Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] у позивача та відповідача народилась спільна дитина, [PERSON] , відповідач своє батьківство визнав. Позивач з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували. Позивач разом із донькою зареєстровані та мешкають за однією адресою. 01.06.2019 відповідач склав відповідну розписку в якій зобов`язався сплачувати позивачу аліменти на утримання спільної дитини починаючи з 01.06.2019 року, але в добровільному порядку свої зобов`язання не виконує. Відповідач здатний оказувати дитині матеріальну допомогу, інших дітей та осіб, які знаходяться на його утримання відповідач не має, інших неповнолітніх дітей не має, аліменти нікому не сплачує. На підставі викладеного просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 червня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 26.06.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1094/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 22.12.2020 року позивач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі. 22.12.2020 року відповідач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи був повідомлена належним чином, надала суду письмове клопотання, в якому просила розглядати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.09.2013 р., виданого Виконавчим комітетом Привільської міської ради Луганській області, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 49. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї № 8918 від 11.06.2020 року, наданою Управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з розпискою від 01.06.2019 року, [PERSON] зобов`язався сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , у розмірі 1/4 частики його доходу починаючи з 01.06.2019 року. Мотивувальна частина У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі та в добровільному\~порядку не\~надає позивачу\~матеріальної допомоги\~на утримання\~дитини, а також те що вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, інтереси інших осіб, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, повністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved