Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № Р51.304.70562 від 14.12.2016 року в розмірі 17111,56 грн. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 14.12.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р51.304.70562. Згідно договору відповідач отримав кредит в розмірі 8806,00 грн., зі сплатою 19,5 % річних, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобов'язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовим ордером. Однак, відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 18.06.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 17111,56 грн. Просить позов задоволити, стягнути суму заборгованості у повному обсязі та судові витрати. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 липня 2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2018 року відкладено розгляд справи, у зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак згідно позову просить проводити розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належний чином судовою повісткою, про що свідчать розписки про отримання 31.07.2018 р., 04.09.2018 р. рекомендованого поштового відправлення. Також відповідач був повідомлений про судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою http://gl.lv.court.gov.ua. Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. У зв'язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 14.12.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р51.304.70562. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит строком на 24 місяці, в розмірі 8806,00 грн., зі сплатою 19,5 % річних, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів /а.с. 6-10 /. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №Р51.304.70 від 14 грудня 2016 року /а.с. 17/. Відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором № №Р51.304.70562 від 14 грудня 2016 року, яка згідно розрахунку заборгованості /а.с. 20/ станом на 18.06.2018 року становить 17111,56 грн. та складається із наступного: основний борг - 3039,57 грн., прострочений борг - 4048,96 грн., прострочені проценти - 1946,20 грн., строкові проценти 15,15 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 135,35 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 1194,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів 6732,33 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 02.04.2018 року за вих. № 12.4.2/ Р51.304.70562 направляв [PERSON] вимогу про усунення допущених порушень кредитних зобов'язань /а.с.21/, однак останній належним чином не відреагував на таку та зобов'язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору № Р51.304.70562 від 14 грудня 2016 р., відповідач в судове засідання не з'явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задоволити. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн. /а.с.1/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved