Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Обгрунтовуючи свій\~позов [PERSON] \~вказав,\~що він\~є власником\~будинку,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та споживачем\~газу,\~який постачає\~ПАТ «Луганськгаз».\~Номер особового\~рахунку споживача\~-\~2040.\~22.01.2019\~року комісією\~Станично-Луганської\~газової дільниці\~Старобільського міжрайонного\~ управління\~ по\~ експлуатації\~ газового\~ господарства\~ (Філія\~ \~ПАТ по газопостачанню та\~газифікації «ЛУГАНСЬКГАЗ»)\~було винесено\~акт-розрахунок\~збитків на\~підставі акту\~про порушення\~від 09.01.2019\~року №1.\~Цим актом\~нібито було\~зафіксоване правопорушення,\~а саме\~несанкціоноване втручання\~в роботу\~ЗВТ (комерційного\~ВОГ,\~зокрема лічильника\~газу). Актом-розрахунком\~збитків йому\~було нараховано\~борг за\~«спожитий» газ\~у розмірі\~78530,42\~грн.\~До акту\~додається сам\~розрахунок,\~на підставі\~якого було\~виведено суму\~збитків.\~Проте,\~весь цей\~«спожитий» газ,\~за який\~йому було\~нараховано зазначений\~вище борг,\~ним не\~був спожитий,\~адже система\~газопостачання до\~його будинку\~була пошкоджена\~унаслідок активних\~бойових дій,\~які відбувались\~на території\~Донецької та\~Луганської областей\~і постачання\~газу було\~перекрите працівником\~Станично-Луганської\~газової дільниці\~Старобільського міжрайонного\~управління по\~експлуатації газового\~господарства (Філія\~ПАТ по\~газопостачанню та\~газифікації «Луганськгаз»)\~ [PERSON] ,\~проте ним\~не була\~поставлена пломба. За період 2014-2016 років поряд із його будинком знаходився блокпост, та неподалік постійно стояв танк. У результаті інтенсивних обстрілів було пошкоджено газопровід та систему постачання електроенергії до його будинку. Газова труба, яка знаходиться біля входу у будинок, має три кульових отвори. З 2014 року (липня) і по теперішній час у будинку ніхто не проживає, адже після пошкоджень, які він отримав під час активних бойових дій, він є непридатним для проживання. Всі борги та поточні рахунки за споживання газу сплачувались ним своєчасно, що підтверджується квитанціями про сплату за спожитий газ за період кінець 2013 року -липень 2014 року. Таким чином, борг, нарахований у зазначеному вище акті-розрахунку збитків, є нарахований неправомірно, адже за 2018 рік за цією адресою ніхто не проживав, а тому газ не був спожитий. Отже, акт про порушення від 09.01.2019 року №1, складений комісією Станично-Луганської газової дільниці Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства (Філія ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз») та акт-розрахунок збитків від 22.01.2019 року він вважає такими, що складені не враховуючи обставин, за яких виник борг, тому порушують його права як споживача. Ухвалою суду від 25.02.2019 у справі було відкрите провадження, розпочате підготовче провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк надати суду та позивачу відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом п`яти днів після отримання відзиву надати відповідь на відзив. 28 травня 2019 року від відповідача надійшов зустрічний позов, в якому він просив стягнути з позивача борг, що нарахований згідно актурозрахунку збитків в сумі 70190,11 грн. та борг за попередній період в сумі 8340,31 грн., разом 78530,42 грн. Ухвалою суду від 17.09.2020 зустрічна позовна заява відповідача залишена без розгляду. Цього ж дня ухвалою суду підготовче провадження було закрите та справа була призначена до розгляду. В судове засідання з розгляду даної справи сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщувались належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки у позовній заяві позивача містилось прохання розглядати справу за його відсутності, відповідач заяв про розгляд справи за відсутності його представника не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Судом встановлено, що 09 січня 2009 року відносно позивача комісією Станично-Луганської газової дільниці Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ по газопостачанню та експлуатації «Луганськгаз» дійсно був складений акт про порушення № 1 (а.с. 86). Згідно даного акта у позивача було виявлено порушення у вигляді несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу), самовільного зняття ПЛГ, відсутності у будинку газових приладів. На підставі даного акта актом-розрахунком збитків від 22 січня 2019 року (а.с. 17, 87) позивачу була розрахована сума збитків у розмірі 70190,11 грн. Позивач у своєму позові ставить питання про визнання незаконними та скасування цих документів. Проте, ці вимоги не можуть бути задоволені з таких підстав. Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. У даному випадку відносини позивача споживача послуг з газопостачання та відповідача газопостачальника на час виникнення спірних правовідносин, зокрема, регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, а також правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496. Складений працівниками газопопостачальної організації акт про порушення від 09.01.2019 № 1 є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання правил постачання природного газу відповідно до Кодексу газорозподільчих систем. Тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Даний висновок узгоджується із висновками, наданими Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання незаконним та скасування акта про порушення від 09.01.2019 № 1, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права, а отже є неналежним способом захисту, що є підставою для відмови в позові (див. окрему думку судді Великої Палати Верховного Суду Сітнік О.М. у справі № 522/12901/17-ц від 06.02.2019). Також неналежним способом захисту порушеного права є вимога позивача щодо визнання незаконним та скасування акта-розрахунку збитків від 22.01.2019, оскільки він сам по собі лише визначає розмір збитків, є похідним від складеного акта про порушення 09.01.2019 № 1 і підлягає перевірці разом з іншими доказами вказаного порушення. За таких обставин, враховуючи, що вимоги позивача як окремо, так й в цілому не засновані на діючому законодавстві, крім він не позбавлений права доводити необґрунтованість встановленого порушення під час вирішення питання щодо відшкодування збитків, у задоволенні поданого [PERSON] позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed