Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.02.2014 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 13.11.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 11736,45 грн., яка складається з наступного: 217,29 грн. - заборгованість за кредитом, 7784,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 535,07 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.02.2014 року у розмірі 11736,45 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак у прохальній частині позовної частини зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (88000 2105842 0/88000 2139639 5), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За положеннями ч. 4 ст. 169 ЦПК України наслідком повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, є вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлення заочного рішення). У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. 224 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено з матеріалів справи, 19.02.2014 року між ПАТ КБ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 19.02.2014 року, [PERSON] взяті на себе зобов'язання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 13.11.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 11736,45 грн., з яких: 217,29 грн. - заборгованість за кредитом; 7784,09 грн. - заборгованість за процентами; 2700,00 грн. - нарахована комісія; 1035,07 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Згідно з п. 3.3. Розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору являється прямим та безумовним погодженням держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. За п. 5.5. Розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банка, із розрахунку 360 календарних днів в році. Відповідно до п. 5.5.1. Розділу 2 вищезазначених Умов та правил за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує проценти по завищеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Згідно з п. 5.7. Розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем і/чи довіреною особою держателя своїх боргових та інших обов'язків по цьому договору. За положеннями п. 8.6. Розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порядку ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою визначено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Зокрема, за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того, у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Акцент-Банк» 11736,45 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.02.2014 року. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1600,00 грн..

Outcome: approved