Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на рухоме майно [PERSON], а саме: верстат стрічко пильний горизонтальний ВСГ- 1000, верстат кругло пильний повздовжній ВК-40, в рахунок стягнення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» за кредитним договором № 02/17Ю від 07.12.2007 року в розмірі 157 589 грн. 70 коп., мотивуючи тим, що згідно кредитного договору від 07.12.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 35 350 гривень під 22 % річних у період з 07.12.2007 року по 04.12.2009 року та 27 % річних у період з 04.12.2009 року із кінцевим терміном погашення 04.12.2009 року. На забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна № 02/217дз верстата стрічко пильного горизонтального ВСГ - 1000, верстата кругло пильного повздовжнього ВК - 40. Відповідач порушує графік погашення кредиту та відсотків за користування ним. У звязку з чим, станом на 18.08.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 179 970 гривень 80 копійок. Позивач просить зобов'язати відповідача передати у володіння позивача предмет застави на період його реалізації та звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в розмірі 157 589 гривень 70 копійок, також просить стягнути з відповідача на свою користь понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник із кредитного договору, забезпеченого заставою, умовами якого передбачено право заставодержателя задовольнити забезпечену вимогу в один із передбачених договором способів шляхом звернення стягнення на предмет застави. Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року між ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та [PERSON] був укладений кредитний договір №02/17Ю, відповідно до умов якого останній отримав від позивача кредит в сумі 35 350 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22% на рік, з кінцевим терміном повернення 04.12.2009 року. За умовами кредитного договору, зокрема п. 5.2.2, позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту, сплату процентів та комісійної винагороди у повному обсязі та на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №02/17Ю від 07.12.2007 року (а.с.13-27). Позивачем станом на 18.08.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 179 970 гривень 80 копійки, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 35 350 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 59 915 грн. 01 коп., пеня за період з 18.08.2012 року по 17.08.2015 року в розмірі 62 324 грн. 69 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Клопотань про застосування строку позовної давності, зменшення розміру пені до суду відповідачем не заявлялось. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором №02/17Ю від 07.12.2007 року позичальник згідно договору передав в заставу банку: верстат стрічко пильний горизонтальний ВСГ - 1000 та верстат кругло пильний повздовжній ВК - 40 (а.с.11-12). У зв'язку із простроченням позичальника, у відповідності до п. 2.2 договору застави, ст. 20 Закону України «Про заставу», позивач набув права звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно правової позиції ВСУ у справі за № 6-10цс1: «Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України Про заставу передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах». Таким чином, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави та зобов'язання передати у володіння ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» предмет застави на період його реалізації підлягають задоволенню. Пунктом 1 постанови правління Національного банку України № 456 від 31.07.2014 року АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» було визнано неплатоспроможним. Постановою правління Національного банку України № 781 від 04.12.2014 року запроваджено процедуру ліквідації АТ «Банк Золоті Ворота». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 142 від 05.12.2014 року розпочато процедуру ліквідації АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та призначено [PERSON] уповноваженою особою фонду на ліквідацію. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1575 грн. 89 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved