорією справ, не передбачена. Заслухавши пояснення представника позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: спірна квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.1998р., оформленого Запорізькою Універсальною товарною біржею «Капітал Центр» /а.с.15-18/. Рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 27.10.2010р., яке набрало чинності 30.06.2011р., задоволено позов банка про звернення стягнення на предмет іпотеки - вищевказану квартиру, відповідно іпотечного договору №113-017І від 17.01.2007р. /а.с.15-18, 23-26/. Рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 25.06.2013р. задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про виселення з вищевказаної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.27-31/. Відповідно довідки УДМСУ в Запорізькій області від 26.03.2014р. та довідки МКП «Основаніє»: вищевказані особи 26.02.2014р. були зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS], однак, з 24.07.2013р. за вищевказаною адресою були зареєстровані: відповідачка [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]р. народження /а.с.34-35/. Як встановлено в судовому засіданні, після задоволення вимог банка про виселення з вищевказаної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON], власник квартири [PERSON], умисно, без відому банку, зареєстрував в спірній квартирі відповідачку з дитиною, намагаючись різними способами відстрочити передачу квартири банку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника, добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. А також, відповідно вимог ст.109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що відповідачка неодноразово попереджалася банком про виселення з квартири в добровільному порядку /а.с.36-45/, однак, вона вимоги банка ігнорує, як ігнорує і виклики до судового засідання /а.с.48,50-51,57,59-61,67-61/. За таких обставин, доводи представника банка щодо задоволення позовних вимог є законними та обґрунтованими, крім того, судом встановлено, що відповідачка не має жодного відношення до предмету іпотеки і реєструючись в квартирі, власником якої є [PERSON], вона знала про спірні відносини між ним та банком, тобто, знала що до неї банк пред'явить претензії, і свідомо пішла на це, тому, позов банка підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved