Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Новомосковський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державне підприємство «Новомосковське лісове господарство», про визнання права власності, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування майна із чужого незаконного володіння. 04.06.2014 року Новомосковський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з уточненим позовом до [PERSON], треті особи: Держане підприємство «Новомосковське лісове господарство», Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковське міськрайонне управління юстиції в особі Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, в якому просить визнати недійсним державний акт, серії ЯЛ № 061638, виданий на ім'я [PERSON], на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер - 1223285000:02:006:0493, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-10-126-01631; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на цю земельну ділянку; та витребувати її з незаконного володіння шляхом зобов'язання [PERSON] повернути земельну ділянку протягом 15 днів після набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Новомосковським міжрайонним прокурором Дніпропетровської області проведено перевірку в результаті якої встановлено, що управлінням Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області (раніше відділ Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області), без проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погодженої документації із землеустрою, видано [PERSON] завідомо неправдивий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 061638, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 01-10-126-01631, внаслідок чого незаконно вилучено та передано у власність останнього земельну ділянку державного лісового фонду загальною площею 0,2500 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка перебувала у постійному користування Державного підприємства «Новомосковське лісове господарство». Позивач також зазначає, що згідно акту перевірки від 31 липня 2013 року встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], знаходиться за межами населеного пункту с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області , в межах 40 кварталу ДП «Новомосковське лісове господарство», у відповідності до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, розроблених у 2004 році Київською лісовпорядною експедицією ВО «Укрдержлісгоспроект», перебувала у постійному користуванні Державного підприємства «Новомосковське лісове господарство». У відповідності до ч.4 ст. 122, ч.6 ст. 149 ЗК України (в редакції від 12 жовтня 2010 року), п.5 ч.1 ст. 31, ч.1 ст. 57 ЛК України (в редакції від 31 липня 2009 року), повноваження по вилученню земель лісового фонду площею до 1 га. із постійного користування ДП «Новомосковське лісове господарство» та подальше надання їх у приватну власність громадян із зміною цільового призначення, були виключною компетенцією Дніпропетровської обласної адміністрації. 22 жовтня 2010 року Відділом Держкомзему в Новомосковському районі видано [PERSON] Державний акт серія ЯЛ № 061638 на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га., розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 1223285000:02:006:0493, на підставі рішення Орлівщинської сільської ради від 25 грудня 2012 року, який 21 травня 2010 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-10-126-01631. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивач зазначив, що Державний акт видано з порушенням вимог законодавства, оскільки, спірна земельна ділянка належить до земель державного лісового фонду і в порядку, визначеному ч.2 ст. 149 ЗК України ( в редакції від 12 жовтня 2010 року) у постійного землекористувача - ДП «Новомосковське лісове господарство», не вилучалася. Відповідач, отримавши у власність спірну земельну ділянку, з заявою до органів державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність не звертався, дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки не розроблявся, не погоджувався та не був затверджений. В ході перевірки позивачем також встановлено, що питання про надання у власність відповідачу спірної земельної ділянки на 26 сесії V скликання Орлівщинської сільської ради не розглядалось, а рішенням Орлівщинської сільської ради № 10-26/V від 25 грудня 2009 року, на підставі якого видано державний акт, затверджено договори сільської ради з ПП «Орлівщинський комунальник» щодо збору та вивозці твердих відходів, та жодного відношення до земельної ділянки не має. Передачею земельної ділянки у власність відповідачу, фактично, змінене цільове призначення земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови, при цьому, в порушення ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 31 липня 2010 року, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (в редакції 10 грудня 2009 року), проект землеустрою щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки лісового фонду не розроблявся, не погоджувався та державну землевпорядну експертизу в органах Держкомзему не проходив. У відповідності до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, захист прав на земельні ділянки здійснюється, у тому числі шляхом визнання права. Згідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, в зв'язку з чим, земельна ділянка повинна бути повернута у власність держави. У зв'язку з вищенаведеним прокурор в інтересах держави звернувся з даним позовом до суду для захисту порушених прав власника земельної ділянки. В судове засідання позивач не з'явився, прокурор Плоха Л.І. надала суду заяву в якій просила справу розглянути в свою відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в інтересах якого заявлений позов Новомосковським міжрайонним прокурором Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду пояснення, при цьому просив суд розглядати справу без його участі, задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, згідно заяви, наданої до суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області. Представник третьої особи ДП «Новомосковське лісове господарство» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини суду не відомі. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. У відповідності до п.2 ст. 121 Конституції України, та п.2 ст.5 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що прокурор має право на звернення до суду з позовом в інтересах Держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Судом встановлено, що 22 жовтня 2010 року Відділом Держкомзему в Новомосковському районі видано [PERSON] Державний акт, серія ЯЛ № 061638 на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га., розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 1223285000:02:006:0493, на підставі рішення Орлівщинської сільської ради від 25 грудня 2009 року, який 21 травня 2010 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-10-126-01631. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.5). Перевіркою, проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], знаходиться за межами населеного пункту - с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, в межах 40 кварталу ДП «Новомосковське лісове господарство», у відповідності до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, розроблених у 2004 році Київською лісовпорядною експедицією ВО «Укрдержлісгоспроект», перебувала у постійному користуванні Державного підприємства «Новомосковське лісове господарство» (а.с.14). У відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (в редакції від 31 липня 2009 року, які діяли на час виникнення правовідносин), передбачено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Таким чином, суд приходить до переконання, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою лісового фонду, яка перебуває у власності держави, у постійному користуванні Державного підприємства «Новомосковське лісове господарство». У відповідності до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У відповідності до ст.ст. 80,84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі крім земель комунальної та приватної власності. Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (в редакції від 12 жовтня 2010 року) визначено, щодо розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. У відповідності до ч. 4 ст. 122 ЗК України (в редакції 12 жовтня 2010 року) до повноважень обласних державних адміністрацій належить розпорядження земельними ділянками державної власності на їх території у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб. Також, пунктом 5 ч.1 ст. 31 Лісового кодексу України (в редакції від 31 липня 2009 року) визначено, що до повноважень обласних державних адміністрацій належить передача у власність, надання в користування для не лісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, та припинення права користування ними. В зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до переконання, що на час виникнення спірних правовідносин, повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою відносилися до компетенції Дніпропетровської обласної державної адміністрації. У відповідності до ч.4 ст. 122, ч.6 ст. 149 ЗК України (в редакції від 12 жовтня 2010 року), п.5 ч.1 ст. 31, ч.1 ст. 57 ЛК України (в редакції від 31 липня 2009 року), повноваження по вилученню земель лісового фонду площею до 1 га із постійного користування ДП «Новомосковське лісове господарство» та подальше надання їх у приватну власність громадян із зміною цільового призначення були виключною компетенцією Дніпропетровської обласної адміністрації. Судом встановлено, що Державний акт серія ЯЛ № 061638 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га., розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 1223285000:02:006:0493, був виданий без проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погодженої документації із землеустрою, в зв'язку з чим, були порушені вимоги ч. ч. 6-10 ст. 118 ЗК України. Згідно до ст.116 ЗК України, (в редакції від 12 жовтня 2010 року), громадяни та юридичні особи набувають права власності із земель державної власності за рішенням органів виконавчої влади, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. В державному акті на право власності на земельну ділянку є посилання на те, що земельна ділянка передається у власність на підставі рішення Орлівщинської сільської ради № 10-26від 25 грудня 2009 року (а.с.5). Однак, як видно з матеріалів справи, рішення зазначеної ради № 10-26від 25 грудня 2009 року є рішенням про затвердження договорів з ПП «Орлівщинський комунальник» щодо збору та вивозу твердих відходів, в якому відсутні посилання на передачу земельної ділянки у власність (а.с.6). Як зазначалося вище, спірна земельна ділянка є земельною ділянкою лісового фонду. Згідно до відомостей Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 061638, земельна ділянка передана у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (а.с.5). Отже, судом встановлено, що цільове призначення спірної земельної ділянки змінене. У відповідності до ч.2 ст. 30 ЗК України (в редакції від 12 жовтня 2010 року), ч.2 ст. 57 ЛК України (в редакції від 31 липня 2009 року), ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 31 липня 2010 року), Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004 року (в редакції від 26 травня 2004 року), зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, на підставі проектів землеустрою щодо їх відведення. Судом встановлено, що компетентним органом рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки не виносилося. Пунктом 8 Постанови Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами, внесеними Постановою Верховного Суду України № 2 від 19 березня 2010 року зазначається, що передбачений такий спосіб захисту, як визнання недійсним документу, виданого на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимоги прокурора щодо визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки [PERSON] безпідставно став власником земельної ділянки, вимоги прокурора в частині зобов'язання [PERSON] повернути державі земельну ділянку також є обґрунтованими. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного

Outcome: approved