Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-29522-050811, згідно з яким останньому було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт на рахунку в сумі 8 000,00 грн. Відповідач порушив умови договору щодо погашення сум заборгованості, тому станом на 08.11.2014 року сума заборгованості складає 11 070,21 грн. та складається з: тіла кредиту - 5 965,76 грн., простроченого тіла кредиту: 1 636,58 грн., заборгованості за комісіями - 3 467,87 грн. Дану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглянути справу у його відсутність. Вимоги позову підтримав повністю. Не заперечив щодо винесення судом заочного рішення суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток (а.с.22,23). Причини неявки суду не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано, позов не оспорено. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №003-29522-050811, згідно якого банк зобов`язався здійснити кредитування [PERSON], шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000,00 грн., та на день укладання договору встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 8 000,00 грн., а [PERSON] зобов`язався використати кредит в межах ліміту, здійснити оплату вартості послуг банку та погасити суми заборгованості, процентів, за кредитною лінією за тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с.5-8). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору банк, відповідно до наданого клієнту пакету документів, а також згідно вимогам банку та чинного законодавства України, відкриває клієнту поточний рахунок з використання платіжної картки [NUMBER] в національній валюті України - гривні, далі рахунок, випускає та/або надає в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи. Згідно п. 3.6 вказаного договору клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Відповідно п.п.5.1, 5.2 даного кредитного договору з підписанням цього договору клієнт засвідчує, що ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору. Даний договір набирає чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати гроші кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання. Станом на 08.11.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 11 070,21 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.3) складається із: тіла кредиту - 5 965,76 грн., простроченого тіла кредиту - 1 636,58 грн., заборгованості за комісіями - 3 467,87 грн. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, сума заборгованості підлягає стягненню з нього на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, підтверджена фінансовим документом в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved