Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

ПАТ «Голованівське автотранспортне підприємство 13539» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, посилаючись на те, що 03 лютого 2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець на підставі цього договору зобовязувався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення, що перебувають на балансі позивача (балансоутримувача) та знаходиться за адресою: вул. Маяковського, буд. 7ж смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, про що внесено відомості про державну реєстрацію прав Ульяновським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер майна 35224257, витяг №33572686 від 22.03.2013 року. Позивач вказав, що за період з 03.02.2012 року та по цей день орендарем було сплачено орендну плату в розмірі 5000 гривень, а саме: 27.04.2016 року -3100 грн., 13.07.2016 року 200 грн., 05.09.2016 року 300 грн., 11.12.2016 року 300 грн., 06.06.2017 року 600 грн., 07.12.2017 року 600 грн.. Станом на 01.05.2018 року заборгованість по виплаті орендної плати складає 2500 грн., орендна плата сплачується нерегулярно в порушення п. 3.1 договору. Окрім цього приміщення належним чином орендарем не використовується, не доглядається в порушення п. 3.2 договору. Позивач просить розірвати договір оренди нерухомого майна нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: вул.. Маяковського 7ж в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області від 03.02.2012 року укладеного між ПАТ «Голованівське автотранспортне підприємство 13539» та [PERSON], про який внесено відомості про державну реєстрацію прав Ульяновським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер майна 35224257, витяг №33572686 від 22.03.2012 року. В судове засідання позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON], надала до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрутнтованими, оскільки позивачем не наведено розрахунок заборгованості та невказано період за який вона утворилася хоча в даній категорії справ вона є його обовязком, що свідчить про безпідставність необгрунтованість та не доведеність ним позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. За змістом ст.\~11 Цивільного\~кодексу України (далі за текстом - ЦК України), ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори. Відповідно до частини 1 статті 16\~ЦК України , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, статтею 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ст.\~627 ЦК України та відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору у з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ч. 2 ст.\~626\~ЦК України договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматись від вчинення певних дій, а друга сторона наділяється лише правом вимоги без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору, згідно із ч. 3 ст. 626 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Статтею\~638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Судом встановлено, що 03 лютого 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Голованівське автотранспортне підприємство 13539» та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що підтверджується копією договору оренди нежитлового приміщення від 03.02.2012 року (а.с. 7-8). 22 березня 2012 року Ульяновським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації було внесено відомості про державну реєстрацію прав, реєстраційний номер 35224257, витяг №33572686 (а.с. 9). Відповідно до п. 2.1 даного договору, він укладається сторонами на строк до 03 лютого 2061 року. Згідно п.3.1 договору плата за користування орендарем обєкту найму нежитловою будівлею встановлена сторонами у розмірі 100 грн., які орендар зобовязується сплачувати в готівковій або безготівковій формі щомісячно не пізніше 1 го числа місяця наступного за розрахунком, загальна сума орендної плати за весь строк оренди має складати 58800 грн. Як вбачається з наданих позивачем прибуткових касових ордерів та довідки, відповідачем було сплачено орендну плату в розмірі 5000 грн., а саме: 27.04.2016 року -3100 грн., 13.07.2016 року 200 грн., 05.09.2016 року 300 грн., 11.12.2016 року 300 грн., 06.06.2017 року 600 грн., 07.12.2017 року 600 грн., та станом на 01.05.2018 року заборгованість по виплаті орендної плати складає 2500 грн., орендна плата сплачується не регулярно, що призвело до порушення орендарем п. 3.1 даного договору (а.с. 10 12, 37). Відповідно до ч. 2 ст.\~651\~ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов?язання сторін припиняються. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач в однобічному порядку не виконує умови договору оренди, а сааме має заборгованість по орендній платі, протилежні докази до суду не надав, що в свою чергу є підставою для розірвання договору оренди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved