Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

ПАТ « Ідея Банк» звернулося в суд з позовом, в якому просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21085,79 грн. Позов мотивують тим, що 21.06.2011 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ « «Ідея Банк», та відповідачем укладено кредитний договір № С31.103.74853 від 21.03.2011 року. Згідно вказаного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 4399 гривень з сплатою 8,00% за кожен день користування кредитом. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично порушувала умови такого, а тому станом на 26.09.2013 року заборгованість становить 21085,79 гривень. Представник позивача Семенюк С.Я. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, вказала, що у зв'язку з важким матеріальним становищем не має змоги погасити кредит. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з кредитного договору № С31.103.74853 від 21.06.2011 року, укладеного між ПАТ «Плюс Банк» та [PERSON], банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 4399 гривень строком на 18 місяців, зі сплатою 8,00 % річних від залишкової суми кредиту. З розрахунку заборгованості за договором № С31.103.74853 від 21.06.2011 року станом на 21.06.2011 року вбачається, що сума боргу становить 21085,79 гривень, з яких: 3702,98 грн. - прострочений борг, 3857,99 грн. - прострочені проценти, 4,06 грн. - строкові проценти; 13490,76 грн. - пеня; 30 грн. - віндикаційні витрати. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі змінами до статуту, погодженими 07.10.2011 року НБУ, ПАТ « Плюс Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк». Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Судом встановлено, що [PERSON], уклавши договір кредиту, тобто будучи боржником, прострочила виконання грошового зобов'язання. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак, з відповідача [PERSON] слід стягнути суму боргу по кредиту, а також проценти, розмір яких встановлений договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви в розмірі 229,40 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved