Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 09.01.2014 року уклало з відповідачем договір № ABH0RG121210432, відповідно до якого ПАТ КБ Приватбанк видав [PERSON] кредит у розмірі 7661,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців з 09.01.2014 по 08.01.2017 року, узгодивши Умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 21.12.2015 року в розмірі 12462 грн. 44 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № ABH0RG121210432 від 09.01.2014 року у розмірі 12462 грн. 44 коп. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнали позовні вимоги, зазначивши, що відповідач мав намір укласти кредитний договір, але коштів не отримував, доручень на перерахунок коштів нікому не надавав. Пояснили, що 09.01.2014 року близько 21 год. 00 хв. відповідача провели до приміщення підприємства, яке займалось встановленням метало пластикових вікон та оздоблюванням балконів, для укладення договору. Це не було приміщення банку. Працівник зазначеного підприємства (фірми) надав відповідачу копії бланку кредитного договору, на яких була відксерена (не в мокрому кольорі) печатка банку. Це не були оригінали кредитного договору. Відповідач підписав даний документ. Вікна в послідуючому не поставили. Згодом, за адресою, де відповідач підписував зазначені документи, згаданого підприємства (фірми) вже не було. Відповідач був змушений написати заяву до міліції. Зазначають, що на заяві позичальника міститься підпис невідомої особи, яка не підтвердила своїх повноважень на вчинення відповідного договору від імені банку. Просили в позові відмовити. Суд вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення учасників судового розгляду, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до Заяви Позичальника № ABH0RG121210432 від 09.01.2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» надає [PERSON] кредит у розмірі 7661,00 грн., строк кредиту 36 місяців з 09.01.2014 року по 08.01.2017 року включно, фіксована відсоткова ставка 0,12 % річних, ціль кредитування: оплата товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок «Імекс» ФОП [PERSON] № 26003010011778, узгодивши Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Зміст п. 16 даної Заяви визначає, що своїм підписом позичальник підтверджує, що отримав/зобовязується отримати товар згідно з рахунком-фактурою № ЕС-0901-63 від 01.09.2014 року. (а.с. 5-12). Графік погашення кредиту (№ Договору ABH0RG121210432 від 09.01.2014 р.) від 09.01.2014 року та Довідка про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту від 09.01.2014 року - зазначають про узгоджені періоди оплати відповідного кредиту між сторонами та узгоджені загальні умови надання кредиту. (а.с. 79, 80). Суд звертає увагу на те, що при дослідженні в судовому засіданні оригіналів зазначених вище доказів, а саме: Заяви Позичальника № ABH0RG121210432 від 09.01.2014 року, на якій, дійсно, було зображення копії відтиску печатки банку, що вказує про те, що сторони укладали даний кредитний договір на зразку відповідного документа, роздрукованого з його електронного оригіналу; графіку погашення кредиту та довідки про умови кредитування - було встановлено, підтверджено та не заперечувалось відповідачем, що саме такі документи він підписував. Крім цього, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач не заперечує проти укладення з відповідачем відповідного кредитного договору у формі зазначеної вище Заяви Позичальника № ABH0RG121210432 від 09.01.2014 року, в силу чого схвалив його, виконавши взяті на себе зобовязанні згідно такого договору, а тому суд приходить до переконання, що незалежно чи була на укладеному договорі копія печатки позивача, незалежно яка особа від імені позивача уклала такий договір, і чи мала така особа на момент укладення такого договору належним чином оформлені свої повноваження на вчинення відповідних дій від імені позивача це не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, на що посилається в своїх запереченнях відповідач та його представник, оскільки позивач в подальшому своїми діями схвалив такий договір, виконавши взяті на себе зобовязання згідно його умов, і не відмовляється та не заперечує проти відповідного договору. Рахунок-фактура № ЕС-0901-63 від 09.01.2014 р., зазначає, що [PERSON], як одержувачу товару, було доведено до відома про вид товару, його кількість та ціну, а саме: вікна, в кількості 6 одиниць, сума 7661,00 грн., з зазначенням відповідних банківських реквізитів постачальника товару, на які необхідно перерахувати вказану суму коштів (а.с. 13). Зміст меморіального ордеру № BLFZOBHB91 від 10.01.2014 року вказує, що ПАТ «А-БАНК» перерахував [PERSON] 6473 грн. 54 коп. в якості взаєморозрахунку по кредиту «Рострочка» з призначенням платежу: оплата за [PERSON] згідно рахунку-фактури № ЕС-0901-63 від 09.01.2014 без ПДВ. (а.с. 71). Згідно розрахунку заборгованості за договором № ABH0RG121210432 від 09.01.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Акцент-Банк» станом на 21.12.2015 року становить 12462 грн. 44 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 5746 грн. 50 коп.; заборгованість за процентами в сумі 10 грн. 43 коп.; заборгованість з комісії в сумі 3447 грн. 45 коп.; заборгованість по пені в сумі 2188 грн. 42 коп.; заборгованість по судовим штрафам в сумі 1069 грн. 64 коп.: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (відсоток від суми) 569,64 грн. (а. с. 4). Суд не бере до уваги та відхиляє як докази при ухваленні рішення по даній справі наступні документи, а саме: повідомлення про підозру, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту потерпілого, витяг з ЄРДР (а.с. 46-54), оскільки дані докази не охоплюються предметом доказування по даній справі, а стосуються інших правовідносин. При ухваленні рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду України, закріплену в постанові від 21.10.2015 року по справі № 6-2003цс15, згідно якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи із наведеного, враховуючи, що сторони уклали між собою відповідний кредитний договір на формулярі, що був копією відповідного електронного документа, що унеможливлює відтворити в первинному вигляді як підпис особи від імені Банку, так і відтиск печатки Банку, з огляду на те, що позивач визнає укладений з відповідачем відповідний кредитний договір, виконавши взяті на себе зобовязання згідно його умов, беручи до уваги те, що відповідач підтверджує обставини підписання такого договору та додані до нього документи, в силу чого суд приходить до переконання, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості за відповідним кредитним договором без врахування зазначеної позивачем в розрахунку заборгованості суми штрафів, стягнення яких буде суперечити правовій позиції Верховного Суду України та свідчити про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Судові витрати слід розподілити згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial