Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа Приватний нотаріус Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 січня 2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про надання кредиту № 1304062. Правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитним договором № 36-МЛ від 20.08.2019 року є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». 26 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Баршацьким Ігорем Вікторовичем, на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15130. Згідно цього напису підлягає стягненю сума в розмірі 10941.00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 690,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 6321,00 грн., плата за вчинення виконавчого напису 930,00 грн. Постановою ВП № 64597821 від 23.02.2021 року, приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича, було відкрито виконавче провадження, згідно якого додатково з Позивача було стягнуто 1094,10 грн. Дане виконавче провадження було відкрито за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буршацького Ігоря Вікторовича. Про наявність Постанови та виконавчого напису Позивач дізнався коли з його заробітної плати було проведено утримання бухгалтерією підприємства. Нотаріус не повідомляв Позивача про те, що до нього звернулись із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно вимагання сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (Відповідача). На підставі викладеного, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 26 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Баршацьким Ігорем Вікторовичем і зареєстрований в реєстрі за № 15130, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»; стягнути з ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» грошові кошти у сумі 2214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) гривень 89 копійок на рахунок [PERSON] ; стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» виконавчий збір у сумі 1094.10 грн. на рахунок [PERSON] ; стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 1362.00 грн. на рахунок [PERSON] . Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 31.05.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у цивільній справі №415/3564/21. 01.11.2021 року позивач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмове клопотання в якому просив розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, просив позов задовольнити. Відповідач представник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надав. Третя особа Приватний нотаріус Баршацький І.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надав. Третя особа Приватний виконавець Лиманський В.Ю. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з виконавчого напису від 26.12.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за реєстром №15130 звернуто стягнення з [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.08.2019 року по 23.11.2020 року у розмірі: 4489,35 грн. Сума заборгованості становить 10011,00 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000,00 грн.; Прострочена заборгованість за комісією становить 690,00 грн.; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6321,00 грн.; Строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.; Строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн.; Строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 25.02.2019 по 20.08.2019) - 0,00 грн.. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 930,00 грн. які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 10941,00 грн.. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2021 року ВП №64597821, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський В.Ю. постановив відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису №15130 від 26.12.2020 року. Згідно з звітом про здійснення відрахування та виплати ПРАТ «Линік» відносно [PERSON] за період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року, щомісячно здійснюється утримання із заробітної плати у розмірі 20% за постановою від 06.11.2020 ВП №63486245 щодо виконання виконавчого документу 53887 від 28.09.2020 та 15130 від 26.12.2020 утримана сума за цей період дорівнює 9530,72 грн. Мотивувальна частина Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за №1849, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15130. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, у своїй постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 554/6777/17, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Зважаючи на те, що укладений між ТОВ «Мілоан» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, всупереч вищезазначеним нормам не був посвідчений нотаріально; беручи до уваги наявний спір щодо вказаної заборгованості, то суд вважає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Слід зазначити, що саме до такого висновку прийшов Верховний Суд при вирішенні аналогічного спору у своїй постанові від 21 жовтня 2020 року по справі № 172/1652/18, провадження № 61-16749св19. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на корить позивача безпідставно отриманих коштів в сумі 3308,99 грн., які складаються з: незаконно стягнутих грошових сум у розмірі 2214,79 грн. та виконавчого збору у сумі 1049,10 грн. суд зазначає наступне. Позивачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів стягнення з нього грошових коштів за виконавчим провадженням ВП №64597821. Згідно з звітом про здійснення відрахування та виплати ПРАТ «Линік» відносно [PERSON] за період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року, щомісячно здійснюється утримання із заробітної плати у розмірі 20% за постановою від 06.11.2020 ВП №63486245 щодо виконання виконавчого документу 53887 від 28.09.2020 та 15130 від 26.12.2020 утримана сума за цей період дорівнює 9530,72 грн. Таким чином, враховуючи вказане, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його права, та позовна вимога про стягнення 3308,99 грн. з відповідача на користь [PERSON] задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.2127271915.1 від 17.05.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. При зверненні до суду з даним позовом позивачем були понесені витрати, пов`язані із поданням заяви про забезпечення позову у справі №415/3564/21, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн.. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 136, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн., а судовий збір в сумі 454,00 грн. віднести за рахунок позивача.

Outcome: partial