Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Направленою заявою позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений нею з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що на момент смерті батька постійно проживала на території Російської Федерації, протягом січня-лютого 2021 року хворіла та перебувала на лікарняних, а також у зв`язку з обмеженнями, введеними через пандемію Covid-19. У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, якою розгляд справи просив проводити без його участі за наявними в справі матеріалами. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Останній був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00024551200 від 13.11.2019 року (а.с. 12-13, 15). За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, розташована в с. Корчак Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер 1822083800:03:001:0508 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №109488 від 7.05.2012 року (а.с. 20-21). Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стражник Т.О. від 26.08.2021 року №637/02-17 нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне померлому [INFO] [PERSON] , не може бути вчинено у зв`язку із відсутністю документальних доказів, які свідчать про факт прийняття спадщини в строки, встановлені чинним законодавством (а.с. 25-26). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (а.с. 24). Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає їй прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. В той же час, строк, який просить надати позивач для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, є необґрунтовано завеликий та має бути зменшений до трьох місяців. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 908, 00 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обов`язкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial