Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором, вказуючи про те, що 24 травня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-22016-240512. Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачці картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених у тарифному пакеті Віза Класичний, що міститься у Додатку № 1 до Договору, на умовах викладених у Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору на загальну суму 30000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у розмірі 5000 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 05 червня 2014 року відповідачка не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 05 червня 2014 року за відповідачкою за укладеним з ПАТ «Дельта Банк» кредитним договором № 004-22016-240512 від 24 травня 2012 року рахується заборгованість в розмірі 8298,60 гривень (заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3210,36 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 1789,64 гривень, заборгованість за відсотками в розмірі 3298,60 гривень). В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з'являється, хоча належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення судових викликів, причина неявки невідома. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, з врахування клопотання представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24 травня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-22016-240512. В зв'язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань станом на 05 червня 2014 року за відповідачкою за укладеним з ПАТ «Дельта Банк»» кредитним договором рахується заборгованість в розмірі 8298,60 гривень (заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3210,36 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 1789,64 гривень, заборгованість за відсотками в розмірі 3298,60 гривень). Суд приходить до висновку, що права банку порушені та підлягають захисту, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 243,60 гривень, підтвердженні платіжним дорученням № 60214115 від 22 липня 2014 року, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved