Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» 18.08.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № IKCASHVG.172405.007 у сумі 55694 грн. 67 коп., з якої: поточна заборгованість по кредиту 5931.78 грн., прострочена заборгованість по кредиту 16698,84 грн., поточна заборгованість за відсотками 82,61 грн., прострочена заборгованість за відсотками 7852,04 грн., поточна заборгованість за комісією 310, 50 грн., прострочена заборгованість по комісії 5599, 50 грн., пеня 18919, 40 грн. Мотивував тим, що останній не виконує зобовязання по договору, внаслідок чого станом на 10.08.2016 року утворилася заборгованість в сумі 55694 грн. 67 коп. Відповідачеві була направлена вимога про погашення заборгованості від 03.12.2015 року № 10274, але він не відреагував на неї і надалі ухиляється від виконання зобов»язань за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача згодний. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. 10.01.2014 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та фізичною особою [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № IKCASHVG.172405.007, за умовами якого банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 31050,00 грн. на споживчі потреби строком до 09.01.2017 року зі сплатою 12% річних. На виконання своїх зобовязань кредитодавець надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 31050 грн. на строк 36 місяців за процентною ставкою 12% річних. Умовами договору передбачена одноразова комісія в розмірі 3% від основної суми кредиту, та щомісячна комісія за надання кредитних ресурсів у розмірі 1% від суми кредиту. Відповідно кредитного договору, позичальник [PERSON] зобов'язався сплачувати платежі за договором у розмірі, порядку та в строки встановлені договором, зокрема, щомісячно сплачувати банку платіж 1344,50 грн. до 11 числа. Позичальник взяті на себе зобовязання порушив - не вносив платежі у визначений строк та у повному обсязі. Згідно розрахунку наданого банком і перевіреного судом, станом на 10.08.2016 року загальна заборгованість [PERSON] складає 55694 грн. 67 коп., з яких: поточна заборгованість по кредиту 5931.78 грн., прострочена заборгованість по кредиту 16698,84 грн., поточна заборгованість за відсотками 82,61 грн., прострочена заборгованість за відсотками 7852,04 грн., поточна заборгованість за комісією 310, 50 грн., прострочена заборгованість по комісії 5599, 50 грн., пеня 18919, 40 грн. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). П.6.3 кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0.5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Позивач при поданні позову до суду надав заяву про відстрочку сплати судового збору через матеріальний стан, яка судом була задоволена. Згідно ухвали суду від 18 серпня 2016 року сплату судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь держави стягується несплачений судовий збір у сумі 1378 грн.

Outcome: approved