Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позивач вказує, що 22.01.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 27/ад-01-07, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 19801,98 дол.США зі сплатою 13,00 % річних на строк з 22.01.2007 року до 21.01.2013 року. Виконання Позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується договором застави транспортного засобу 27/ад-01-07/Z від 22.01.2007 року, предмет застави - автомобіль Hyundai модель Тucson, 2006 року, колір зелений, тип ТЗ легковий джип, шасі (кузов, рама) [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Предмет застави є власністю Позичальника на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ 1-го МРВ м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.01. 2007 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір то передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку». Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. 16.10.2015 року Дзержинським міським судом Донецької області ухвалено рішення по справі 225/ 5470/15ц за позовом АТ «ДЕЛЬТА БАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль шляхом його продажу та укладення від імені [PERSON] представником ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем. В зв'язку із вжиттям заходів, спрямованих на реалізацію предмета застави банку стало відомо, що на автомобіль накладені наступні арешти:постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Пролетарського РУЮ в м. Донецьку 16546498 від 25.12.2009 року по примусовому виконанню виконавчого листа Пролетарського районного суду м. Донецька №2-4863 від 03.12.2009 року про накладання арешту на все майно [PERSON] на користь ТОВ «Укрпромбанк»; постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Пролетарського РУЮ в м. Донецьку 32-1244/10 від 06.04.2010 року по примусовому виконанню виконавчого листа Пролетарського районного суду м. Донецька №2-384 від 18.01.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укрпромбанк» суми в розмірі 1219,73 грн; постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Пролетарського РУЮ в м. Донецьку 32-1246/10 від 06.04.2010 року по примусовому виконанню виконавчого листа Пролетарського районного суду м. Донецька №2-384 від 18.01.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укрпромбанк» суми в розмірі 109972,66 грн; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Ворошиловського РУЮ в м. Донецьку №24925442 від 04.12.2013 року по примусовому виконанню постанови Інспекції Державного Архитектурно-будівельного контролю у Донецькій області №514 від 25.08.2009 року нро стягнення штрафу в розмірі 1700,00 грн; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони па його відчуження ВДВС Пролетарського РУЮ в м. Донецьку №41148772 від 17.05.2012 року по примусовому виконанню виконавчого листа Пролетарського районного суду м. Донецька №2-1434 від 28.09.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 24675,08 грн. Арешти, накладені відповідачами, позбавляють позивача можливості скористатись своїм правом та реалізувати предмет застави для задоволення своїх вимог у повному обсязі, тому він просить їх зняти. Позивач в судове засідання не з`явився та надав суду заяву про в якій підтримав свої позовні вимоги, просив розглянути заяву без участі представника та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Представники третіх осіб - відділ державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції в м.Донецьку, відділ державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції в м.Донецьку в судове засідання не з'явилися з невідомих причин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, встановивши правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 27/ад-01-07, укладеним 22.01.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON], Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 19801,98 дол.США зі сплатою 13,00 % річних на строк з 22.01.2007 року до 21.01.2013 року( а.с.8-13). Виконання Позичальником зобов'язань за цим кредитним договором забезпечується договором застави транспортного засобу 27/ад-01-07/Z від 22.01.2007 року, предмет застави - автомобіль Hyundai модель Тucson, 2006 року, колір зелений, тип ТЗ легковий джип, шасі (кузов, рама) [NUMBER], ідентифікатор №Y6LJN81BP7L002111, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ 1-го МРВ м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.01. 2007 року(а.с.14-17). 16.10.2015 року Дзержинським міським судом Донецької області ухвалено рішення по справі 225/ 5470/15ц за позовом АТ «ДЕЛЬТА БАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на автомобіль Hyundai модель Тucson, 2006 року, колір зелений, тип ТЗ легковий джип, шасі (кузов, рама) [NUMBER], ідентифікатор [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] шляхом його продажу та укладення від імені [PERSON] представником ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем (а.с.22-24). Але накладені арешти унеможливлюють реалізацію предмету застави. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до статті 19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до витягу про реєстрацію в ДРОРМ №10993271 застава рухомого майна зареєстрована 25.01.2007 року (а.с.18). Постанови про арешт майна винесені 25.12.2009, 06.04.2010, 17.05.2012 та 04.12.2013 року, тобто після заборони накладеною заставодержателем, з чого виходить, що АТ «Дельта Банк» має переважне право задовольнити свої вимоги перед іншими обтяжувачами (а.с.26-31). Згідно рішення Дзержинського міського суду від 16 жовтня 2015 року по справі 225/5470/15ц про звернення стягнення на автомобіль, сума заборгованості станом на 28.08.2015 року становить 530649,88 грн., а вартість транспортного засобу згідно відкритих джерел та висновку про оцінку наданому відділом оцінки майна становить 12264 дол. США., що становить 318000 гривень, тобто вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, а отже звернення стягнення на автомобіль для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями є не законною. Оскільки ТОВ «Укрпромбанк» зареєстрував обтяження 25.01.2007 року, а відділи Державної виконавчої служби зареєстрували обтяження 25.12.2009, 06.04.2010, 17.05.2012 та 04.12.2013 року тобто банк має перевагу перед відповідачами, однак арешт, накладений відповідачем, позбавляє позивача можливості скористатись своїм правом та реалізувати предмет застави для задоволення своїх вимог у повному обсязі, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню, а арешт - зняттю. На підставі ст. ст. 54,60, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved