Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Олександрійська райдержадміністрація (надалі позивач) як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] в травні 2015 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідачі) про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі [PERSON]В є матірю дитини [PERSON], [INFO], а [PERSON] записаний батьком дитини, однак свої батьківські обовязки не виконують, з квітня 2015 року, коли дитина була вилучена з сімї, вони не піклуються про її життя та здоровя, моральний та фізичний розвиток, не створюють належних умов для проживання дитини. Дитина перебуває в Будинку Дитини м. Кіровограда. В судовому засіданні представник позивача та прокурор позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені обставини. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла [PERSON] Відповідачі в судове засідання зявились, будучи попередженими про дату, час та місце розгляду справи в суді, письмових заяв чи заперечень до суду від них не надійшло. Просять суд не позбавляти їх батьківських прав. Запевняють суд, що виправляться та належним чином виконуватимуть свої батьківські обовязки. Представник Косівської сільської ради на суд не зявився, в листі до суду просить розглянути справу за відсутності компетентного представника. Представник Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Олександрійського району Кіровоградської області просить прийняти рішення відповідно до закону. Інтереси закладу в суді по довіреності представляла [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 7, 10, 150, 160-167, 180-182, 243-251 Сімейного кодексу України та ст. ст. 3 14, 15, 16, 22 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін також врегульовані ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, за змістом яких батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватись про їх фізичний, моральний та духовний розвиток, навчання і готувати їх до самостійного життя. Батьківські права не можуть здійснюватись у суперечності з інтересами дітей. Якщо батьки неправильно використовують свої батьківські обовязки та права, вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], [PERSON]В є матірю, а [PERSON] записаний батьком дитини (актовий запис № 8 Виконавчого комітету Косівської сільської ради від 07 травня 2014 року). Судом встановлено, що батьки дитини зарекомендували себе з негативної сторони, зловживають спиртними напоями, дитині не приділяють належної уваги, не дбають за ними, не займається їх вихованням. Суд приймає до уваги, що з 30 квітня 2015 року дитина з батьками не проживає, вони залишаються осторонь виховання сина. Суд також приймає до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини від 14 травня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Суд вважає доведеним, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обовязків щодо виховання своєї дитини, що є підставою для суду позбавити їх батьківських прав, згідно акту обстеження умов проживання №230 від 15 жовтня 2015 року на момент перевірки умов для повернення [PERSON] в сім ю не створено. Суд приймає до уваги висновок судово-медичної експертизи №59 від 25 серпня 2015 року, згідно якого у дитини [PERSON] мали місце захворювання, затримка фізичного, психічного та стато-моторного розвитку. Дані захворювання є наслідком неправильного харчування, не додержання режиму, відсутності прогулянок на свіжому повітрі, не своєчасності або відсутності профілактики вітамінами та належного догляду за дитиною. Виявлені захворювання у дитини виникли внаслідок неналежного догляду за нею матірю. Неналежний систематичний догляд, відсутність збалансованого та багатого вітамінами та поживними речовинами харчування, неправильний режим викликали вказані захворювання. За змістом ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь дитячого закладу або фізичної особи, яка буде виконувати обовязки піклувальника над дітьми, аліменти з батьків на утримання дитини, в межах не 1/3 як вказує позивач, а в межах 1/4 частини від їх заробітку (доходу) на утримання дитини - до досягнення нею повноліття. Судові витрати суд відносить на відповідачів. Враховуючи викладене та

Outcome: partial