Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

ПАТ «Альфа Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведобанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2301/0708/88-1044 від 11 липня 2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведобанк» (правонаступником ПАТ «Сведобанк») та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа Банк». На даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитними договором належать ПАТ «Альфа Банк». 11 липня 2008 року ВАТ «Сведобанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №2301/0708/88-1044, згідно якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 50\~000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього. Банк свої зобовязання виконав, надав кредит в розмірі передбаченому в договорі. Відповідач у порушення вимог договору свої зобовязання не виконав, в результаті чого станом на 15 лютого 2017 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 8\~717 дол. США; за відсотками - 414,37 дол. США. 11 липня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 2301/0708/88-1044-Р. Відповідно до умов договору поруки п.1 відповідач [PERSON], як поручитель поручається за виконання [PERSON] обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі цього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки п.2 відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за основним договором. 20 лютого 2017 року позичальнику та поручителю було направлено вимогу про врегулювання спору, про те, станом на дату позовної заяви, вказана вимога виконана не була. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином згідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. А тому просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ Альфа Банк заборгованість за кредитним договором №2301/0708/88-1044 від 11 липня 2008 року за кредитом - 8\~717 дол. США; за відсотками - 414,37 дол. США та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог, а саме заборгованість за кредитним договором в сумі 8\~136 дол. США, з яких 8028,07 дол. США борг за тілом кредиту, 108,52 дол. США борг за відсотками, просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив що дійсно має заборгованість в сумі 7381,37 доларів США, оскільки за час розгляду справи ним була сплачена заборгованість в сумі 7381,37 доларів США. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведобанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2301/0708/88-1044 від 11 липня 2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведобанк» (правонаступником ПАТ «Сведобанк») та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа Банк». На даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитними договором належать ПАТ «Альфа Банк». 11 липня 2008 року ВАТ «Сведобанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №2301/0708/88-1044. Відповідно до п.1.1 договору Банк зобов»язується надати відповідачу кредит у розмірі 50\~000, 00 дол. США, а відповідач зобов»язується на строк з 11 липня 2008 року по 10 липня 2018 року повернути наданий кредит та сплатити процентів за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього. Відповідно до листа № 13-210/7871-22612 від 07 грудня 2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Проо систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до п.1.3 договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 11,9 річних за весь строк фактичного користування кредитом. Однак, у встановлений у договорі строк відповідач не здійснював погашення кредиту та сплати відсотків. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором №2301/0708/88-1044 від 11 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведобанк») та [PERSON] був укладений договір поруки № 2301/0708/88-1044-Р від 11 липня 2008 року, відповідно до умов якого, поручитель зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі. Згідно з п.1 договору поруки поручитель зобовязується відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих банком позичальник. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст.\~1046,\~1054 ЦК України\~кредитний договір є укладеним з моменту передавання грошей. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином згідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 10 листопада 2017 року заборгованість [PERSON], [PERSON] за кредитним договором №2301/0708/88-1044 становить 8136,59 доларів США (8\~028,07 доларів США заборгованість за кредитом та 108,52 доларів США заборгованість за відсотками). Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд враховує, що відповідачем за час розгляду справи було частково погашено заборгованість за кредитним договором в сумі 1750 доларів США. Так, 21 червня 2017 року позивачем сплачено 1000 дол. США (квитанція №112929 від 21 червня 2017 року), 30 серпня 2017 року сплачено 250 дол. США (квитанції № 13912 та № 13935 від 30 серпня 2017 року), 5 жовтня 2017 року сплачено 250 дол. США (квитанція №108550 від 5 жовтня 2017 року), 9 листопада 2017 року сплачено 250 дол. США. (квитанції № 153801 та № 1153884 від 9 листопада 2017 року). Отже, заборгованість позивачів перед відповідачем становить 7381,37 доларів США (9131,37 доларів США 1750 доларів США ), яка підлягає стягненню в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів, з кожного на користь позивача слід стягнути по 1847 грн. 50 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial