Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.01.2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BL_КГ100091953, згідно якого позичальнику надано кредит на поточні потреби в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 0,01% річних з терміном поверненням до 20.01.2015 року. Однак, відповідач [PERSON] свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 11.08.2015 року сума її боргу становить 34232,61 грн. У звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати повязані з розглядом справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та у разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.01.2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BL_КГ100091953, згідно якого позичальнику надано кредит на поточні потреби в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 0,01% річних з терміном поверненням до 20.01.2015 року (а.с. 4-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання і як вбачається з розрахунку ціни позову, її заборгованість станом на 11.08.2015 року за кредитним договором становить 34232,61 грн., з яких: тіло кредиту 5513,70 грн., проценти 1359,68 грн., плата за пропуск платежів 28718,91 грн. (а.с. 11). Разом з тим, як вбачається із представленого розрахунку суми боргу, відповідачу нарахована плата за пропуск платежів в розмірі 28718,91 грн., тобто штрафні санкції, які значно перевищують суму основного боргу, а тому зважаючи на викладене, суд у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, він підлягає зменшенню до розміру основної суми боргу 5513,70 грн. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивача 12387,08 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial