Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] вказав, що рішенням виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 21 серпня 1979 року № 13 його батькові [PERSON] та його рідному дядьку [PERSON] було видано дозвіл на здійснення будівництва житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] . 19 лютого 1980 року [PERSON] був отриманий дозвіл від Держархбудконтроля на виконання будівництва житлового будинку за вказаною адресою. В 1983 році будівництво житлового будинку було закінчено. 29 листопада 1990 року та 16 жовтня 2001 року рішеннями виконавчого комітету Біловодської селищної ради № б/н [PERSON] надано право на здійснення індивідуального будівництва за цією адресою літньої кухні, двох сараїв та двох навісів. В подальшому, житловий будинок між співвласниками [PERSON] та [PERSON] був розділений та рішенням виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 30 листопада 2007 року № б/н «Про затвердження акта закінчення будівництва та прийняття до експлуатації індивідуальних будівель» житловий будинок з житловою площею 48,50 кв.м., загальною 101,10 кв. м. господарчими будівлями в [ADDRESS] , які належать [PERSON] , був введений до експлуатації. 05 жовтня 2015 року на квартиру [ADDRESS] за замовленням [PERSON] був виготовлений технічний паспорт. За життя його батько [PERSON] не встиг здати до експлуатації спірну квартиру і [INFO] помер. Отже, спірне будівництво незавершене, не здано в експлуатацію та не зареєстроване у встановленому законом порядку. Спадкоємцем першої черги є він. В установлений законом термін він звернувся до Біловодської державної нотаріальної контори та прийняв спадщину (спадкова справа №247/2017). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не має. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] йому було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документу на вказану квартиру, тому він вимушений був звернутись з позовом до суду з метою оформлення спадкових прав на вказаний будинок. Ухвалою від 30 березня 2020 року у справі було відкрите провадження та в ній було призначене підготовче судове засідання. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті справи з необхідними доказами. В підготовчому провадженні від сторін надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за їхньої відсутності, позивач позов підтримав, відповідач не заперечував проти його задоволення. Ухвалою суду від 08 липня 2020 року у справі закрите підготовче провадження та вона призначена до розгляду. З огляду на те, що сторони про час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином, від них надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку. Судом встановлено, що [INFO] в смт Біловодськ Луганської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про смерть. Факт, що померлий є батьком позивача, зокрема, підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.06.2019 № 832/02-31, винесеною державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори Анохіним О.О., зі змісту якої йдеться, що [PERSON] звертався до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , який її прийняв. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Також із цієї постанови вбачається, що позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , оскільки ним не наданий оригінал правовстановлюючого документа на вказану квартиру у зв`язку з його відсутністю. З наданих позивачем документів дійсно видно, що у 1979 році батькові позивача [PERSON] та його дядькові [PERSON] рішенням виконкому Біловодської селищної ради від 21 серпня 1979 року № 13 було видано дозвіл на здійснення будівництва житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] . 19 лютого 1980 року [PERSON] був отриманий дозвіл від Держархбудконтроля на виконання будівництва житлового будинку за вказаною адресою. В 1983 році будівництво житлового будинку було закінчено. 29 листопада 1990 року та 16 жовтня 2001 року рішеннями виконавчого комітету Біловодської селищної ради № б/н [PERSON] надано право на здійснення індивідуального будівництва за цією адресою літньої кухні, двох сараїв та двох навісів. В подальшому, житловий будинок між співвласниками [PERSON] та [PERSON] був розділений та рішенням виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 30 листопада 2007 року № б/н «Про затвердження акта закінчення будівництва та прийняття до експлуатації індивідуальних будівель» житловий будинок з житловою площею 48,50 кв.м., загальною 101,10 кв. м. господарчими будівлями в [ADDRESS] , які належать [PERSON] , був введений до експлуатації. 05 жовтня 2015 року на квартиру [ADDRESS] за замовленням [PERSON] був виготовлений технічний паспорт. Проте, за життя, [PERSON] не встиг здати до експлуатації спірну квартиру, оскільки [INFO] помер. Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вказувалось вище, позивач прийняв спадщину після смерті батька, а отже власником його майна з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належать спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. В пункті 8 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. У листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» ВССУ зазначив: «За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним» З огляду на викладене, суд погоджується з позивачем, що будівництво житлового будинку [ADDRESS] спадкодавцем [PERSON] здійснене на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, однак житловий будинок не було здано в експлуатацію, тому до нього, як до спадкоємця, переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, оскільки визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved