Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Наприкінці липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що 01 травня 2011 року померла його бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, с. Лебедин, вул. Лесі Українки, буд.13. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] Позивач у встановленому порядку звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 01 травня 2011 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, с. Лебедин, вул. Лесі Українки, буд.13. У судове засідання [PERSON] не зявився. Його представник [PERSON] надав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Представник Кучаківської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з'явився. Сільський голова [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 травня 2011 року померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії 1-ОК №218866 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Кучаківська сільська рада, с. Лебедин, вул. Лесі Українки, 13 За час свого життя, а саме: 16 лютого 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON], яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла [PERSON] (а.с.7). У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №14/2011 від 05 липня 2011 року, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.30). Спадкоємицею, яка має право на обовязкову частку у спадщині є дочка померлої [PERSON], яка подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.41). Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 липня 2017 року (а.с.17). Як вбачається з довідки №795 від 22 червня 2011 року, виданої виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району, згідно з записом погосподарської книги за №712 житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Лебедин, вул. Лесі Українки, 13, який належав [PERSON], був побудований у 1951 році (а.с.16). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний будинок. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується по вул. Лесі Українки, 13 в с. Лебедин Бориспільського району Київської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved