Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що на обліку в службі у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Мати дітей [PERSON], [INFO], зловживає спиртними напоями, веде розгульний спосіб життя, не займається утриманням та вихованням свої малолітніх дітей, часто залишала їх без нагляду, або у чужих людей. Батько [PERSON] помер, в інших двох дітей в свідоцтві про народження батько записаний зі слів матері. Спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації та Могильненського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводились бесіди профілактичного характеру з матір'ю малолітніх дітей з приводу неналежного виконання нею батьківських обов'язків, але бажаних позитивних результатів це не дало. Умови для утримання, виховання та нормального розвитку малолітніх дітей в будинку де проживають діти створені в недостатньому обсязі, діти не мають окремих спальних місць, в будинку облаштовано пічне опалення, яке на даний час не придатне для використання, запас палива на зимовий період відсутній. Спеціалістами служби у справах дітей спільно з інспектором Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області періодично здійснювались перевірки умов проживання даної сім'ї та неодноразово наголошували на покращення побутових умов та на предмет належного виконання своїх батьківських обов'язків, також виносились офіційні попередження за ч. 1 ст. 184 КУпАП, але позитивної тенденції до цього часу не спостерігається. За ініціативи служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації питання неналежного виконання батьками батьківських обов'язків було винесене на розгляд комісії з захисту прав дитини при Гайворонській районній державній адміністрації. Членами комісії було прийняте рішення про взяття сім'ї [PERSON] під соціальний супровід районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Неодноразово до служби у справах дітей надходили повідомлення щодо неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей. Відповідно до рішення виконавчого комітету Могильненської сільської ради від 25 січня 2017 року № 4 було прийнято рішення про вилучення малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із біологічної сім'ї, у зв'язку із виникненням обставин що можуть нести загрозу для життя та здоров'я дітей. Представник орану опіки та піклування Гайворонської РДА Стицюра Л.В. в судовому засіданні підтримала подану заяву та просить її задовільнити. Пояснила, що сім'я 16.08.2016 року була взята під супровід орану опіки та піклування Гайворонської РДА. Двоє менших дітей з 11 год. до 16 год. 25 січня 2017 року були самі, по їх поясненнях вони були самі ще з 24 січня 2017 року, це загрожувало їх життю та здоров'ю через температурний режим та малолітній вік. 25 січня 2017 року дітей передали до лікарні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що 25.07.2017 року десь близько 9 год. ранку залишила дітей і пішла по бензин , щоб порізати дрова. Повернулась додому, ще не було 10 год. то побачила, що дітей немає. Їй повідомили, що дітей забрала служба у справах дітей. Свідок [PERSON] показала, що відповідач проживала у шлюбі з [PERSON]. З вересня 2015 року почалися проблеми в сім'ї, мати не приділяла належної уваги дітям. Потім загинув чоловік. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займається, діти часто залишаються взагалі без нагляду. Їй повідомили, про те, що з 24.01.2017 року відповідач залишила 2 дітей вдома сама і її немає. Приїхала 25.01.2017 року до дітей відповідача, дійсно в хаті було холодно, двоє менших дітей голодні та холодні. Забрали дітей в 9 год. 20 хв. Засідання було десь під обід. Свідок [PERSON] показала, що працює медсестрою. Відповідач за дітей взагалі не дбає, мед огляд ні вона ні діти не проходять. Вона забирала дітей з будинку, діти були голодні, трусились від холоду. Діти сказали, що матері не має, було це біля 10 год., тоді забрали дітей. Свідок [PERSON] показала, що відповідач не дбайливо ставиться до своїх дітей, вживає алкоголь, діти близько 12 год. ночі приходили до неї додому казали, що мама п'яна і б'ється. Свідок [PERSON] показав, що до неї приводила дітей відповідач декілька разів. Перший раз це було після нового року, другий раз їй дали лише [PERSON], вона дивилась за нею з 10 год. до 16 год. [PERSON] зловживає алкоголем. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] веде неправильний образ життя з дітьми. Після відібрання дітей змінилась на краще. Були випадки, що діти в пізню пору доби приходили до нього самі. Свідок [PERSON] показав, що знає відповідача близько півроку з нею співмешкає. Вона всім забезпечена, відвідує дітей в дитячому будинку. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що знають відповідача, після відібрання дітей змінилась на кращу сторону, покинула вживати спиртні напої, палити. Згідно з нормами ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ст.164 СК). Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6-8). На обліку в службі у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Мати дітей [PERSON], [INFO], зловживає спиртними напоями, веде розгульний спосіб життя, не займається утриманням та вихованням своїх малолітніх дітей, часто залишала їх без нагляду, або у чужих людей (а.с. 10-20). Батько [PERSON] помер, в інших двох дітей в свідоцтві про народження батько записаний зі слів матері (а.с. 21). Спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації та Могильненського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводились бесіди профілактичного характеру з матір'ю малолітніх дітей з приводу неналежного виконання нею батьківських обов'язків. Умови для утримання, виховання та нормального розвитку малолітніх дітей в будинку де проживають діти створені в недостатньому обсязі, діти не мають окремих спальних місць, в будинку облаштовано пічне опалення, яке на даний час не придатне для використання, запас палива на зимовий період відсутній (а.с. 9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Могильненської сільської ради від 25 січня 2017 року № 4 було прийнято рішення про вилучення малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із біологічної сім'ї, у зв'язку із виникненням обставин що можуть нести загрозу для життя та здоров'я дітей (а.с. 12). Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вимоги позивача зводяться до необхідності застосування до [PERSON] крайнього заходу впливу за неналежне виконання нею батьківських обов'язків щодо її малолітніх дітей у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини. Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на матір повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Для встановлення зазначених обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та обов'язково здійснювати необхідні дії для з'ясування позиції відповідача. Проте, доказів встановлення вказаних обставин, зокрема, щодо саме ухилення від виконання своїх обов'язків, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами, матеріали справи не містять. Обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, а саме неналежне виконання [PERSON] її батьківських обов'язків, невиконання рекомендацій органу опіки і піклування, зловживання алкогольними напоями, відповідно до положень ст. 164 СК України не є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Також створення відповідачем несприятливих побутових умов для проживання дітей, її поведінку, яка не відповідає загальноприйнятим критеріям в суспільстві, не можна вважати ухиленням від виконання батьківських обов'язків, оскільки вони є прямим наслідком способу життя. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з цим, з урахуванням досліджених доказів, які свідчать про неналежне виконання відповідачем батьківських обов'язків, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків, що відповідає приписам Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Суд встановив, що відповідач є матір'ю дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], офіційно не працює, має мінливий не регулярний дохід, тому суд вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача в твердій грошовій сумі на утримання дітей по 350 грн. на кожного на місяць, як просить позивач, що відповідає вимогам чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, діти знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як мати дітей, зобов'язана утримувати їх матеріально до повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved