Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

ПАТ КБ «Правекс банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 12319-003/07 Р від 16 березня 20007 року в розмірі 19 743 гривні та судові витрати. Сторони належним чином повідомлені про дату, час,місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, не заперечував проти заочного розгляду справи, в разі повторної неявки відповідача. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час, місце проведення судового засідання, шляхом неодноразової публікації оголошень про виклик до суду, направлення судових повісток за місцем реєстрації, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини З матеріалів справи судом встановлено, що 16 березня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 12319-003/07Р, відповідно до якого банк надав кредит Позичальнику у національній валюті у розмірі 35 505 гривень строком до 16 березня 2014 року (а.с.10-16). За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника перед банком за кредитними договорами в повному обсязі не погашена. Умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки. Згідно з п.1.2.Кредитного договору кредит надається позичальником строком до 16 березня 2014 року зі сплатою 16,99 відсотків річних. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Кредитного договору позивальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом щомісяця, до 10 числа наступного місяця включно відповідно до Графіку погашення кредиту, встановленого в Додатку до даного Договору. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків,а також у момент повернення кредиту,зазначений уп.1.2.даного Договору. Згідно п. 20.1 Договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами Позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсотком ставки, зазначеної у п.1.2 Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Сторонами договору погоджено умови, порядок строки виконання зобов'язань. Позивач, як кредитор, прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі, видавши позичальнику кредитну платіжну картку з визначеним лімітом кредитних коштів. Проте, з боку Відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань за Договором. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі основної суми кредиту, проте заборгованість перед Банком за Кредитними договорами в повному обсязі не погашена. Згідно розрахунку заборгованості станом на 16 лютого 2016 року за позичальником обліковується заборгованість по сплаті основної суми кредиту за Кредитним договором у розмірі 19743 гривні: заборгованість за кредитом - 5468,70 грн., по відсотках - 967,31 грн., по пені за несвоєчасне сплачення кредиту - 12 165,05, пеня за несвоєчасне сплачення відсотків - 1 141,55 грн. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статей 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення божником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Уклавши з ПАТ КБ «Правексбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Як вбачається зі ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема договори та інші правочини. На підставі ст.ст. 1049,1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Вказана сума заборгованості відповідачем по справі до теперішнього часу позивачу не сплачена, заперечень від відповідача щодо задоволення позовних вимог не надійшло. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання щодо судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved