Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11372937000 (реєстраційний номер договору надалі було змінено на 11372937002), на умовах якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 39332,97 доларів США зі сплатою 11,60 % річних на строк з 17.07.2008 року по 16.07.2015 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 217820. Відповідач зобов'язався повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. У випадку порушення термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів банк мав право на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого перший передає за плату (уступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого останній замінює ПАТ «УкрСиббанк», як кредитора, в зазначених зобов'язаннях та до нього переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 25.02.2014 року виникла заборгованість в сумі 591 515,30 грн., з яких: 344 807,14 грн. - сума заборгованості за кредитом, 246 708,16 грн. - заборгованість за відсотками. Позичальник та поручитель неодноразово повідомлялися про виконання своїх зобов'язань, однак вимоги невиконані. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явилась, водночас подала заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 553-554, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредитну № 11372937000 (№ 11372937002), на умовах якого відповідачу було надано кредитні кошти на придбання автомобіля в розмірі 39 332,97 доларів США, що еквівалентно 190375,51 грн., зі сплатою 11,6 % річних та з терміном повернення не пізніше 16.07.2015 року. За договором позивач зобов'язався зарахувати кредитні кошти на поточний рахунок позичальника для подальшого розрахунку за придбаний автомобіль MITSUBISHI модель OUTLANDER, 2008 року випуску, а відповідач зобов'язався повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. У випадку порушення термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів банк мав право на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів. До даного договору вносились зміни, про що між сторонами укладені додаткові угоди від 17.07.2008 року та від 04.02.2009 року, зокрема щодо зміни терміну повернення кредиту - не пізніше 14 липня 2017 року. Кошти відповідач отримав, про що свідчить заява на видачу готівки №47 від 17.07.2008 року (а.с.41). На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №217820, відповідно до якого поручитель брала на себе зобов'язання солідарно відповідати за невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. До даного договору поруки також вносились зміни у зв'язку зі зміною умов кредитного договору, зокрема щодо продовження терміну виконання основного зобов'язання ( а.с. 25-28 ). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого перший передає (уступає) за плату ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 11372937000 (№ 11372937002) від 17.07.2008 року, укладеним з відповідачем [PERSON], з договором поруки від 17.07.2008 року. За цим договором ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначеному зобов'язанні та до нього переходить право вимагати від боржника повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним договором. [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 25.02.2014 року виникла заборгованість в сумі 591 515,30 грн., з яких: 344 807,14 грн. - сума заборгованості за кредитом, 246 708,16 грн. - заборгованість за відсотками. Вимоги банку від 27.03.2013 року направлені відповідачам залишені ними без задоволення. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений і становить в цілому 591 515,30 грн., в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Щодо стягнення встановленої суми заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує його зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд звертає увагу, що договір поруки №217820 від 17.07.2008 року містить положення про дію договору до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором (п.3.1.), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, тому в даному випадку є підстави для застосування положень ч.4 ст.559 ЦК України. Однак, суд враховує, що позивач скористався своїм договірним правом на дострокове повернення кредиту, відповідно пред'явив вимогу позичальнику та своєчасно пред'явив вимогу до поручителя, тим самим, у суду відсутні підстави стверджувати про припинення договору поруки. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved