Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

ПАТ АК «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивовано тим, що 10 червня 2008 р. між сторонами укладено кредитний договір № 2233/19 згідно якого Банк видав, а [PERSON] отримав 49 200,00 доларів США. На теперішній час борг [PERSON] складає: - 0,00 дол. США - заборгованість по кредиту строкова; - 48 176,24 дол. США - заборгованість по кредиту прострочена; - 0,00 дол. США - заборгованість по процентам поточна; - 34 964,41 дол. США - заборгованість по процентам прострочена; - 395 780,19 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 223 405,50 дол. США - пеня за несвоєчасну сплату процентів, які Банк просить стягнути з [PERSON], а також судові витрати у сумі 3441 грн. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ АК «Укргазбанк» про визнання кредитного договору між сторонами № 2233/19 від 10.06.2008 р. недійсним, мотивуючи це тим, що вказаний договір містить несправедливі та дискримінаційні умови, позбавляє значного об'єму прав [PERSON], що полягає у наступному: Банк письмово не повідомив про умови кредиту, докладно не описав вартості кредиту з урахуванням процентної ставки, не попередив про валютний ризик, не надав повної достовірної інформації про послугу; умови договору протиречить ст. 626 ЦК, оскільки передбачають пріоритет лише Банку, не вказана відповідальність Банку за невиконання своїх обов'язків, що у своїй сукупності свідчить про невідповідність вказаного договору нормам права, що є підставою для визнання вказаного договору недійсним. Представник Банка Легезін О.Г. підтримав доводи та підстави позову, наполягав на його задоволенні. Позовні вимоги [PERSON] не визнав. Відповідач [PERSON] доручив представляти свої права представнику [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов банка не визнав, а доводи позову [PERSON] підтримав. Позов Банка підлягає частковому задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору шкоду. Згідно зі ст. 549 ЦК України, боржник повинен виплатити кредиторові штраф, який обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та пеню, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, боржник повинен виплатити кредиторові пеню (штраф, неустойка), яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 3 ст. 551 УК України розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2233/19 згідно якого Банк надав, а відповідач отримав кредит у сумі 49 200,00 доларів ЗША на строк до 09 червня 2038 р. Відповідач не виконує своїх обов'язків по погашенню кредиту, у звязку з чим має борг, що є підставою для часткового задоволення позову. При цьому суд враховує, що заявлена позивачем сума неустойки по кредиту та процентам майже у двічі перевищує суму залишку кредиту та простроченим процентам, що є підставою для зменшення пені як за несвоєчасне погашення кредиту так і пені за несвоєчасну сплату процентів. Відповідач [PERSON] не довів обставини, які б давали підстави для визнання вказаного кредитного договору недійсним, що є підставою для відмови у задоволенні цієї вимоги. До такого висновку суд дійшов на підставі пояснень сторін та дослідивши надані сторонами докази, а саме: ксерокопію платіжного доручення про сплату позивачем судового збору у розмірі 3441 грн. (а.с. 4); ксерокопію кредитного договору, з якого вбачається що сторони уклали договір 10.06.08 р. на строк до 09.06.38 р., позивач надав, а відповідач отримав 49200 доларів ЗСШ (а.с.10-16); ксерокопію розрахунку строкової та простроченої заборгованості ( а.с. 5-6); розрахунок пені за простроченими процентами ( а.с. 9); ксерокопію претензії від 16.07.13 р. ( а.с. 25-26); статут Банку та свідоцтво про реєстрацію Банку як юридичної особи ( а.с. 22-25 ); уточнений розрахунок суми заборгованості за кредитним договором ( а.с. 87-91). Суд приймає до уваги та вважає обґрунтованою заяву відповідача [PERSON] про зменшення суми неустойки у відповідності до ст. 551 ч. 3 ЦК, оскільки заявлена сума неустойки у розмірі 619 185,69 грн. є необґрунтованою, не справедливою, значно неспівмірною як із сумою кредиту, так і з сумою залишку кредиту - перевищує його майже у двічі. Крім того, Банк навіть не вказує: чи зазнав він збитків з настанням яких може бути нарахована пеня. Вказані обставини суд вважає такими, які мають істотне значення для вирішення цього питання на користь відповідача. Вирішуючи питання про те, яку саме суму пені необхідно стягнути з відповідачів, суд виходить з того, що таких розрахунків не існує, тому приймає до уваги, що крім тіла кредиту позивач отримує прибутки у вигляді відсотків, тому у сукупності цих та вище наведених обставин суд вважає за необхідне суму неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов'язань зменшити до 100 000 (ста тисяч ) гривень, а суму неустойки (пені) за несвоєчасну сплату процентів зменшити до 60 000 (шістьдесяти тисяч) грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч. 1 ст. 88 ЦПК, а саме: судом задовольняються вимоги позивача на 72%, тому з відповідача на користь позивача суд стягує 72% від сплаченої позивачем суми судового збору, що складає 2477 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial