Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В позові представник позивача зазначає, що 31.12.2010 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.74844, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 57367.40 грн. на купівлю транспортного засобу ВАЗ (Лада) 211120, 2010 року випуску, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) Y6L211120BL206050, реєстраційний № [NUMBER], який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Договір укладено строком до 31.12.2015 р. Станом на дату подання позовної заяви до суду зобовязання за вказаним кредитним договором не виконано в повному обсязі, а тому позивач просить звернути стягнення на предмет застави автомобіль в порядку погашення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення інформації про розгляд справи на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому\~ суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 31.12.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 910.74844, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 57367.40 грн. на купівлю транспортного засобу ВАЗ (Лада) 211120, 2010 року випуску, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) Y6L211120BL206050, реєстраційний № [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Договір укладено строком до 31.12.2015 р. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов'язаних із купівлею авто, що підтверджується меморіальними ордерами. Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано Відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 18,9 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору Банк має право ініціювати перед позичальником перегляд зміну процентної ставки з відповідним повідомленням про це Позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу Позичальника, вказану в договорі. Якщо Позичальник не погоджується з запропонованим Банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобов'язаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити Банк про свою незгоду. Доказом того що, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, є те, що Позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов'язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору, та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі; Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до себе. Так, сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на дату подання цієї заяви відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а тому за вказаним кредитним договором виникла заборгованість, що складається з: основний борг 0 грн., прострочений борг 18104,44 грн.; прострочені проценти 8076,39 грн.; строкові проценти 212,01 грн.; нарахована комісія 0 грн.; прострочена комісія 0 грн.; пеня за несвоєчасне виконання 0 грн. Отже загальна сума заборгованості станом на 21.12.2016 року становить 26392,84 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № 29095491074844.980 та розрахунком заборгованості станом на 21.12.2016 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу ВАЗ (Лада) 211120, 2010 року випуску, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) Y6L211120BL206050, реєстраційний № [NUMBER], який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Договором застави передбачено, що заставодержатель має право: - перевіряти в будь-який час документально і фактично наявність транспортного засобу та його стан, а відповідач зобов'язаний надавати в будь-який час необмежені можливості для здійснення позивачем своїх прав; - вилучати автомобіль, знімати державні номерні знаки, ставити автомобіль на зберігання на свій майданчик до погашення заборгованості; - звернути стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави шляхом продажу третій особі від імені заставодавця в порядку положень закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» та інші права. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, заставодержатель має право у разі невиконання боржником заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження відповідно до п.3, ч.2, ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначаються: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі договору застави, укладеного з відповідачем, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем договору, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у\~ розмірі 1378 грн..

Outcome: approved