Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА 1. 27 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (далі - ТОВ «Прості займи») згідно якої 25 квітня 2018 року в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача в електронній формі, яка згідно норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми, між ТОВ «Прості займи», яке є фінансовою установою, та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №180425-093815 на суму 2000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок. 25 квітня 2018 року кредитні кошти перераховані на банківську картку відповідача. 10 травня 2018 року термін платежу за договором настав, однак [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором і кошти не повернув. 14 травня 2018 року відповідач частково здійснив внесення коштів в рахунок погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним боргу і підтвердження своїх зобов`язань за кредитним договором. Станом на 13 квітня 2021 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Прості займи» становить 48116,24 грн., з них: сума кредиту - 2000,00 грн., проценти за користування кредитом - 42861,12 грн., пеня - 606,88 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 585,92 грн., три проценти річних від простроченої суми - 2062,32 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. 2. 12 жовтня 2021 року ТОВ «Прості займи» подало відповідь на відзив згідно якого просить аргументи [PERSON] щодо пропуску строку позовної давності, укладення договору в електронній формі відхилити, а позовні вимоги задовольнити. 3. Представник позивача подав суду клопотання і просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 4. 24 вересня 2021 року [PERSON] подав заперечення на позовну заяву і просить відмовити в задоволенні позову, адже позивач пропустив строк позовної давності - прострочення сплати коштів розпочалося з травня 2018 року і саме з цього часу по травень 2021 року ТОВ «Прості займи» знало про порушення ним, як позичальником, своїх зобов`язань, але правом на звернення до суду не скористалося, навмисне затягуючи строки для штучного та безпідставного збільшення суми заборгованості. До 10 травня 2018 року мав сплатити для ТОВ «Прості займи» кошти в сумі 2640,00 грн., але з об`єктивних підстав не зміг у вказаний строк вчасно сплатити кошти про що повідомив представників позивача з метою врегулювання договірних відносин, однак ніякої домовленості не було досягнуто і позивач розпочав нарахування відсотків. Позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 10 травня 2018 року, а після закінчення цього строку у ТОВ «Прості займи» відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Отже, відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 25 квітня 2018 року по 13 квітня 2021 року. 14 травня 2018 року на погашення заборгованості по кредиту сплатив 932,00 грн. Розрахунок збитків від інфляції визначено з урахуванням 43400,00 грн. відсотків за користування кредитом, які нараховані за період з 25 квітня 20189 року по 13 квітня 2021 року, однак їх слід визначати, виходячи із боргу за тілом кредиту в сумі 2000,00 грн. Просить розгляд справи проводити у його відсутність. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 5. 25 квітня 2018 року у режимі онлайн, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети для отримання кредиту на сайті ТОВ «Прості займи», між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №180425-093815 за умовами якого клієнт [PERSON] отримав кредит на особисті потреби у розмірі 2000,00 грн. строком на 16 днів - до 10 травня 2018 року, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти у розмірі 640,00 грн., зобов`язався при простроченні оплати за кредитом та процентам - сплатити проценти за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом - 25 квітня 2018 року. При виникненні заборгованості зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %, у порядку, що передбачені розділом 4 Умов надання та обслуговування кредитів, що розміщені на офіційному сайті pzaim.zp.ua. Клієнту пропонується фінансова послуга, а саме - короткостроковий кредит вартістю 40,00 грн. на день, що складає 730% річних (п. 3.1). У п. 4 заяви-анкети для отримання кредиту [PERSON] підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на сайті pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua належить лише йому, ні які інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві. Згідно з п. 5 цієї заяви-анкети всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua, є дійсними та наданими ним особисто. Всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто (п. 6). 6. Згідно Інформації щодо порядку (процедури) отримання кредиту та підписання електронних договорів користувач за допомогою мережі «Інтернет» реєструється на сайті ТОВ «Прості займи», подає відповідну заяву із зазначенням необхідної інформації, вказує бажану суму позики і термін, після цього таку заявку подає, а в подальшому отримує унікальний код на підтвердження оформлення позики через смс на свій мобільний номер який має ввести для підтвердження подачі заявки. Створена заявка проходить внутрішній алгоритм прийняття рішення про можливість видачі кредиту і в разі позитивного рішення про видачу позики, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою для підтвердження підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» і після цього система переводить клієнту на карту суму, зазначену в заявці, через платіжну систему за допомогою ТОВ «Вей Фор Пей». 7. У інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій містяться дані [PERSON] - його прізвище, ім`я та по батькові, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, дата народження, ідентифікаційний податковий номер, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, адреса місця проживання та реєстрації, сімейний стан, вид зайнятості, щомісячний дохід, місце роботи. У цій довідці також зазначено номер карткового рахунку на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, сума кредиту та строк кредитування. 8. 19 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей Фор Пей» (далі - ТОВ ФК «Вей Фор Пей») у листі на адресу ТОВ «Прості займи» підтвердило, що здійснило 25 квітня 2018 року переказ грошових коштів у сумі 2000,00 грн. на картку [NUMBER] , її власником є АТ «ПриватБанк». 9. 19 квітня 2021 року ТОВ ФК «Вей Фор Пей» у листі на адресу ТОВ «Прості займи» підтвердило, що отримало на його користь 14 травня 2018 року з картки [NUMBER] , власником якої є АТ «ПриватБанк», кошти в сумі 932,00 грн. ІV. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД І ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА а) щодо строку позовної давності 10. Згідно ч. 1 статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4). 11. Підставами для відмови в позові в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності є наступні факти: доведеність порушення цивільного права або інтересу, за захистом якого особа звернулася до суду, закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду, відсутність поважних причин його пропуску, заява сторони у справі про застосування позовної давності. 12. Тлумачення ч. 1 ст. 261 ЦК України свідчить про те, що строком позовної давності є термін, у межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у цивільних правовідносинах або ж для реалізації владних повноважень. При цьому початок перебігу позовної давності для звернення до суду пов`язується як з об`єктивним моментом - наявністю порушення прав особи, так і з суб`єктивним, коли особа, яка звертається до суду, дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Ураховуючи викладене, при вирішенні питання про дотримання позовної давності для звернення до суду у цивільному судочинстві суди мають установити дату, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, установити дату, коли особа звернулася до суду, з`ясувати, чи у межах передбаченого законодавством строку особа звернулася до суду. Закон пов`язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв`язку з цим прав і охоронюваних законом інтересів. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 391/1217/14-ц). 13. [PERSON] у своїх запереченнях на позов просить відмовити ТОВ «Прості займи» в позові з підстав пропуску строку позовної давності (загальної і спеціальної). 14. Надаючи оцінку доводам відповідача суд приходить до наступного висновку. 15. У ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі і її сплив є підставою для відмови у позові. Із позовної заяви вбачається, що така підготовлена 28 квітня 2021 року. На конверті міститься відтиск відділу поштового зв`язку про дату отримання - 04 травня 2021 року. Із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що позовна заява надійшла до суду 27 травня 2021 року. Згідно з кредитним договором від 25 квітня 2018 року [PERSON] повинен повернути кредит та сплатити проценти у строк 16 днів - до 10 травня 2018 року. Отже, відповідач повинен був виконати свої зобов`язання до 10 травня 2018 року, тому загальний строк позовної давності (3 роки) має рахуватись з 11 травня 2018 року. 16. ТОВ «Прості займи» подано матеріали позовної заяви у відділ поштового зв`язку 04 травня 2021 року, тому строк загальної позовної давності позивачем не пропущено. 17. Водночас, є обґрунтованими доводи [PERSON] , що ТОВ «Прості займи» пропустило строк спеціальної позовної давності. Так, 14 травня 2018 року [PERSON] на погашення заборгованості по кредиту сплатив 932,00 грн. Тому, перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) має обраховуватись з 15 травня 2018 року і становить 1 рік (по 15 травня 2019 року). 18. Отже, ТОВ «Прості займи» не пропустило загальний строк позовної давності у три роки щодо вимог про стягнення заборгованості, однак пропустило спеціальний річний строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). 19. У зв`язку із зазначеним, позовна вимога ТОВ «Прості займи» щодо стягнення з [PERSON] пені у розмірі 606,88 грн. не підлягає задоволенню. б) щодо стягнення заборгованості (тіла кредиту та процентів) 20. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначено у ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 21. 25 квітня 2018 року між сторонами укладено кредитний договір №180425-093815 і [PERSON] отримав від ТОВ «Прості займи» кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн. строком на 16 днів - до 10 травня 2018 року зі сплатою процентів у розмірі 640,00 грн., дата початку нарахування процентів за користування кредитом - 25 квітня 2018 року. При простроченні оплати за кредитом та процентам зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом з розрахунку 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). При виникненні заборгованості [PERSON] зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. 22. Згідно позовної заяви станом на 13 квітня 2021 року заборгованість [PERSON] становить 48116,24 грн., з них: сума кредиту - 2000,00 грн., проценти за користування кредитом - 42861,12 грн., пеня - 606,88 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 585,92 грн., три проценти річних від простроченої суми - 2062,32 грн. 23. У розрахунку заборгованості вказано, що борг [PERSON] всього становить 45468,00 грн., з них всього нараховано: тіло - 2000,00 грн., відсотки - 43400,00 грн., пеня - 1000,00 грн., штраф - 0,00 грн. При цьому, [PERSON] всього сплачено: тіло - 0,00 грн., відсотки - 538,88 грн., пеня - 393,12 грн., штраф - 0,00 грн. 24. Встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав і у передбачений в договорі строк кредитні кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування кредитними коштами не повернув. У зв`язку з цим у [PERSON] перед ТОВ «Прості займи» виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту - 2000 грн. та процентів за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 25 квітня 2018 року по 10 травня 2018 року в сумі 640,00 грн. 25. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Прості займи» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за сумою кредиту - 2000,00 грн. і процентів за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 25 квітня 2018 року по 10 травня 2018 року - 640,00 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. 26. Суд приймає до уваги, що [PERSON] не заперечує факт отримання від ТОВ «Прості займи» кредитних коштів в сумі 2000,00 грн. за кредитним договором №180425-093815 від 25 квітня 2018 року та фактично у своїх запереченнях визнає, що якби позивач не пропустив строк позовної давності, то правомірно вимагає про стягнення тіла кредиту в сумі 2000,00 грн. та процентів за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 25 квітня 2018 року по 10 травня 2018 року у сумі 640,00 грн. 27. 28 березня 2018 року у постанові по справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що згідно ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (п. 90). Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 91). 28. За умовами кредитного договору №180425-093815 від 25 квітня 2018 року ТОВ «Прості займи» надало [PERSON] кредитні кошти (суму позики) в розмірі 2000,00 грн., які він зобов`язався повернути у повному обсязі до 10 травня 2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «Прості займи» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути з позичальника [PERSON] заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 10 травня 2018 року. Після закінчення строку дії погодженого сторонами строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. 29. Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивач розмір процентів за користування кредитом визначив за період з 25 квітня 2018 року по 13 квітня 2021 року: всього нараховано відсотків - 43400,00 грн., всього сплачено відсотків - 538,88 грн. 30. У позові позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитом в розмірі 42861,12 грн. - за період з 25 квітня 2018 року по 13 квітня 2021 року. Однак, проценти за користування кредитом можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача лише в межах строку кредитування, тобто за період з 25 квітня 2018 року по 10 травня 2018 року. Водночас, період нарахування процентів за користування кредитом з 11 травня 2018 року по 13 квітня 2021 року виходить за межі строку кредитування. 31. У зв`язку тим, що строк кредитування закінчився 10 травня 2018 року, а позикодавець ТОВ «Прості займи» не має права нараховувати передбачені договором проценти після цієї дати, тому стягненню з позичальника [PERSON] , як вже зазначалося вище, підлягає заборгованість по процентах за користування кредитом станом на 10 травня 2018 року у сумі 640,00 грн. в) щодо нарахування індексу інфляції і трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 32. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 33. У позовній заяві ТОВ «Прості займи» вказало, що станом на 13 квітня 2021 року заборгованість [PERSON] по індексу інфляції за весь період прострочення становить 585,92 грн., а по трьох процентах річних від простроченої суми - 2062,32 грн. Однак, із наданих ТОВ «Прості займи» розрахунків заборгованості по індексу інфляції та по трьох процентах річних вбачається, що позивач при обрахунку такої заборгованості врахував борг по процентах за користування кредитом в сумі 44861,12 грн. Із таким розрахунком суд не може погодитися, адже, як вже зазначалось, період нарахування процентів за користування кредитом з 11 травня 2018 року по 13 квітня 2021 року виходить за межі строку кредитування і ТОВ «Прості займи» не мало право їх нараховувати. Іншого розрахунку матеріали справи не містять. За вказаних обставин в задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити. V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 34. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами частково довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не в повній мірі спростував твердження позивача про наявність заборгованості, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 35. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється частково на суму 2640,00 грн. (2000,00+640,00), а ціна позову становить 48116,24 грн., тому з відповідача підлягає стягненню 5,49% (2640,00 / 48116,24 * 100) від сплаченої суми судового збору, а саме 124,62 грн. (2270,00 * 5,49%).

Outcome: partial