Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своє малолітньої дитини, не цікавиться її здоров'ям та фізичним розвитком, не виявляє турботи та уваги, матеріально не забезпечує, а також стягнення аліментів на користь Миколаївського обласного будинку дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є одинокою матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. 23.09.2013 року відповідач покинула свою дитину в МДЛ №2, про що було складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину, складеного 23.09.2013 року завідуючим відділенням дітей раннього віку ДМЛ №2 Сабановською О.О. і представником правоохоронних органів. Відомості про батьку дитини в актовому запису №3629 від 29.10.2013 року про народження [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідачка зареєструвала свою дочку - [PERSON] в органах ДРАЦС з метою отримання коштів на новонароджену дитину. Перевіркою умов проживання [PERSON] за адресою її реєстрації: [ADDRESS] встановлено, що житло знаходиться у непридатному стані для проживання: житло після пожежі, відсутнє вікно, вхідні двері, кімната порожня, відсутні меблі, будь-які речі, відсутні сходи, потрапити до кімнати можливе через сусідню квартиру, зі слів сусідка [PERSON] відповідачка протягом 10 років ів даній квартирі не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 20.09.2013 року служби у справах дітей адміністрації Заводського району. Таким чином, відповідачка злісно ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, не цікавиться її здоров'ям та фізичним розвитком, не виявляє турботи та уваги, матеріально не забезпечує. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 22.11.2013 року №1093 дитина [PERSON] влаштована до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається «що хоча національним органом надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків та дитини». Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та ч. 7, 8 ст. 7 СК України, суд при вирішенні будь яких питань щодо дітей повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням їх інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в часині позбавлення відповідача батьківських прав та необхідність їх задоволення, виходячи з інтересів дитини. Крім того, відповідно до ст. 166 ч.2 СК України, з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього [PERSON] на користь Миколаївського обласного будинку дитини, де на теперішній час знаходяться дитина. Згідно ст. 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у дитячому закладі, функції опікуна (піклувальника) щодо неї покладаються на адміністрацію цього закладу. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає можливим стягнути аліменти у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved