Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] вартості виконаних робіт у розмірі 4384,38 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 березня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 220313-5Х2.2/18 на виконання робіт (надалі - Договір). Відповідно до умов п. 1.1 Договору позивач - за договором виконавець - прийняв на себе зобов'язання з виконання робіт із заміни лінійного роз'єднувача 6 кВ № 410 на ПЛ - 6 кВ ТП - 292 - Р 407. Згідно з пунктом 1.3 Договору відповідач прийняв на себе обов'язок щодо прийняття та оплати виконаних робіт. Ціна Договору згідно з п. 3.2 склала 4384,38 гривень. Пунктом 2.2.1 Договору сторони погодили наступний порядок оплати: відповідач здійснює передплату з моменту подання заявки для закупки необхідних матеріалів. Відповідна заявка була спрямована до головного підприємства 15.04.2013 року. На виконання умов Договору позивачем були виконані всі роботи, про що свідчить акт прийомки виконаних робіт за березень 2013 року, проте відповідачем оплату проведених робіт не здійснено, що стало підставою для звернення до суду з позовними вимогами. Пунктом 5.1 Договору визначено, що у разі допущення порушення однією зі сторін прийнятих на себе зобов'язань, винна сторона сплачує пеню у розмірі 5% від несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, тому просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 394,11 гривень. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 10 грудня 2013 року індекс інфляції складає 30,75 гривень, три відсотки річних складають 86,13 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. Представник позивача Кабанова Л.О. у судовому засіданні повністю підтримала зміст позовної заяви та суду пояснила, що відповідачем [PERSON] було отримано технічні умови на приєднання електроустановок до електричних мереж з переліком робіт, які необхідно виконати для створення технічної можливості споживати електроенергію. Технічні умови відповідачем не оскаржувались. Замість того він 22 березня 2013 року уклав з енергопостачальником (ліцензованою організацією) договір про виконання робіт із заміни лінійного роз'єднувача, а 17 квітня 2013 року сплатив вартість цих робіт. Проте, у зв'язку з невірним зазначенням банківських реквізитів сплачені грошові кошти було відповідачу повернуто. Позивач належним чином виконав всі свої зобов'язання за договором про виконання робіт, про що свідчить підписання акту приймання - передавання виконаних робіт, а також наступні дії, пов'язані з підключенням електроустановки помешкання відповідача до електромережі. Просила суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вартість виконаних робіт за договором 4384,38 гривень, пеню 394,11 гривень, індекс інфляції 30,75 гривень, три відсотки річних 86,13 гривень та судові витрати 229,40 гривень. На підтвердження своїх вимог позивачем надано копії вказаного договору, локального кошторису, кошторисного розрахунку протоколу договірної ціни, копію акту приймання - передавання виконаних робіт, заявки на придбання обладнання, акту встановлення засобів обліку електричної енергії, акту допуску електроустановки споживача до підключення до електромережі, паспорту трифазної електроустановки, договору про користування електричною енергією, технічних умов та довідки про їх виконання, квитанцій про сплату вартості виконаних робіт. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що у матеріалах справи відсутні докази виконання та передавання йому виконаних робіт за договором. Акт про виконання робіт він не підписував, однак був присутній при складанні довідки про виконання технічних умов, погодився з даною довідкою, в подальшому підключив свій будинок до електромереж та безперешкодно користується електромережами. Він дійсно сплатив передбачену у договорі суму у розмірі 4384,38 гривень за виконання робіт, однак помилково визначив реквізити Банку, та ці гроші йому було повернуті. Також на підтвердження своєї позиції надав копію звернення з запитом про сплату вартості виконання робіт по заміні лінійного роз'єднувача та відповіді на нього. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 24 липня 2012 року за № 26-08/ИС-1104-09 було отримано технічні умови на приєднання до електричних мереж електроустановок для населення стосовно належного йому домоволодіння [ADDRESS] (надалі - Технічні умови). 22 серпня 2012 року листом № 36/2636 головний інженер енергозбуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» погодив однолінійну схему зовнішнього електрозабезпечення житлового будинку відповідача. Дані обставини відповідачм не оспорювалися( а.с.56). Технічні умови - це перелік вимог енергопостачальника, які необхідно вчинити з електромережами, для надання можливості споживачу користуватися електричною енергією у конкретній точці приєднання. Пунктом 5.2 Технічних умов передбачено, що для створення технічної можливості живити струмом будинок № 155 [PERSON], розташований у м. Маріуполі, мікрорайон «Бригантина», та надати йому запитану потужність 8 кВт на повітряній лінії 6 кВ приєднання «ТП - 292 - Р 407» необхідно здійснити заміну лінійного роз'єднувача 410. 20 серпня 2012 року відповідач [PERSON] звернувся до директора Приазовських електричних мереж Войтенко І.М. із запитом щодо надання роз'яснень за чий рахунок має бути здійснено заміну лінійного роз'єднувача 410. Відповіддю 09/2519 від 24 жовтня 2012 року відповідача було повідомлено, що замовник має право самостійно виконати заміну лінійного роз'єднувача за умови наявності ліцензії на виконання подібного виду робіт. Більше відповідач ані до позивача, ані до будь - яких інших контролюючих органів не звертався. Технічні умови не скасовувались. 22 березня 2013 року між сторонами по справі було укладено договір № 220313-5Х2.2/18 на виконання робіт (надалі - Договір) ( а.с.43). Відповідно до умов п. 1.1 Договору позивач - за договором виконавець - прийняв на себе зобов'язання з виконання робіт із заміни лінійного роз'єднувача 6 кВ № 410 на ПЛ - 6 кВ ТП - 292 - Р 407( а.с.43). Згідно з пунктом 1.3 Договору відповідач прийняв на себе обов'язок щодо прийняття та оплати виконаних робіт. Ціна Договору згідно з п. 3.2 склала 4384,38 гривень. Пунктом 2.2.1 Договору сторони погодили наступний порядок оплати: відповідач здійснює передплату з моменту подання заявки для закупки необхідних матеріалів. Відповідна заявка була спрямована до головного підприємства 15.04.2013 року. Двома квитанціями № 2154.544.1 від 18.04.2013 року на суму 4121,81 гривень та № 2154.544.3 від 18.04.2013 року на суму 262,57 гривень вартість робіт за Договором відповідачем була фактично сплачена. Квитанції з відмітками банку про перерахування грошових коштів було надано відповідачем позивачеві, що надало змогу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» розпочати виконання робіт та вчасно їх закінчити. У подальшому у зв'язку із помилкою у банківських реквізитах грошові кошти було повернуто відповідачеві банком, цей факт сторонами по справі не оспорювався. Таким чином, на дату подання позову заборгованість відповідача за виконані підрядні роботи складає 4384,38 гривень. Після виконання всіх технічних робіт для створення можливості підключення до електромережі будинку відповідача згідно із Технічними умовами 23 квітня 2013 року відповідач подав енергопостачальнику заяву про оформлення особового рахунку, а 26 квітня 2013 року [PERSON] на адресу позивача було подано заяву про прийняття трифазного лічильника до експлуатації та надано довідку № 134 від 23 квітня 2013 року про виконання Технічних умов, яка складалася в присутності відповідача. Дані обставини відповідачем не оспорювалися (а.с.60). 11 червня 2013 року згідно з актом № 0316622 за адресою розташування будинку відповідача було встановлено та підключено електролічильник, того ж дня з [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 151-318. Проте, в судовому засіданні відповідач заявив, що жодних робіт він не приймав і актів прийняття виконаних робіт не підписував. Статтею 526 ЦК України встановлено обов'язок учасників правовідносин належним чином виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч.1 ст. 843 ЦК України ціна за договором підряду це грошова сума, що підлягає сплаті за результати роботи підрядника. Ціна може встановлюватись у договорі у вигляді обумовленої сторонами грошової суми або містити способи її визначення. Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи. Суду не було надано зауважень з боку відповідача щодо претензій по виконаним позивачем роботам за спірним договором. З урахуванням вищенаведених норм права суд приходить до висновку що відповідач повинен нести цивільну відповідальність перед позивачем у вигляді оплати виконаних робіт у розмірі 4384,38 гривень, та дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки як з боку позивача так і з боку відповідача були виконані всі умови укладеного договору, позивач виконав всі роботи по встановленню лінійного роз'єднувача, а відповідачем було здійснено оплату за виконання цих робіт, однак останній помилково вказав не ті реквізити Банку, про що він стверджував у судовому засіданні, що свідчить про те, що відповідач визнав умови договору, та здійснив виконання умов даного договору, сплативши гроші у розмірі 4384,38 гривень, погодився з довідкою про виконання технічних умов, які виконавець-позивач зобов'язався виконати у п.1.1.Договору та здійснив всі прослідуючи дії для підключення свого будинку до енергомереж, якими користується по теперішній час безперешкодно, про що він заявив у судовому засіданні. При цьому суд вважає, що відсутність оригіналу акту про виконання робіт, який було загублено при виконанні ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя про проведення почеркознавчої експертизи по даній цивільній справі для вирішення питання, «Чи вчинено підпис на наявному у справі акті приймання виконаних робіт за березень 2013 року відповідачем [PERSON]?», проведення якої було доручено судовим експертам Донецького науково - дослідного інституту судових експертиз, внаслідок захоплення приміщень інституту, розташованих за адресою: м.Донецьк, вул.Дубравна, 1 - б на початку вересня 2014 року незаконними збройними формуваннями та перебуванні їх під контролем бойовиків, керівництво інституту доступу до архіву та до канцелярії не мало, про що було повідомлено листом Донецького науково - дослідного інституту судових експертиз № 272/01-03 від 16 листопада 2015 року, не є підставою для відмови у задоволені позову, оскільки вищезазначені матеріали справи та дії відповідача свідчать про належне виконання умов договору позивачем, що тягне за собою виконання умов договору з боку відповідача, які не були виконані останнім після повернення йому сплачених грошей на помилково визначені реквізити Банком та підключення його будинку до електромереж. Відповідно до ст.ст. 610 - 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши арифметичний розрахунок трьох відсотків річних суд визнає його арифметично вірним. З огляду на що, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми трьох відсотків у сумі 86,13 гривень, нарахованих на суму боргу 4384,38 за період з 15.04.2013 року по 10.12.2013 року підлягають задоволенню. Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за період з квітня 2013 року по листопад 2013 року у сумі 30,75 гривень суд також визнає його арифметично вірним, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 30,75 гривень, нарахованих на суму боргу 4384,38 гривень. Пунктом 5.1 Договору визначено, що у разі допущення порушення однією зі сторін прийнятих на себе зобов'язань, винна сторона сплачує пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Оскільки даний договір укладений та підписаний відповідачем, з умовами якого він погодився, про що він заявляв у судовому засіданні, в тому числі і з умовами п.5.1 Договору, суд перевіривши арифметичний розрахунок пені, визнає його арифметично вірним, задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення пені у сумі 394,11 гривень, нарахованих на суму боргу 4384,38 за період з 15.04.2013року по 10.12.2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» судовий збір у розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved