Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено Договір відновлюваної кредитної лінії № 1936. За умовами Договору, з подальшими змінами та доповненнями ВАТ «Ощадбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 60 000,00 дол. США строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 31 травня 2017 року під 12,5 % річних. Свої договірні зобов'язання відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з цим, утворилась заборгованість перед Банком. Відтак, позивач, згідно заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість, яка станом на 21.03.2017 року (без урахування пені) становить 46 098,44 дол. США, яка складається із: загальної суми заборгованості по кредиту - 38 982,29 дол. США, загальної суми заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 7 116,15 дол. США. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 16.06.17р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 01.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено Договір відновлюваної кредитної лінії № 1936 (а.с. 13-16) У подальшому, між Банком та позичальником було укладено додаткові договори до Договору відновлюваної кредитної лінії № 1936 від 01.06.2007 року, а саме Додатковий договір № 1 від 21.11.2008 року та Додатковий договір № 2 від 22.06. 2012 року. За умовами кредитного договору, з подальшими змінами та доповненнями, ВАТ «Ощадбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 60 000,00 дол. США строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 31.05.2017 року під 12,5 % річних. Із метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором між ВАТ «Ощадбанк», [PERSON] і [PERSON] 01.06.2007 року було укладено Іпотечний договір № 928, відповідно до п. 1.2. якого, предметом іпотеки є трикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 25-30). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року постановлено рішення в справі № 761/25978/14-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором, яка станом на 16.10.2014 року становила 54 376,42 дол. США, та складалася з залишку заборгованості по основному боргу - 17 828,00 дол. США, несплаченої простроченої заборгованості по основному боргу - 21 154,29 дол. США, заборгованості по процентах - 6 915,90 дол. США, пені за несвоєчасну сплату - 8 478,23 дол. США, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. Рішення набрало законної сили 5 червня 2015 року (а.с. 33-39) Наразі рішення суду не виконано в порядку виконавчого провадження. Станом на 21.03.2017 року (без урахування пені) становить 46 098,44 дол. США, яка складається із: загальної суми заборгованості по кредиту - 38 982,29 дол. США, загальної суми заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 7 116,15 дол. США. (а.с. 99-100) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, умовами кредитного договору та договору про іпотеку. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору кредит надавався відповідачеві на споживчі цілі готівкою у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) у період з моменту виконання загальних умов надання кредиту до 18.11.2008 року. Згідно з пп. 1.3.2. - 1.3.4. Кредитного договору в якості забезпечення виконання зобов'язань за цим договором позичальник зобов'язаний укласти з банком іпотечний договір нерухомого майна, застрахувати предмет іпотеки та сплачувати страхові платежі. Пунктом 1.6. Кредитного договору обумовлено щомісячно не пізніше п'ятого числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти. За змістом п. 1.9. Кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який його надано. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за кредитним договором або за іпотечним договором, банк має право припинити надання кредиту та вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування, сплати комісійних винагород та інших платежів, що належать до сплати за кредитним договором ( пп. 2.3.1. Кредитного договору). Згідно п. 5.2. Кредитного договору, за порушення зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. У п. 8.1. Кредитного договору сторони погодили, що договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (креди Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Із приписів ст. 33 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 09.09.2014 року в справі № 3-71гс14. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, в зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір в сумі 18015 грн. 34 коп. (а.с. 6). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 591, 1050 ЦК України,

Outcome: approved