Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернулось з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно у якому зазначило, що ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «АТУР» укладено кредитний договір №КЛ-Ю/08/0005 від 30.01.2008 року з додатковими угодами до нього, за яким позичальнику було надано відкличну не поновлювальну кредитну лінію у розмірі 1600000,00 грн. з умовою оплати відсотків за користування кредитною лінією, які нараховуються на суму фактичного залишку заборгованості. Видача кредитних коштів була здійснена в межах кредитної лінії у розмірі 1600000,00 грн. Повернення кредитної лінії повинно було здійснюватися шляхом здійснення платежу (траншу) на позичковий рахунок, відкритий банком позичальнику. Кінцевий строк погашення кредитної лінії не пізніше 10.12.2011 року. За договором проценти нараховуються в межах терміну користування кредитною лінією на суму фактичного залишку заборгованості та сплачуються боржником щомісяця до сьомого числа місяця, наступного за тим, в якому були нараховані проценти. Відповідач зобов'язався здійснювати своєчасне повернення кредитної лінії, сплачувати нараховані проценти та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені кредитним договором, але в порушення зазначених умов договору боржник з серпня місяця 2010 року припинив здійснювати будь-яку оплату відсотків за користування кредитною лінією, а кредитні кошти не повернув. У забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «АТУР» між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 30.01.2008 року. За умовами якого відповідач передала в іпотеку банку належне їй на праві приватної власності домоволодіння за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, [ADDRESS], а саме: земельну ділянку площею 0,0800 га (кадастровий номер [NUMBER]) та розташовані на ній жилий будинок літ. А площею 128,7 кв. м. і господарчі будівлі літ. Б та літ. В. Відповідно до п. 1.1-1.2 договору іпотеки іпотекодавець забезпечує як виконання основного зобов'язання так і вимоги банку щодо збитків, завданих в наслідок порушення умов кредитного договору. Заборгованість за кредитним договором не погашена, домовитись з відповідачем щодо добровільного продажу предмету іпотеки не вдалося, тому було прийнято рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, як це передбачено ст. ст. 39, 41 ЗУ «Про іпотеку». Відповідачу та ТОВ «АТУР» були надіслані листи з повідомленням про порушення зобов'язань та з вимогою про погашення заборгованості та застереженням про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги протягом 30-днів, як цього вимагає ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», які останні не отримали. Відповідно до п. 7.1 договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання по кредитному договору в цілому або в його частині іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Заборгованість ТОВ «АТУР» перед банком за кредитним договором №КЛ-Ю/08/0005 від 30.01.2008 р. становить: заборгованість за кредитом 1 600 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 713 546,67 гри., а разом 2 313 546,67 грн. З моменту прострочення повернення кредитної лінії 10.12.2011 року боржник повинен сплатити 3% річних від суми простроченої заборгованості 1 600 000,00 грн., що складає 96 920,55 грн. Крім того п. 4.5. договору іпотеки передбачає відповідальність іпотекодавця за порушення умов договору, передбачених п. п. 4.1, 4.2, 4.4, зокрема обов'язку застрахувати предмет іпотеки від всіх видів ризику на весь строк дії цього договору. Така відповідальність додатково передбачена і п. п. 5.3.2 та п. 8.1 договору іпотеки. Відповідач неодноразово порушив вказані умови договору іпотеки, а саме, предмет іпотеки не був застрахований на протязі періоду з 01.02.2009 р. по 17.08.2012 р., а з 17.12.2012 р. він залишається незастрахованим і до теперішнього часу. Тому, враховуючи неодноразовість та тривалість такого порушення банк має право вимагати сплати штрафу у розмірі 5% від суми кредиту, що складає 80 000,00 грн. Так, станом на 17.12.2013 р. сума, яка повинна бути погашена за рахунок предмету іпотеки складає: заборгованість за кредитом - 1 600 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 713 546,67 грн.; 3% річних від суми простроченої заборгованості - 96 920,55 грн.; штраф за невиконання умов договору іпотеки - 80 000,00 грн. Разом 2 490 467,22 грн. Ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» визначає, що у рішенні суду щодо реалізації предмету іпотеки повинна бути вказана початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. У зв'язку з істотними змінами на ринку нерухомості протягом 2008-2013 років, для визначення відповідності ринкової вартості предмету іпотеки на момент прийняття його у заставу в 2008 р., ринковій вартості, яка існує на сьогодні, банк звернувся до суб'єкта оціночної діяльності TOB «Увекон Ленд» для проведення незалежної експертної оцінки предмету іпотеки. Відповідно до наданих оцінювачем звітів від 09.10.2013 р. вартість домоволодіння та земельної ділянки, які є предметом іпотеки, встановлена в розмірі 2 112 600,00 грн. та 96 500,00 грн. відповідно, що разом складає 2 209 100,00 грн. З цього вбачається, що узгоджена сторонами в договорі іпотеки (п.1.4) оціночна вартість предмета іпотеки в розмірі 3 242 659,00 грн. значно перевищує реальну ринкову вартість, яка існує на сьогодні. Таке перевищення, в разі реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах, спричинить відсутність необхідного попиту і ускладнить виконання рішення суду. Враховуючи те, що сторони прямо не визначили в умовах договору іпотеки початкову вартість домоволодіння в разі звернення на нього стягнення, а п. 7.5.2 договору іпотеки передбачає, що ціна продажу може бути встановлена на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності, вважали, що банк має всі правові підстави просити суд визначити початкову вартість на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності TOB «Увекон Ленд» від 09.10.2013 р., а саме встановити її в розмірі 2 209 100,00 грн. Просили звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 30.01.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохнею О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №146, а саме: звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,0800 га (кадастровий номер [NUMBER]) та розташовані на ній жилий будинок літ. А площею 128,7 кв. м., господарчі будівлі літ. Б та літ. В, які знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, [ADDRESS], та належать на праві приватної власності [PERSON], для задоволення вимог AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» за кредитним договором №КЛ-Ю/08/0005 від 30.01.2008 р. які складаються із заборгованості за кредитом 1 600 000,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 713 546,67 грн., суми нарахованих відсотків за прострочення заборгованості 96 920,55 грн., суми штрафу 80 000,00 грн., а разом 2 490 467,22 грн., шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити в розмірі 2 209 100,00 грн. Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 20.05.2015 року в зв'язку зі зміною власника земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS] в м. Бердянську замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав (т.1, а.с.83). Відповідач у судове засідання не з'явились без поважних причин, про слухання справи повідомлені належним чином. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «АТУР» укладено кредитний договір №КЛ-ІО/08/0005 від 30.01.2008 року з додатковими угодами до нього, за якими ТОВ «АТУР» було надано відкличну не поновлювальну кредитну лінію у розмірі 1600000,00 грн. з умовою оплати відсотків за користування кредитною лінією, які нараховуються на суму фактичного залишку заборгованості. Кредитну лінію було надано ТОВ «АТУР» для поповнення обігових коштів зі строком до 10 грудня 2011 року (т.1, а.с.6-13). Між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 30.01.2008 року. За умовами якого відповідач передала в іпотеку банку належне їй на праві приватної власності домоволодіння за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, [ADDRESS], а саме: земельну ділянку площею 0,0800 га (кадастровий номер [NUMBER]) та розташовані на ній жилий будинок літ. А площею 128,7 кв. м. і господарчі будівлі літ. Б та літ. В. (т.1, а.с.14-21). Загальна сума заборгованості ТОВ «АТУР» по кредитному договору за розрахунком заборгованості становить 2 490 467,22 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 1 600 000 гривень; прострочена заборгованість за відсотками - 713 546,67 гривень; сума нарахованих відсотків за прострочення заборгованості (3% річних) за період з 12.12.2011 року по 17.12.2013 року - 96 920,55 гривень; штраф за відсутність страхування (5% від суми кредиту) - 80 000,00 гривень (т.1, а.с.179). 20.05.2013 року позивач звертався з листом до ТОВ «АТУР» та [PERSON] з вимогою про дострокове погашення заборгованості по кредиту та попереджав, що у випадку неприйняття заходів до погашення заборгованості змушені будуть прийняти міри для звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1, а.с. 25-28). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що ТОВ «АТУР» зобов'язання за кредитним договором від 30.01.2008 року не виконав, хоча строк його виконання закінчився 10.12.2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (т.1, а.с. 179). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 06.04.2015 року, наданої Реєстраційною службою Бердянського МРУЮ власником земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS] в м. Бердянську є [PERSON] (т.2, а.с.91-92). Стаття 23 ЗУ «Про іпотеку» визначає, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Враховуючи викладене, суд вважає, що новий власник предмету іпотеки [PERSON] набув всіх прав і обов'язків іпотекодавця, передбачених договором іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно позовної заяви позивач просив звернути стягнення не іпотечне майно шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, зазначений спосіб реалізації предмета іпотеки визначено ст. 39 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до п. п. 7.1, 7.3 договору іпотеки від 30.01.2008 року у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання по кредитному договору в цілому або в його частині іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду (т.1, а. с.14-21). Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Судом встановлено, що [PERSON] та ТОВ «АТУР» були надіслані листи з повідомленням про порушення зобов'язань та з вимогою про погашення заборгованості та застереженням про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги протягом 30-днів, як цього вимагає ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» (т.1, а.с.25-28), але вимога не була виконана боржниками в добровільному порядку. У зв'язку з тим, що ТОВ «АТУР» порушив умови кредитного договору, [PERSON] порушила умови договору іпотеки і не виконали вимоги банка про погашення заборгованості, позивач на підставі ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» набув права на звернення стягнення на предмет іпотеки, який на теперішній час належить на праві власності [PERSON] на підставі та в порядку ст. 38 та 39 ЗУ «Про іпотеку», за якими реалізація майна іпотекодержателем провадиться шляхом продажу майна через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження. За звітами з грошової оцінки предметів іпотеки, які виконані TOB «Увекон Ленд» 09.10.2013 року вартість домоволодіння та земельної ділянки, які є предметом іпотеки, встановлена в розмірі 2 112 600,00 грн. та 96 500,00 грн. відповідно, що разом складає 2 209 100,00 грн., тому цю вартість слід визначити як початкову ціну продажу (а.с.80-168). Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 654 грн.

Outcome: approved