Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Маневицької РДА звернулися в суд в інтересах малолітньої [PERSON] із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], яка перебуває на обліку служби у справах дітей Маневицької РДА з 20 серпня 2015 року, як дитина, яка проживає в сім'ї, що опинилася в складних життєвих обставинах. На даний час [PERSON] тимчасово проживає разом із бабусею [PERSON] у м. Луцьк Волинської області. Оскільки відповідач ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, на зауваження працівників служби у справах дітей та селищної ради не реагує та ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, просили відібрати малолітню [PERSON] в матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Маневицької РДА, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача Карпюк Л.М. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконкому Колківської селищної ради Маневицького району свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов підтримали, щодо його задоволення не заперечували. Ухвалою Маневицького районного суду від 16 жовтня 2018 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо вони ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] (а.с. 7). Оскільки [PERSON] у шлюбі не перебувала, то відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8). Із відповіді управління соціального захисту населення Маневицької РДА від 7 червня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], перебувала на обліку і отримувала допомогу на дітей одиноким матерям з 01 травня 2009 року по 31 грудня 2015 року. Станом на 7 червня 2018 року [PERSON] до управління соціального захисту за призначенням державних соціальних допомог та компенсаційних виплат не зверталася (а.с. 9). Згідно характеристики на [PERSON], виданої Колківською селищної радою Маневицького району Волинської області 8 червня 2018 року, відповідач є одинокою матір'ю. Вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями, на даний час ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Крім того, стоїть на обліку в службі у справах дітей Маневицької РДА як матір, що ухиляється від виконання своїх обов'язків (а.с. 12). Із актів обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] від 12 серпня, 28 серпня, 29 липня 2015 року, 29 січня, 31 березня 2016 року, 25 квітня, 30 травня 2017 року, 15 лютого 2018 року вбачається, що в будинку де проживає дитина, часто було брудно та холодно, відключено електропостачання, оскільки наявна заборгованість в сумі 2,200 гривень, був малий запас продуктів харчування, мати дівчинки інколи перебувала у стані алкогольного сп'яніння, на зауваження представників служби у справах дітей реагувала агресивно (а.с. 19-26). Відповідно до наказу служби у справах дітей Маневицької РДА № 14/01-04 від 8 травня 2018 року [PERSON] тимчасово влаштована у сім'ю бабусі [PERSON], жительки м. Луцьк Волинської області (а.с. 27). Згідно довідки комунального закладу «Луцький навчально-виховний комплекс № 26 Луцької міської ради» від 22 травня 2018 року, [PERSON] навчається в даному закладі, в 3-Г класі (а.с. 28). Актом обстеження умов проживання [PERSON] в квартирі бабусі [PERSON], що за адресою: [ADDRESS], від 8 квітня 2018 року підтверджується, що квартира обладнана необхідним набором меблів та побутової техніки, для дитини відведена окрема кімната, де є зручне місце для відпочинку. Також є місце для зберігання особистих речей, є стіл для підготовки домашнього завдання та комп'ютер. У даному помешканні створені належні умови для розвитку дитини (а.с. 30). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Маневицької РДА № 1521/45/2-18 від 8 червня 2018 року, є доцільним відібрати [PERSON], [INFO] від матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав (а.с. 15-16). Враховуючи наведені обставини, суд приходить висновку, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, що обумовлено її винною поведінкою та свідомим нехтуванням своїми обов'язками, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, слід відібрати у неї малолітню [PERSON], без позбавлення відповідача батьківських прав та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Маневицької РДА. Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України унормовано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2 липня 2018 року і до досягнення нею повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 копійок судового збору.

Outcome: approved