Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, з 11 лютого 2015 року і до повноліття дітей. 23 березня 2018 року [PERSON] заявила до суду позов, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначивши їх мінімальний розмір на кожну дитину 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця. 27 березня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 18), а ухвалою суду від 12 квітня 2018 року (а.с. 24) у справі призначено розгляд по суті. В судове засідання сторони не зявилися, подавши через канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та про, відповідно, підтримання та визнання позовних вимог (а.с. 25, 27). З врахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду від 23 лютого 2015 року, яке набрало чинності 06 березня 2015 року (а.с. 8), відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи із 11 лютого 2015 року до їх повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника\~ або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених СК України. У ч. 8 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та\~ ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовна вимога ґрунтується на вимогах закону,\~ а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.Позивач звернулася до суду з цим 23 березня 2018 року, а тому саме з цієї дати аліменти мають бути стягнені в іншому розмірі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved