Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

ПАТ [PERSON] [PERSON] звернулося в суд з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 2 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством [PERSON] [PERSON], правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №014/8711/82/14767, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 336800 грн., строком до 1 листопада 2017 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору між ВАТ [PERSON] [PERSON] та відповідачкою по справі [PERSON] 2 листопада 2007 року було укладено договір поруки №011/8711/82/14768, за яким остання зобовязалася відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором. Крім цього, 5 листопада 2007 року між банком, з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON], з іншої сторони, було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку банку було передано належну [PERSON] квартиру №81 в будинку по вул. Заводській, 14 в м. Деражні Хмельницької області, а також належні [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки, площами 0,1000 га і 0,0641 га, розташовані по вул. Б.Олійника, 17 в м. Деражні. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України 2 вересня 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, згідно з якою графік погашення кредиту та сплати інших платежів викладений в новій редакції в додатках №1 та №2, які є невідємною частиною додаткової угоди. Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 2 вересня 2009 року відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно повертати кредитні кошти згідно з графіком погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 1 листопада 2017 року, а також щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 відсотків річних. Позичальник повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, перерахувавши обумовлену договором суму грошових коштів на поточний рахунок позичальника 28 листопада 2007 року, тоді як відповідач [PERSON] порушив свої зобовязання, не сплачуючи передбачені договором кошти, у звязку з чим станом на 14 квітня 2015 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 260610 грн. 26 коп., з яких 157790 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 1747 грн. 71 коп. заборгованість по сплаті відсотків та 101071 грн. 68 коп. пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків, які позивач просить стягнути з нього. Крім того, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на майно, котре є предметом іпотеки, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідачів понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не виконував умов кредитного договору, тому, незважаючи на ту обставину, що заборгованість ним частково погашена, представник просить достроково стягнути з нього заборгованість та задовольнити решту позовних вимог. Відповідачка [PERSON] позову не визнала, пояснивши, що заборгованість відповідно до встановленого при укладенні кредитного договору графіка в даний час відповідачем [PERSON] погашена повністю, тому, зважаючи на термін дії кредитного договору, котрий не закінчився, вона просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та залучена судом до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не визнаючи позовних вимог. Вислухавши доводи представника позивача, відповідачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Судом встановлено, що 2 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством [PERSON] [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №014/8711/82/14767, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 336800 грн., строком до 1 листопада 2017 року. Для забезпечення виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору 2 листопада 2007 року між ВАТ [PERSON] [PERSON] та відповідачкою по справі [PERSON] було укладено договір поруки №011/8711/82/14768, за яким остання зобовязалася відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором. Крім цього, 5 листопада 2007 року між ВАТ [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно з яким [PERSON] надав в іпотеку належну йому на праві приватної власності квартиру №81 в будинку по вул. Заводській, 14 в м. Деражні Хмельницької області, а відповідачка [PERSON] надала в іпотеку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, розташоване по вул. Б.Олійника, 17 в м. Деражні, яким є житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка, розміром 0,1000 га (кадастровий номер 6821510100:04:001:0036), передана у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка, розміром 0,0641 га (кадастровий номер 6821510100:04:001:0037), передана у власність для ведення особистого селянського господарства. Як зясовано судом, 2 вересня 2009 року між ВАТ [PERSON] [PERSON] та відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, згідно з якою графік погашення кредиту та сплати інших платежів викладений в новій редакції в додатках №1 та №2, які є невідємною частиною додаткової угоди. Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 2 вересня 2009 року відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно повертати кредитні кошти згідно з графіком погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 1 листопада 2017 року, а також щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 відсотків врічних. Як вбачається з наявної у справі копії Статуту публічного акціонерного товариства [PERSON] [PERSON] , воно є правонаступником всіх прав та обов'язків відкритого акціонерного товариства [PERSON] [PERSON]. Судом встановлено, що 11 листопада 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №106 від 12 листопада 2010 року, складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області, копія якого наявна в матеріалах справи. Оглядом в судовому засіданні витребуваної судом копії спадкової справи №57/2011, заведеної до майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу, встановлено, що спадкоємницею, яка прийняла спадкове майно [PERSON], є його дружина [PERSON], котру судом було залучено до участі у справі в якості співвідповідача. Відповідачка ж [PERSON], котра є дочкою померлого, відмовилася від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, перерахувавши обумовлену договором суму грошових коштів на поточний рахунок позичальника [PERSON], що підтверджується заявою на видачу готівки №3 від 28 листопада 2007 року, тоді як відповідачем [PERSON] було допущено неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість його перед позивачем. Однак під час судового розгляду справи частину заборгованості відповідачем було погашено, що підтверджується банківськими квитанціями і не заперечується представником позивача, тому станом на 14 квітня 2015 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість складає 260610 грн. 26 коп., з яких: 157790 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом; 1747 грн. 71 коп. заборгованість по сплаті відсотків; 101071 грн. 68 коп. пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків. Отже, беручи до уваги факт повернення відповідачем [PERSON] кредитних коштів позивачу відповідно до встановленого додатковою угодою графіку погашення, а також передбачене цією ж угодою зобовязання відповідача здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 1 листопада 2017 року, при щомісячній сплаті банку відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 відсотків річних, суд доходить висновку про відсутність підстав для дострокового стягнення заборгованості. Оскільки позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно є похідними від вимог про дострокове стягнення заборгованості, підстави для їх задоволення також відсутні.

Outcome: dismissed