Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 44/ОВ від 29.06.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 43000,00 грн. на термін до 28.06.2012 р. та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 24.07.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 58976,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 29185,84 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2667,49 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 23362,37 грн., штраф (фіксована частина) 1000,00 грн., штраф (процентна складова) 2760,78 грн. В забезпечення виконання зобовязань за договором № 44/ОВ між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за договором № 44/ОВ між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] Просить суд, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 58976,49 грн. за кредитним договором № 44/ОВ від 29.06.2011 року та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 44/ОВ від 29.06.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 43000,00 грн. на термін до 28.06.2012 р. та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 12-15 ). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Станом на 24.07.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 58976,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 29185,84 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2667,49 грн., пеня а несвоєчасність виконання зобовязань за договором 23362,37 грн., штраф (фіксована частина) 1000,00 грн., штраф (процентна складова) 2760,78 грн. (а.с. 5 ). В забезпечення виконання зобовязань за договором № 44/ОВ між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] (а.с. 18 ). Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за договором № 44/ОВ між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] (а.с. 17 ). Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] істотно порушили умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позов в частині стягнення заборгованості та процентів за користування кредитом слід задовольнити. Умовами зазначеного вище кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати штрафу у разі прострочення виконання зобовязання. Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем виконання зобовязання. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15. На думку суду, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу відповідно до договору: 1000,00 грн. штраф (фіксована частина), 2760,78 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 29185,84 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 2667,49 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 23362,37 грн., а всього 55215,71 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконали взяті на себе зобовязання за договором, а тому позов необхідно задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, відповідно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі в сумі 1290 грн. 12 коп., тобто з кожного по 430,04 грн. (55215,71 грн. /58976,49грн. х1378 грн.) На підставі наведеного та

Outcome: partial