Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01.07.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00048831, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн., а остання зобовязалась сплачувати банку плату за користування кредитними коштами, комісію та можливі санкції в строк до 01.07.2014 року. В порушення своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 26.08.2015 року, [PERSON] заборгувала позивачу 6555,29 грн., з яких: 3700,62 грн. заборгованість за кредитом; 469,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 875 грн. заборгованість за комісією; 1510,20 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту. В звязку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищевказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, в заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявилась, попередньо через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки учасників процесу, викладені у поданих ними до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.07.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00048831, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн., а остання зобовязалась сплачувати банку плату за користування кредитними коштами, комісію та можливі санкції в строк до 01.07.2014 року, відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами (а.с. 7, 8-9), що підтверджується копією даного договору (а.с. 3-6). У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобовязання по наданню в кредит відповідачу відповідних коштів виконав шляхом відкриття карткового рахунку, на який надав відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконувалося, в зв`язку з чим станом на 26.08.2015 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем на загальну суму 6555,29 грн., з яких: 3700,62 грн. заборгованість за кредитом; 469,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 875 грн. заборгованість за комісією; 1510,20 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що підтверджується копією наданого розрахунку (а.с. 10). В результаті прострочення заборгованості за договором кредиту відповідач істотно порушила умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки такі її дії в даному випадку не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved