Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

ПАТ АБ «Південний» звернувся до суду з позовною заявою, яку надалі неодноразово вточняв, про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № В 17 від 26 січня 2006 року у розмірі 42783 долари 51 цент США та 862781 грн. 59 коп., посилаючись на невиконання відповідачами умов кредитного договору. Відповідачі у судовому засіданні заперечили протии позовної заяви, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності; необгрунтовано нарахував неустойку, штраф. Також відповідачі вважають, що з 24 березня 2014 року припинений термін нарахування процентів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 січня 2006 року між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] був укладений кредитний договір за № В 17, за яким кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 74000 доларів 00 центів США, зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 05 січня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, 26 січня 2006 року між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором за № В 17 від 26 січня 2006 року. Надалі між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] було укладено додаткову угоду від 02 лютого 2006 року до кредитного договору за № В 17 від 26 січня 2006 року, за умовами якої було змінено редакцію кредитного договору: у п. 2.2 кредитного договору змінено позичковий рахунок з 22136512066102 на новий 22330512066102; у п. 2.2 кредитного договору змінено рахунок для сплати відсотків за кредитом з 22181512066102 на новий 22385512066102. 30 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний) та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору за № В 17 від 26 січня 2006 року, за умовами якої сторони домовилися викласти кредитний договір у новій редакції, відповідно до якої збільшився розмір відсотків річних до 13%; кредитний договір доповнено п.п. 2.6, 2.7, 2.8, 3.2.11, 3.2.12, 3.3.5, 3.3.6, 4.5, 4.6, 5.1, 6.7, 6.8. 30 вересня 2008 року між Акціонерним банком «Південний» (на цей час Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний») та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки від 26 січня 2006 року, за якою сторони домовилися, що, відповідно до п. 1.1 додаткової угоди до кредитного договору за № В 17 від 26 січня 2006 року, збільшився розмір відсотків річних до 13%. 06 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору за № В 17 від 26 січня 2006 року, за умовами якої сторони домовилися викласти кредитний договір у новій редакції, відповідно до якої кредитний договір доповнено п.п. 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 3.2.13, 3.2.14, 3.2.15, 3.2.16, 3.2.17, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9, 6.9, 6.10, 6.11. 06 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки від 26 січня 2006 року, за умовами якої сторони домовилися викласти договір поруки у новій редакції, відповідно до якої договір поруки викладено у новій редакції. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Банк виконав свої зобовязання щодо надання позичальникові кредитних коштів, однак [PERSON] свої зобовязання з повернення кредиту не виконує, внаслідок чого, станом на 27 січня 2016 року у неї виникла заборгованість у загальній сумі 42783 (сорок дві тисячі сімсот вісімдесят три) долари 51 цент США, яка складається з: 34972 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот сімдесят два) долари 38 центів США - прострочена заборгованість за кредитом; 7484 (сім тисяч чотириста вісімдесят чотири) долари 72 центів США - прострочені проценти за користування кредитом; 326 (триста двадцять шість) долари 41 цент США - нараховані проценти за кредитом та 862781 (вісімсот шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. 59 коп., яка складається з: простроченої комісії у сумі 3408 (три тисячі чотириста вісім) грн. 00 коп. за період з 26 січня 2014 року по 27 січня 2016 року; 183007 (сто вісімдесят три тисячі сім) грн. 09 коп - пені за прострочення повернення кредиту; 679774 (шістсот сімдесят дев'ять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 50 коп. - штраф за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до листа № 0-78-8314 БТ від 17 березня 2014 року ПАТ Акціонерний банк «Південний» інформував [PERSON] про те, що у неї за кредитним договором № В 17 від 26 січня 2006 року є заборгованість перед банком за період з 2013 року. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ПАТ АБ «Південний» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] 24 березня 2015 року. Тобто, посилання відповідачів стосовно спливу позовної давності є безпідставними. Посилання відповідачів стосовно того, що позивач необгрунтовано нарахував неустойку, штраф та з 24 березня 2014 року слід було припинити термін нарахування процентів також є безпідставними. Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають в рівних частках судові витрати у розмірі по 7422 грн. 46 коп. з кожного.

Outcome: approved