Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.01.2013\~року згідно\~наказу №1-к\~від [PERSON] \~була прийнята\~на роботу\~до Лисичанського\~комунального спеціалізованого\~підприємства «Лисичанськводоканал» на посаду секретаря друкарки. Наказом №252к від 11.12.2013 року переведена на посаду бухгалтера. 31.01.2020 року , у зв`язку з постійними затриманнями заробітної плати та порушенням трудового договору, була звільнена за власним бажанням в порядку ч.3 ст. 38 КЗоТ України, на підставі наказу №35к від 31.01.2020 року. На день звільнення, у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, утворилась заборгованість в сумі 50189,57 грн., що підтверджується довідкою № 03/15 виданою 03.02.2020 р. В день звільнення позивачу не була сплачена заборгованість по заробітній платі, а також не було сплачено і грошову компенсацію, що передбачена ст. 44 КЗпП України, а саме три середньомісячні заробітні плати, яка за його підрахунком повинна скласти суму в розмірі 50189,57 грн. Позивач вважає періодом для проведення обчислення середнього заробітку з 01.02.2020 року по 12.02.2020 року, що складає 86 робочих днів. Середньоденна заробітна плата складає 580,16 грн., без нарахування. Отже сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 580,16*86 днів = 49893,76 грн. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки підприємство, організація, установа згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного та після збільшення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача, на її користь невиплачену заробітну плату, в тому числі, вихідну допомогу, що складає 50189,57 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені 49893,76 грн., що разом дорівнює 100083,33 грн., судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 14.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1058/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 03.06.2020 року позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог. 05.06.2020\~року позивач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Доводи особи, яка подала позов \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що у позивача наявна заборгованість по заробітній платі, а також із позивачем несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства «Лисичанськводоканал» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, до суду клопотання про відкладення розгляду справи або відзивну на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з трудовою книжкою серії АХ № 917676, заповненою 02.01.2013 року, на підставі наказу №35-К від 31.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , звільнений за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем та 31.01.2020 звільнена. Згідно з довідкою № 03/15 від 03.02.2020р., яка видана Лисичанським комунальним\~спеціалізованим підприємством\~«Лисичанськводоканал» заборгованість із заробітної плати на дату звільнення 31.01.2020 року складає 50189,57 грн., в тому числі трьохмісячна вихідна допомога у сумі 29247,68 грн. Згідно з довідкою № 03/14 від 03.02.2020р., яка видана Лисичанським комунальним\~спеціалізованим підприємством\~«Лисичанськводоканал» [PERSON] у тому, що її середньоденний заробіток на дату звільнення 31.01.2020 року складає 580,16 грн. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою № 03/14 від 31.01.2020 р. середньоденний заробіток складає 580,16 грн., Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Отже, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 01.02.2020 року по 05.06.2020 року, тобто за 86 робочих днів (з 01.02.2020 року по 05.06.2020 рік було 86 робочих днів) становить 49893,76 грн. (580,16 грн. х 86 днів). З матеріалів\~справи вбачається,\~що згідно\~з довідкою №03/15 Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство «Лисичанськводоканал» має заборгованість перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі на дату звільнення 31.01.2020 року, що складає 50189,57 грн. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до\~Лисичанського комунального\~спеціалізованого підприємства\~«Лисичанськводоканал» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 50189,57 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 49893,76 грн., підлягають у задоволенню. Таким чином,\~загальна сума\~виплат,\~що підлягають\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~становить 100083,33 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується службовим чеком ФН3000400961 від 12.02.2020 року про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. та квитанцією №83 від 05.06.2020 року про сплату судового збору в сумі 161,00 грн. Таким чином, загальна сума сплаченого судового збору дорівнює 1001,80 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1000,83 грн.

Outcome: approved