Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії . Мотивує позов тим, що відповідач є співвласником нежитлового приміщення загальною площею 72,9кв.м (бувша квартира [ADDRESS] . Приміщення не має окремого теплового вводу і забезпечується опаленням єдиною з житловим будинком системою централізованого опалення. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надає послуги з теплопостачання вказаного будинку. Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об`єднує всі приміщення. 29.03.2019р. позивачем направлялося два примірники договору купівлі- продажу теплової енергії для опалення нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] , з проханням підписати та повернути один примірник, однак прохання відповідачем не виконано. Однак відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання, не звільняє особу від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію. Відповідач покладені зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання, належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість за період з жовтня 2020р. по квітень 2021р. в розмірі 6396,92грн., яку позивач і прохає стягнути з відповідача та судовий збір.. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити та застосувати положення ст. 142 ЦП України. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позов визнає в повному обсязі, прохає застосувати положення ст. 142 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що відповідач є співвласником нежитлового приміщення загальною площею 72,9кв.м (бувша квартира [ADDRESS] , згідно договору купівлі -продажу нежитлового приміщення від 19.03.2019р. Приміщення не має окремого теплового вводу і забезпечується опаленням єдиною з житловим будинком системою централізованого опалення. Позивач ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення для населення багатоквартирних будинків м. Лубни, в тому числі і приміщення належне відповідачу. 22.10.2015р. у вищезгаданому багатоквартирному житловому будинку установлено будинковий вузол обліку спожитої теплової енергії . Відповідно до ст.ст.319, 322 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Тягар утримання майна лежить на його власнику 29.03.2019 позивачем направлено на адресу відповідача два примірники договору купівлі-продажу теплової енергії від 26.03.2019 № 176Л для опалення нежитлового приміщення опалювальною площею 37,4 м. кв. за адресою [ADDRESS] , з проханням підписати та повернути в примірник, яке залишилося без відповіді. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно викладеної позиції Верховного Суду України у постанові від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13 «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі» Хоча між ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» і [PERSON] не укладено договору купівлі-продажу теплової енергії у письмовій формі, проте теплова енергія подавалась до спірного приміщення на підставі розпоряджень міського голови про початок та закінченя опалювального сезону 2020-2021 років. Розпорядженнями Лубенського міського голови від 19.10.2020 № 266р. та 14.04.2021 № 172р. період опалювального сезону 2020/21 років встановлено з 20 жовтня 2020 року до 15 квітня 2021 року . Обсяг теплової енергії спожитої на опалення приміщення у опалювальному сезоні 2020/21 років, обчислений згідно п.12 Правил надання послуг з централізован опалення, затверджених ПКМУ від 21.07.2005 № 630, за показаннями будинкового вузла обліку теплової енергії пропорційно опалюваної площі приміщення споживача, склав 3.182770 Гкал. Рішенням Полтавської обласної ради від 21.12.2018 № 981, яке набрало чинності 13.01.2019, встановлено тариф - 2009,86 грн. за 1 Гкал Згідно ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідач покладені зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання, належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість по оплаті фактично спожитої теплової енергії на опалення нежитлового приміщення по [ADDRESS] , за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, в розмірі 6396,92 грн. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачу, однак відповідачем належних та допустимих доказів оплати за використану нею теплову енергію не надано, а тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2270грн. (а.с.1), покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved