Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 03.05.2012 року уклало з відповідачем договір № R53100250001B, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» видав [PERSON] кредит у розмірі 48500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32 % річних. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 22.07.2014 року в розмірі 210284 грн. 73 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № R53100250001B від 03.05.2012 року у розмірі 210284 грн. 73 коп. Представник позивача, Степко Д.В. який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений (оголошення в пресі) про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № R53100250001B від 03.05.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» надав [PERSON] кредит у сумі 48500 грн. 00 коп. шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок, на строк до 03.05.2015 року, зі сплатою за користування кредитом 32 % річних, цільове використання кредиту - на споживчі цілі (а.с. 8-11). Меморіальний ордер № 62255 від 03.05.2012 року вказує, що ПАТ «ВТБ Банк» надав кредит [PERSON] згідно кредитного договору № R53100250001B від 03.05.2012 року, шляхом перерахування на картковий рахунок 26253000896534 (а.с. 14). Згідно розрахунку суми заборгованості та додатків до розрахунку суми заборгованості №1, № 2, № 3 за кредитним договором № R53100250001B від 03.05.2012 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ВТБ Банк» станом на 22.07.2014 року становить 210284 грн. 73 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 52750 грн. 69 коп.; заборгованість за процентами з врахуванням 3% річних в сумі 39295 грн. 76 коп.; заборгованість з пені в сумі 118238 грн. 28 коп. (а.с. 4-7). Зміст претензії № 2674/700-2 від 30.11.2012 року, адресованих ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором R53100250001B від 03.05.2012 року вказує, що позичальнику було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору (а. с. 16). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved