Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що Позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № HECFGK00001709 від 27.10.2006 року, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 70 125,00 доларів США строком з 27.10.2006 року по 27.10.2021 року, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і Відповідач уклали договір іпотеки № HECFGK00001709. Згідно з п.7 Договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 144,9 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Вказує, що [PERSON] належним чином умови договору не виконував, в зв'язку з чим 06.12.2011 року Дніпровським районним судом м. Херсона було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 144,9 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. який розташований за адресою: [ADDRESS] в м. Херсоні, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HECFGK00001709 від 27.10.2006 року, яка склала 58 683,83 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить суму в розмірі 467 845,10 грн. Вважає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Проте, при зверненні Банку до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки за вказаним договором не було поставлено для вирішення питання про виселення всіх мешканців, які зареєстровані та проживають в квартирі, на яке звертається стягнення. На підставі викладеного просить суд виселити Відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати покласти на Відповідачів. В судовому засіданні Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд виселити Відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS], та стягнути з Відповідачів судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, пояснили суду, що не було можливості своєчасно погасити отриманий кредит. Стверджували, що окрім них у вище вказаному будинку проживає також їх донька - [PERSON] та їх онука - [PERSON] Відповідач [PERSON] та представник Третьої особи в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає, що їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 27.10.2006 року було укладено кредитний договір № HECFGK00001709, з кінцевим терміном погашення 27.10.2021 року. Згідно договору № HECFGK00001709 від 27.10.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк», надав [PERSON] кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 70 125,00 доларів США на придбання нерухомості, а саме - житла 60 000 доларів США, а також у розмірі 10 125 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та кінцевим терміном повернення 27.10.2021 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки від 27 жовтня 2006 року. В іпотеку надано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 144,9 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. який розташований за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 378 750 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 06.12.2011 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 144,9 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. який розташований за адресою: смт Антонівка, вул. Колодязна, буд. 5 в м. Херсоні, що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HECFGK00001709 від 27.10.2006 року, укладеним між сторонами, в сумі 58 683,83 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить суму в розмірі 467 845,10 грн з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншими особами - покупцями, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки. Крім того, вказаним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 06.12.2011 року було виселено [PERSON], який зареєстрований та проживав у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Херсона. Вказане рішення суду від 06.12.2011 року набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Положеннями ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вказані вимоги закону були виконані Позивачем, про що свідчать лист-вимога на ім'я відповідачів та корінець про отримання поштового повідомлення від 22.05.2014 року, та лист-вимога № 30.1.0.0/2-971 від 13.05.2014 року та корінець про отримання поштового повідомлення від 26.05.2014 року. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанням своїм майном. Тому суд вважає позов ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення [PERSON], [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] правомірним та таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з позову та матеріалів, доданих до нього, права власності на будинок [ADDRESS] чи будь-яку його частину ні [PERSON], ні [PERSON], ні її неповнолітня донька [PERSON] не мали. Крім того, суд вважає, що оскільки власник будинку - [PERSON] позбавлений права власності на вище вказаний житловий будинок і втратив право користування зазначеним вище житловим будинком на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 06.12.2011 року, члени його сім'ї, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також втратили право користування цим житлом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково, оскільки рішення про виселення [PERSON] було прийнято ще на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 06.12.2011 року.

Outcome: partial