Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 листопада 2012 року між сторонами укладено договір № 19480/01-ДК про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти, згідно умов якого відповідач отримав 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 24,00 % річних на строк дії картки. Відповідно до п. 6.1.2 договору відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань, в зв'язку із чим виникла заборгованість в сумі 26 955,13 грн., яка складається із наступного: 14 968,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 965,48 грн. - заборгованість по процентам, 06,00 грн. - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 6 492,49 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 1 523,13 грн. - 3 % річних від суми заборгованості, і яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 30 листопада 2012 року укладено договір № 19480/01-ДК про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти, згідно умов якого відповідач отримав 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 24,00 % річних на строк дії картки. Відповідно до п. 6.1.2 договору відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, виписками по рахункам відповідача. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов'язання за кредитним договором, і він має заборгованість в сумі 26 955,13 грн., яка складається із наступного: - 14 968,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, - 3 965,48 грн. - заборгованість по процентам, - 06,00 грн. - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, - 6 492,49 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, - 1 523,13 грн. - 3 % річних від суми заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З положень ч. 2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні було встановлено, що зобов'язання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 26 955,13 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921 грн. (платіжне доручення від 21 січня 2019 року).

Outcome: approved