Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ХОУ АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14023,53 грн., внаслідок невиконання зобовязань по поверненню кредиту, та судового збору у розмірі 1762,00 грн. В позовній заяві позивач зазначив, що між ПАТ «Державний ощадний банк України», і відповідачем 04.02.2009 року укладено кредитний договір № 1546 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Згідно п.7.1 Додаткової угоди Банк встановив клієнту кредитну лінію з лімітом кредитування у сумі 300% від розміру заробітної плати, що складає 6200,00 грн. зі строком дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки. Згідно умов кредитних договорів та графіку погашення заборгованості по кредиту відповідач зобовязався повертати кредитні кошти та сплачувати проценти за їх користування, однак свої зобовязання не виконує. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, яка станом на 29.01.2018 року становить 14023,53 грн. Від представника позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проводити розгляд справи у її відсутності та у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача ухвалити по справі заочне рішення (а.с.43,44). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик за місцем його реєстрації (а.с.35,41), відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 4 лютого 2009 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено кредитний договір № 1546 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, та 14.08.2011 року Додаткову угоду, згідно з якими банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 300% від розміру заробітної плати зі строком дії до дня закриття картрахунку і завершення всіх розрахунків по картрахунку відповідно до п.11.1 кредитного договору (а.с.6-10). Згідно умов п.п.6,7 кредитного договору відповідач зобовязався проводити погашення кредиту щомісяця згідно графіку надання та погашення заборгованості, однак свої зобовязання відповідач не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості (а.с.15-16). На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст.ст.625,1050 ЦК України, вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості по кредиту, сплати відсотків за його користування, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих за прострочення виконання зобовязань. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1546 від 04.02.2009 року станом на 29.01.2018 року складає 14023 грн. 53 коп., з яких: - 6197,40 грн. заборгованість по кредиту; - 2872,72 грн. заборгованість по відсоткам; - 628,74грн. нарахована пеня; - 346,88 грн. нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту; - 256,98 грн. нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків; - 2121,47 грн. нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків; - 1598,93 грн. - нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту ; - 0,41 грн. сума заборгованості за РКО (а.с.15-16). Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На адресу відповідача двічі направлявся лист-вимога про погашення заборгованості за кредитом (а.с.13), однак до теперішнього часу заборгованість не погашена. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобовязань, суду не надано. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved