Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказала, що [INFO] померла її матір [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала померлій на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що розташована у с. Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області. Дану земельну ділянку мати заповідала їй згідно заповіту. Оскільки вона фактично прийняла спадщину після померлої матері, то не поспішала оформлювати спадщину. Однак потім, звернувшись до нотаріуса, вона дізналась, що спадщину оформити неможливо через відсутність сертифікату та державного акту на землю. До початку судового засідання від позивача та її представника - адвоката [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач також надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності його представника, заперечень проти позову не мав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть останньої. Факт того, що померла є матір'ю позивача підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі й на землю, яка належала померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Дану землю померла заповідала позивачу, про що склала заповіт, який був посвідчений секретарем Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області Ільченко С.І. 16 квітня 2008 року. З довідки виконкому Величернігівської сільської ради від 23.07.2017 № 187 йдеться, що померла [PERSON] до своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на час смерті проживала та були зареєстровані чоловік померлої - [PERSON] та її дочка - [PERSON] - позивач у справі. Обставина спільного проживання позивача разом з померлою на день її смерті свідчить про те, що згідно вимог частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вона фактично прийняла спадщину після своєї матері, оскільки протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини не відмовлялась від неї, що видно із витягу зі Спадкового реєстру, сформованого 25.04.2017 за № 47524611, з якого вбачається, що після смерті [PERSON] в реєстрі інформація відсутня. Із роз'яснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20 жовтня 2017 року № 892/02 -10 дійсно вбачається, що позивачу не було оформлено свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки нею не було надано жодного оригіналу правовстановлюючого документу, у зв'язку з чим їй було рекомендовано звернутись до суду. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною п'ятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Причиною відмови в оформленні спадкових прав позивачу після смерті [PERSON], як вказувалось вище, є незалежні від її волі обставини, у зв'язку з чим вона позбавлена їх оформити у позасудовому порядку. За таких обставин, застосовуючи до спірних правовідносин наведені норми закону, суд не бачить підстав для відмови [PERSON] у задоволенні її позовної вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved