Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 21.05.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , утримання - аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно з дня подачі позову до трьох річного віку дитини. Свій позов позивач мотивує тим, що приблизно з 2018 року проживала в цивільному шлюбі з громадянином [PERSON] в с. Іскрене, Шполянського району, Черкаської області. Під час спільного проживання у сторін народився син - [PERSON] . Спільне проживання з відповідачем сторони припинили. Позивач проживає разом з дитиною та ніде не працює, тому не має коштів на своє утримання. Між сторонами не досягнуто домовленості про спосіб виконання обов`язків відповідачем по утриманню позивача, тому позивач змушена звернутися до суду. Відповідач надав до суду відзив, в якому вказав, що добровільно надав допомогу на утримання сину в міру своїх можливостей. Відповідач не має офіційного місця роботи, заробляє тимчасовими підробітками, періодично їздить на заробітки в республіку Польща. Однак наразі це неможливо у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з COVID-19. Наказ Шполянського районного суду Черкаської області від 29.05.2020 про стягнення аліментів на користь [PERSON] став несподіванкою для відповідача, оскільки він надав кошти добровільно. До того ж через відсутність офіційного працевлаштування у виконавчій службі нараховують аліменти на сина, виходячи з середньої заробітної плати регіону, що становить 100% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і є більшим від визначеної судовим наказом суми. До того ж, на думку відповідача, проживання однією сім`єю жінки та чоловіку без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.05.2020 було відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.07.2020 було здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує повністю. Відповідач та його представник в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечували з підстав , викладених у відзиві. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. У суді встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено відповідний актовий запис 07.11.2019 за №112. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 07.11.2019 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. (а.с.3). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 12.05.2020 №166, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON] . [PERSON] не працює, здійснює догляд за дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки № 674, виданої Іваничівською районною філією Волинського обласного центру зайнятості 05.10.2020, [PERSON] в період з 01.09.2020 по 30.09.2020 не перебував на обліку в Державній службі зайнятості (а.с. 70). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 02.10.2020 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с. 68). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Отже, доведеність батьківства відповідача стосовно народженої від нього позивачем дитини породжує обов`язок останнього з її утримання, а також з утримання матері дитини, оскільки вона не має самостійного доходу та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не заперечує проти того, що [PERSON] є його сином. До того ж зазначає, що він добровільно надавав допомогу на його утримання. Тому доводи відповідача про те, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіку без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя є хибними. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч.ч. 8-10 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч.2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч.2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. До того ж при встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19). Згідно з ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як встановлено судом сторони перебували у фактичних сімейно-шлюбних відносинах, від яких [INFO] народився син - [PERSON] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] фактично проживає з матір`ю, яка ніде не працює та здійснює догляд за дитиною, що підтверджується довідкою з місця проживання. Водночас, як зазначає позивач, належної фінансової допомоги на теперішній час відповідач позивачу не надає. Разом з тим суд приймає до уваги те, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 02.10.2020 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. Однак суд зазначає, що відсутність доходів у відповідача має тимчасовий характер, водночас відповідач є здоровою, працездатною особою, яка не має на утриманні інших осіб. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен утримувати матір його дитини в період вагітності та в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Згідно з ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки позов задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене та на підставі, ст.51 Конституції України, ст.ст. 7, 75, 77, 80, 84, 91 СК України, ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.5 Закону України «Про судовий збір»

Outcome: partial