Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Наприкінці травня 2014 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, який мотивував тим, що з 2003 року він працював на посаді пожежного рятувальника в Державному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». 24 квітня 2014 року його було звільнено з посади за прогул без поважних причин. Позивач вважав незаконним своє звільнення із займаної раніше посади, тому звернувся до суду та просив поновити його на посаді пожежного-рятувальника з 24 квітня 2014 року, стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов'язати Відповідача відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень, стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 гривень, а також просив покласти на службову особу - Генерального директора Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» Гомболевського Сергія Євгеновича обов'язок відшкодувати шкоду підприємству, заподіяну в зв'язку з оплатою часу вимушеного прогулу незаконно звільненому працівнику в повному обсязі. В судове засідання з'явився позивач, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти пред'явленого позову, вважав звільнення позивача з посади пожежного рятувальника законним, оскільки той без поважних причин не з'явився на роботу. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши всі письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що Наказом від 21 жовтня 2003 року №11-07-447/п §2, Позивача прийнято на роботу до ДП МА «Бориспіль» на посаду пожежника СПБ з 22 жовтня 2003 року. Наказом від 01 червня 2013 року №11-07/1-657/п, Позивача переведено на посаду пожежного-рятувальника групи пожежної охорони служби аварійно-рятувального та протипожежного забезпечення польотів (САРПЗП). Відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно наказу від 23 квітня 2014 року № 11-07/1-366/п [PERSON] звільнено з роботи 24 квітня 2014 за прогул без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст. 142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил. Діючими в ДП МА «Бориспіль» Правилами про внутрішній трудовий розпорядок працівників підприємства від 12 грудня 2013 року №01-06-1, з-поміж іншого, визначено режим роботи працівників, відповідальність за порушення ними трудової дисципліни. Правила є обов'язковими для всіх працівників ДП МА «Бориспіль». Відповідно до пункту 3.1. Правил, працівники зобов'язані, зокрема, додержуватись трудової і технологічної дисципліни. В свою чергу, адміністрація підприємства, згідно пункту 4.1 Правил, зобов'язана забезпечувати суворе дотримання трудової дисципліни. Робочий час в ДП МА «Бориспіль» регламентується Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Особливості робочого часу і відпочинку деяких категорій працівників галузі встановлюються відомчими нормативними актами в межах норм, передбачених законодавством України (п. 5.2 Правил). Час початку і закінчення роботи, перерви для відпочинку та приймання їжі встановлюється даними правилами та графіками змінності, затвердженими адміністрацією при узгодженні з профспілковими комітетами з дотриманням встановленої тривалості робочого часу за тиждень, або інший обліковий період. Графіки змін додаються і є невід'ємною частиною Правил (п. 5.3 Правил). Згідно з Графіком змінності працівників служб та підрозділів ДП МА «Бориспіль», для працівників САРПЗП встановлено час початку роботи з 08.00 год. по 08.00 год. наступного дня. Відповідно до графіку виходу на роботу працівників САРПЗП на березень 2014 року, для 3 караулу, до складу якого входив Позивач [PERSON], остання робоча зміна у березні 2014 починалась з 08.00 год. 30 березня 2014 року і закінчувалась о 08.00 год. 31 березня 2014 року. Наказом від 24 лютого 2014 року №11-17/2-409 Позивачу надано щорічну основну відпустку тривалістю 28 календарних днів з 02 березня 2014 року по 30 березня 2014 року включно. Із зазначеним наказом Позивач належним чином ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом. Зі змісту ст.75 КЗпП України вбачається, що тривалість щорічної основної відпустки визначається календарними днями. Таким чином, Позивач усвідомлював той факт, що згідно наказу від 24 лютого 2014 року №11-17/2-409, йому необхідно було приступити до роботи саме о 00 год. 01 хв. 31 березня 2014 року. Натомість, Позивач в 00 год. 01 хв. 31 березня 2014 року до роботи не приступив, допустивши прогул без поважних причин. Вказані обставини стали предметом службового розслідування, за результатами якого було складено акт службового розслідування від 22 квітня 2014 року №96-12-22, яким встановлено наступне. У наряді на службу з 08 год. 00 хв. 30 березня 2014 року по 08 год. 00 хв. 31 березня 2014 року начальником пожежно-рятувального караулу Нагорним В.Я. зазначено про наявність 31 березня 2014 року (8 год.) працівника [PERSON] на робочому місці. Разом з тим, [PERSON] був відсутнім на роботі протягом робочої зміни 31 березня 2014 року з 00 год. 01 хв. по 08 год. 00 хв., про що складено акт про встановлення факту відсутності працівників на роботі від 31 березня 2014 року №96-26-27. Також про відсутність [PERSON] на робочому місці свідчать і пояснення командира відділення Яцюти О.М. За пропозицією надати письмові пояснення, у присутності члена профспілки підприємства [PERSON] та інженера групи пожежної безпеки [PERSON], [PERSON] письмово пояснив, що не вийшов на роботу через те, що брав короткострокову відпустку за свій рахунок з 31 березня 2014 року по 04 квітня 2014 року, заяву про відпустку ним передано своєму керівнику - начальнику пожежно-рятувального караулу Нагорному Валерію Яковичу. Час початку і закінчення роботи, перерви для відпочинку та приймання їжі встановлюється даними правилами та графіками змінності, затвердженими адміністрацією при узгодженні з профспілковими комітетами з дотриманням встановленої тривалості робочого часу за тиждень, або інший обліковий період. Графіки змін додаються і є невід'ємною частиною Правил (п. 5.3 Правил). За пропозицією надати письмові пояснення, у присутності члена профспілки підприємства [PERSON] та інженера групи пожежної безпеки САРПЗП [PERSON], Нагорний В.Я. письмово пояснив (копія пояснень - додається), що надав відпустку [PERSON] на 31 березня 2014 року за раніше відпрацьований час та відсутністю місця для його розміщення на аварійно-рятувальних станціях (АРС-1 та АРС-2). Щодо зазначення ним в наряді на службу (Книзі служби) працівника [PERSON] як такого, що перебував 31 березня 2014 року на робочому місці, пояснив помилкою (копія пояснень - додається). За письмовим поясненням інженера з планування обліку та звітності САРПЗП [PERSON], яка згідно посадових обов'язків здійснює облік робочого часу, заяви від [PERSON] про оформлення відпустки без збереження заробітної плати на 31 березня 2014 року, до неї не надходило. За інформацією від служби управління персоналом, наданої службовою запискою від 10 квітня 2014 року №11-10-182, згідно з наказом від 24 лютого 2014 року № 11-17/2-409 працівник [PERSON] з 02 березня 2014 року по 30 березня 2014 року перебував у щорічній відпустці і повинен був приступити до роботи 31 березня 2014 року. Про обізнаність зазначеного працівника із датою виходу на роботу свідчить його підпис в зазначеному наказі. Крім цього, у відділі кадрів відсутні документи, що підтверджують перебування 31 березня 2014 року у відпустці працівника САРПЗП [PERSON] Згідно пункту 3.18 Положення про оформлення відпусток працівникам підприємства (Додаток 32 до Колективного договору на 2014 рік, схваленого зборами трудового колективу, протокол від 12 грудня 2013 року №08.3-27-18) вихід на роботу після закінчення відпусток працівників, які працюють змінно, здійснюються в той день, який зазначено в наказі про відпустку. Згідно пунктів 1.6, 4.21 та 6.2 Посадової інструкції пожежного-рятувальника від 21 січня 2014 року №96-05/1-9, з якою [PERSON] ознайомлений під особистий підпис, пожежний-рятувальник зобов'язаний дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку та несе персональну відповідальність за їх виконання. За результатами службового розслідування, наявності поважних причин, що унеможливили [PERSON] приступити до виконання трудових обов'язків, не встановлено. У зв'язку з допущеним [PERSON] прогулом без поважних причин, порушено вимоги статті 139 КЗпП України, пунктів 1.6, 4.21 Посадової інструкції від 21 січня 2014 року №96-05/1-9. Відповідно до п. 7.2 Правил, що кореспондується зі ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни адміністрація підприємства застосовує такі заходи дисциплінарного стягнення: догана та звільнення. За вчинення [PERSON] прогулу, а саме - відсутність на роботі 31 березня 2014 року більше трьох годин без поважних причин, порушень ним вимог статті 139 КЗпП України, пунктів 1.6, 4.21 Посадової інструкції від 21 січня 2014 року №96-05/1-9, службовою запискою від 22 квітня 2014 року №96-12-23 вирішено застосувати до [PERSON] стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді звільнення. Наказом від 23 квітня 2014 року № 11-07/1-366/п [PERSON] звільнено з роботи 24 квітня 2014 року за прогул без поважних причин. Позивач відмовився в наказі ставити підпис про ознайомлення з ним та отримання його копії, хоча останнього було ознайомлено із зазначеним наказом та вручено йому належним чином завірену копію наказу. Згідно з приписами ч.1 ст.12 КЗпП України, колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинними профспілковими організаціями, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси (ч.1 ст.246 КЗпП України). Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу і профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником (ч.2 ст.43 КЗпП України). 12 грудня 2013 року, відповідно до протоколу №08-3-27-18, загальними зборами трудового колективу схвалено Колективний договір між адміністрацією та профспілками Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на 2014 рік. Відповідно до п.1.3 розділу 1 «Загальні положення» Колективного договору, інтереси трудового колективу представляють: Профспілка ДП МА Бориспіль» і Незалежна професійна спілка працівників авіаційної безпеки. Відповідачем на ім'я Голови Профспілки ДП МА «Бориспіль» було направлено подання від 22 квітня 2014 року № 11.1-22-8 щодо надання згоди на звільнення працівника ДП МА «Бориспіль» (Позивача). Також Відповідачем було направлено запит на ім'я Голови Незалежної профспілки працівників авіаційної безпеки від 23 квітня 2014 року №11.1-22-11 щодо надання згоди на звільнення працівника [PERSON] Листом від 23 квітня 2014 року № 301-01-82, у відповідь на подання від 22 квітня 2014 року № 11.1-22-8, Голова Профспілки ДП МА «Бориспіль» повідомив, що Позивач не є членом Професійної спілки ДП МА «Бориспіль». Також, листом від 23 квітня 2014 року №75, у відповідь на подання, Голова Незалежної профспілки працівників авіаційної безпеки повідомив, що Позивач не є членом Незалежної профспілки працівників авіаційної безпеки. За приписами ч.1 ст.431 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, у тому числі, звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації. Враховуючи викладене, звільнення Позивача без згоди виборного органу первинної профспілкової організації було проведено Відповідачем згідно з приписами ч.1 ст.431 КЗпП України. Відтак, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити Позивачу у пред'явленому позові.

Outcome: dismissed