Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Ананьївської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи: Відділ надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області та [PERSON] . Згідно позовної заяви, у відповідності до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку укладеного 13 листопада 1973 року між Ананьївською міською радою депутатів трудящих Одеської області та громадянином [PERSON] , як зазначає позивачка, батьком її покійного брата громадянина [PERSON] , Ананьївська міська рада надала громадянину [PERSON] в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. [ADDRESS] для будівництва житлового будинку та надвірних споруд. Як зазначає позивачка, згідно - Акту про закінчення будівництва та прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння затвердженого рішенням виконавчого комітету Ананьївської міської ради № 231 від 30 листопада 1995 року на земельній ділянці площею 600 кв.м. [ADDRESS] громадянин [PERSON] побудував літ. А: житловий будинок загальною площею 71,9 кв.м. та житловою площею 51,2 кв.м. з надвірними спорудами, а саме: літ.а веранда шлакобетонна набивна площею - 25,40 кв.м., літ.а 1 - ганок з трьома сходами площею - 5 м.кв., літ. Б сарай цегляний площею - 2,44 кв.м., літ. В гараж металевий площею - 2,47 кв.м., літ. Г сарай шлакобетонний набивний площею - 2,5 кв.м., літ. Д сарай цегляний площею - 2,48 кв.м., літ. Е літня кухня цегляна площею - 2,68 кв.м., літ. Ж погріб цегляний площею - 3,04 кв.м., літ. З убиральня цегляна площею - 2,31 кв.м., згідно з технічним паспортом виготовленим МБТІ м.Ананьїв - 18 березня 2019 року. Проте, як вказує позивачка, громадянин [PERSON] син після смерті батька громадянина [PERSON] , прийнявши спадщину по факту та все життя проживши в житловому будинку [ADDRESS] - в силу життєвих ситуації не отримав свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок і не скористався своїм правом на отримання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. [INFO] громадянин [PERSON] - помер. В лютому 2018 року, позивачка звернулась до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого громадянина [PERSON] . Проте листом державного нотаріуса Мороз Н.О. від 28 серпня 2018 року № 1337/01-16 - було відмовлено їй в прийнятті спадщини у зв`язку з пропущенням строком для прийняття спадщини та необхідністю встановлення факту родинних відносин між позивачкою та громадянином [PERSON] , а саме, що вони рідні брат та сестра. Як зазначає позивачка, у зв`язку з вищевикладеним вона вимушена була звернутись до Ананьївського районного суду Одеської області. У результаті її звернень рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року у справі №491/970/18 позивачці було поновлено строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2018 року у справі № 491/971/18 встановлено факт що вона - громадянка [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою громадянина [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, на думку позивачки, вона як спадкоємиць після смерті свого рідного брата громадянина [PERSON] - не змогла отримати правовстановлюючі документи, як на домоволодіння, так і на земельну ділянку - після прийняття спадщини. Тому, у зв`язку з викладеним позивачка звернулася до суду та просить визнати право власності в порядку спадкування за законом за нею - громадянкою [PERSON] , [INFO] ; без ідентифікаційного номеру - на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. А: житловий будинок загальною площею 71,9 кв.м. та житловою площею 51,2 кв.м. з надвірними спорудами, а саме: літ.а веранда шлакобетонна набивна площею - 25,40 кв.м., літ.а 1 - ганок з трьома сходами площею - 5 м.кв., літ. Б сарай цегляний площею - 2,44 кв.м., літ. В гараж металевий площею -2,47кв.м., літ. Г сарай шлакобетонний набивний площею - 2,5 кв.м., літ. Д сарай цегляний площею - 2,48 кв.м., літ. Е літня кухня цегляна площею - 2,68кв.м., літ. Ж погріб цегляний площею - 3,04 кв.м., літ. З убиральня цегляна площею - 2,31 кв.м., згідно з технічним паспортом виготовленим МБТІ м.Ананьїва - 18 березня 2019 року та розміщені на земельній ділянці площею - 612 кв.м. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2019 року вказана справа передана судді Дорош В.В. Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2019 року суддею Дорош В.В. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи Відділ надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області. У зв`язку з тим, що у головуючого по справі судді Дорош В.В. закінчились повноваження для здійснення правосуддя, вказану заяву було передано до канцелярії суду для повторного авторозподілу. З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що 13 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] до Ананьївської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи: Відділ надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, передано судді Желяскову О.О. для розгляду. Ухвалою судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскова О.О. справу за позовною заявою [PERSON] прийнято до свого провадження та роз`яснено відповідачу, що у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали він має право подати відзив на позовну заяву, порядок подання відзиву, а також право пред`явлення зустрічного позову. Копію ухвали про прийняття справи до провадження було направлено відповідачу рекомендованим листом з супровідним листом від 15 травня 2019 року за вихідним №491/347/19/4326/2019 (а.с.37). 25 червня 2019 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання [PERSON] (а.с.43), [INFO] , уродженця села Шелехове Ананьївського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 13 жовтня 1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] . В зазначеному клопотанні [PERSON] проси суд залучити його до участі у справі в якості третьої особи, посилаючись на те, що він вважає себе спадкоємцем четвертої черги померлого [PERSON] , тому що проживав з останнім протягом п`яти років та надавав йому допомогу, провів його поховання за власні кошти. Також, у вказаному клопотанні [PERSON] зазначив, що після моменту відкриття спадщини він звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори, де за його заявою було відкрито спадкову справу №18/2018 та рекомендовано йому звернутися до суду з заявою про встановлення відповідного факту спільного проживання, але, як зазначає [PERSON] , ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області у справі №491/685/18 від 3 грудня 2018 року його заяву було залишено без розгляду в зв`язку з наявністю спору про право та рекомендовано звернутися до суду в порядку позовного провадження. На підтвердження своїх доводів до вказаного клопотання [PERSON] до клопотання додано листа державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мороз Н.О. від 1 червня 2018 року вихідний №836/02-14 (а.с.46), з якого вбачається, що 6 лютого 2018 року в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №18/2018 на майно [PERSON] , який помер [INFO] . Як зазначено в листі, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину [PERSON] є [PERSON] . Проте, було встановлено, що відсутні документи, які могли б підтвердити факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] [PERSON] разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Також, до клопотання додано копію довідки Ананьївської міської ради від 1 грудня 2017 року (а.с.47), з якої вбачається, що вона видана [PERSON] в тому, що він проводив за власні кошти поховання [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, до клопотання додано роздруківку з сайту Судової влади України (а.с.48) та витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.49), з яких вбачається, що на розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебувала цивільна справа №491/685/18 за заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, заінтересована особа Ананьївська міська рада Одеської області. Ухвалою суду від 3 грудня 2018 року зазначену заяву залишено без розгляду, на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з тим, що у справі вбачався спір про право. Враховуючи викладене, 25 червня 2019 року судом постановлено ухвалу, якою залучено [PERSON] до участі у справі, в якості третьої особи. В подальшому, 25 липня 2019 року на адресу суду надійшли пояснення [PERSON] щодо позову (а.с.68), з яких вбачається, що [PERSON] вважає себе спадкоємцем 4 черги за законом, тому що проживав з [PERSON] протягом п`яти років, надавав йому допомогу та провів його поховання. Після відкриття спадщини він звернувся до Ананьївської районної нотаріальної контори, де за його заявою відкрито спадкову справу №18/2018 та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення відповідного факту спільного проживання, але ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області у справі №491/685/18 від 3 грудня 2018 року його заяву було залишено без розгляду в зв`язку з наявністю спору про право та рекомендовано звернутись до суду в порядку позовного провадження. Також, [PERSON] у поясненнях зазначає, що на його думку позовна заява є передчасною та необґрунтованою, так як з неї не відомо чи є в позивачки будь-які правовстановлюючі документи на домоволодіння по [ADDRESS] . На думку [PERSON] , незрозумілим є посилання позивачки на рішення суду №491/970/18 від 3 листопада 2018 року та №491/971/18 від 21 грудня 2018 року про поновлення строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та встановлення родинних відносин. Крім того, в поясненнях [PERSON] зазначає, що ним подано до суду позовну заяву про встановлення відповідно факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п`яти років та зміну черговості одержання права на спадкування за законом, так як спадкодавець перебував у безпорадному стані, будь-які родич, в тому числі сестра - позивачка по праві, ніякої допомоги йому не надавали, не спілкувалися з ним та участі у його похованні не приймали. Враховуючи викладене [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У визначений судом п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали суду про прийняття справи до провадження та після його спливу відповідачем відзив на позовну заяву або зустрічний позов до суду не надано. Ухвалою суду від 4 грудня 2019 року у справі закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті. 19 лютого 2020 року позивачка, у судове засідання з розгляду справи не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. При цьому, в матеріалах справи міститься письмова заява [PERSON] (а.с.39) засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О., в якій позивачка просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача - Ананьївської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою представника відповідача про отримання 31 січня 2020 року судової повістки (а.с.113), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Проте, в матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача від 19 квітня 2019 року №400 (а.с.31), в якому представник відповідача просить суд справу розглядати за відсутності представника Ананьївської міської ради та зазначає, що проти позову заперечень не має. Представник третьої особи - Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання 31 січня 2020 року судової повістки (а.с.112), у судове засідання з розгляду справи не з`явився. При цьому, 11 лютого 2020 року на адресу суду надійшов лист представника третьої особи - Центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 11 лютого 2020 року №21 (а.с.114) в якому представник третьої особи просить суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи, наявність заяв позивача, відповідача та третьої особи про здійснення розгляду справи за їх відсутності, з урахуванням думки третьої особи - [PERSON] та його представника, суд не вбачає передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи та, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, представників відповідача та третьої особи - Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області. У відповідності до положень ч.7 ст.223 ЦПК України, за згодою учасників процесу, судом було оголошено короткий зміст позовної заяви. У судовому засідання третя особа - [PERSON] та його представник - адвокат Бойко Олександр Олександрович, повноваження якого підтверджені ордером серії ОД №368790 від 3 жовтня 2019 року (а.с.83), проти задоволення позивних вимог [PERSON] заперечили, зазначивши, що [PERSON] також претендує на спадкове майно померлого [PERSON] , оскільки він спільно проживав з померлим більше п`яти років та є спадкоємцем четвертої черги, позивачка жодної участі в догляді за померлим не приймала, його долею не цікавилась. Також, [PERSON] та його представник зазначили, що на час розгляду справи ними вирішується питання про звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання [PERSON] з померлим [PERSON] однією сім`єю, а також про зміну черговості спадкування. В подальшому, за згодою учасників процесу було досліджено матеріали справи. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши думку [PERSON] та його представника, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Позивачкою є [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Долинське Ананьївського району Одеської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується доданою до позовної заяви копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 29 жовтня 1997 року (а.с.6). Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] в місті Ананьїв Одеської області. Як зазначає позивачка, померлий [PERSON] був її братом, що в матеріалах справи підтверджується наданою позивачкою копією рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2018 року (а.с.9), яким було встановлено факт родинних відносин між позивачкою - [PERSON] та померлим [PERSON] , а саме те, що позивачка є сестрою померлого. З позовної заяви вбачається, що спадковим майном, на яке просить визнати за нею прав власності позивачка є житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. А: житловий будинок загальною площею 71,9 кв.м. та житловою площею 51,2 кв.м. з надвірними спорудами, а саме: літ.а веранда шлакобетонна набивна площею - 25,40 кв.м., літ.а 1 - ганок з трьома сходами площею - 5 м.кв., літ. Б сарай цегляний площею - 2,44 кв.м., літ. В гараж металевий площею -2,47кв.м., літ. Г сарай шлакобетонний набивний площею - 2,5 кв.м., літ. Д сарай цегляний площею - 2,48 кв.м., літ. Е літня кухня цегляна площею - 2,68кв.м., літ. Ж погріб цегляний площею - 3,04 кв.м., літ. З убиральня цегляна площею - 2,31 кв.м., розміщені на земельній ділянці площею - 612 кв.м., що підтверджується доданою до позовної заяви копією «Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами» від 18 березня 2019 року інвентаризаційна справи №1959 (а.с.18-24). Як зазначає позивачка у позовній заяві вказану земельну ділянку, на якій розташований будинок, було передано батьку померлого - [PERSON] в безстрокове користування для будівництва житлового будинку та надвірних споруд. Зазначене підтверджується доданою до позовної заяви копією Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності с кількістю кімнат від однієї до п`яти (а.с.10-13), укладеного 13 листопада 1973 року між [PERSON] та представником Ананьївського міськвиконкому. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] , побудував будинок, що підтверджується доданої до позовної заяви копією акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального будівництва (а.с.14-17). Як зазначає позивачка, її брат - [PERSON] після смерті його батька - [PERSON] прийняв спадщину, оскільки все життя прожив у житловому будинку [ADDRESS] але свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок не отримав і не скористався правом на отримання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. При цьому, відповідно до частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1225 ЦК України визначено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. З матеріалів справи вбачається, що земельну ділянку площею 612 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , було передано в безстрокове користування [PERSON] для будівництва житлового будинку, що ним було здійснено. Позивачка в позовній заяві посилається на те, що померлий [PERSON] був сином [PERSON] та фактично успадкував зазначену земельну ділянку та розташований на ній будинок, оскільки постійно проживав у вказаному будинку по день своєї смерті. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Проте, до позовної заяви не додано жодного доказу того факту, що [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . До позовної заяви крім того, навіть не додано жодного доказу того, що сам [PERSON] помер та відповідно відкрилася спадщина на його майно, яку міг би прийняти померлий [PERSON] . Крім того, відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, частиною 1 статті 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Проте, до позовної заяви не додано жодних доказів, які б підтверджували право [PERSON] на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до частини 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До матеріалів справи додано копію листа Державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мороз Н.О. від 28 серпня 2018 року №1337/01-16 (а.с.7), з якого вбачається, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , заповітів не складав. Частиною 1 статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до частини 2 статті 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З наведеного вбачається, що позивачка є спадкоємицею другої черги за законом, як сестра померлого [PERSON] . При цьому, до позовної заяви не додано жодного документу, який би підтверджував відсутність в [PERSON] спадкоємців першої черги, зокрема дітей або дружини, що унеможливлює для суду визначення належності кола відповідачів у справі. Крім того, з копії листа Державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мороз Н.О. від 28 серпня 2018 року №1337/01-16 (а.с.7) вбачається, що спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , прийняв [PERSON] , [INFO] , проте він не підтвердив факт родинних відносин із спадкодавцем. [PERSON] було за його заявою залучено до справи в якості третьої особи та в своїх поясненнях він зазначив, що відповідно він претендує на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги, оскільки постійно проживав разом з спадкодавцем більше п`яти років до дня його смерті. При цьому, частиною 1 статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З наведеного вбачається, що дійсно [PERSON] може бути спадкоємцем померлого [PERSON] четвертої черги. При цьому, слід враховувати, що частиною 2 статті 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За таких обставин [PERSON] мало б бути залучено до участі у справі в якості відповідача. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити неналежного відповідача лише за клопотанням позивача. Проте, позивачем відповідного клопотання заявлено не було, навіть після вступу [PERSON] до участі у справі. При цьому, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» висловлено правову позицію згідно якої у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Крім того, з копії листа Державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мороз Н.О. від 28 серпня 2018 року №1337/01-16 (а.с.7) вбачається, що [PERSON] звернулася 28 серпня 2018 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її брата - [PERSON] , померлого [INFO] . Проте, як вбачається з зазначеного листа, нотаріусом було відмовлено позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину, в якості причин для відмови зазначено , що позивачкою пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та були відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] . У зв`язку з викладеним нотаріусом рекомендовано позивачці звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. Як зазначалося вище, рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2018 року (а.с.9) було встановлено факт родинних відносин між позивачкою - [PERSON] та померлим [PERSON] , а саме те, що позивачка є сестрою померлого. Крім того, позивачкою до позовної заяви додано копію рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 6 листопада 2018 року (а.с.8), яким позивачці визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З наведеного вбачається, що відпали обставини, які перешкоджали [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину в загальному порядку, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. При цьому, Пленум Верховного Суду України у пункті 23 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначав, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до Ананьївської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи: Відділ надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області та [PERSON] , є необґрунтованими, недоведеними належними доказами, у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed