Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 28.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:/privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Стверджує, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Стверджує, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, відповідач у порушення умов кредитного договору не виконав свої зобов'язання за вказаним договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість у сумі 35387,74 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 1691,95 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 27599,39 грн.; заборгованості за пенею - 3935,08 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1661,32 грн. штраф (процентна складова). З огляду на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, просить позов задоволити. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак одночасно із позовом подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Проти постановлення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а також відповідач був повідомлений шляхом поміщення оголошення про виклик його до суду в пресу, а саме, газету «Урядовий кур'єр», тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності з постановленням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.03.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Встановлено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:/privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, хоча всі умови договору - істотні, звичайні та випадкові - з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Внаслідок цього відповідач станом на 31.12.2016 року заборгував позивачу 35387,74 грн. Окрім того, позивачем правомірно нараховано відповідачу заборгованість по процентах за користування кредитом - 27599,39 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3935,08 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1661,32 грн. штраф (процентна складова). При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обов'язків. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обов'язків. Невиконання, або неналежне виконання умов договору тягне за собою наслідки, які обумовлені даним договором, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити. Позивачем, згідно з платіжним дорученням №IHN93B1D3Y від 23.02.2017 року, понесені витрати, пов'язані із розміщенням оголошення про виклик до суду відповідача, в розмірі 420 грн. Вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім цього, судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved