Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Направленим позовом [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним укладений між нею та [PERSON] договір дарування грошових коштів від 21 липня 2014 року. Як на підставу звернення до суду з даним позовом та в його обґрунтування позивач зазначила, що у липні 2014 року уклала з відповідачем вказаний правочин та домовилась з ним про його подальше нотаріальне посвідчення. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору, що порушує право позивача на належне його оформлення та суперечить нормам закону. Поданим до суду відзивом відповідач просив даний позов задовольнити та зазначив, що завадою нотаріальному посвідченню згадуваного договору дарування була його постійна зайнятість на роботі. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 21 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування грошей (а.с.5) за яким відповідач передав позивачеві у власність 345 000,00 гривень. Право власності на предмет договору згідно його п. 2.1. виникає у обдарованого з моменту підписання даного правочину та прийняття грошей. Інших доказів суду учасниками справи не надавалось і відповідно не досліджувалось. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). У відповідності до ч. 5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, суд вважає, позивачем жодним чином не було доведено, в тому числі, належними та допустимими доказами факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення укладеного між ними договору дарування, що виключає можливість констатувати факт наявності спору між ними. Твердження, наведенні відповідачем у відзиві, лише вкотре підкреслюють дану обставину, адже останній вказує, що не ухилявся від здійснення процедури нотаріального посвідчення договору, а таке посвідчення не відбулось до теперішнього часу лише у зв'язку з його зайнятістю на роботі. Інших доказів суду подано не було і процесуальний закон забороняє збирання доказів з власної ініціативи у даному випадку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed