Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що понад 20 років він працює директором навчального закладу загальної середньої освіти смт Біловодськ Біловодського району Луганської області. 13 квітня 1999 року наказом № 13-а відділу освіти смт Біловодськ його було призначено на посаду директора Біловодської середньої школи № 2. З того часу навчальний заклад неодноразово змінював назву: спочатку, в 2005 році, на Біловодську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів, потім, у 2016 році, на базі школи створено Опорний навчальний заклад Біловодська ЗОШ І-ІІІ ступенів, а у 2017 році змінено назву на Біловодський опорний заклад загальної середньої освіти, який має у своєму складі дві філії: Парневську та Новоспасівську. Увесь час він працює на посаді на умовах безстрокового трудового договору, відповідно до ст. 23 КЗпП України. 24 червня 2019 року на робочому місці його було ознайомлено з розпорядженням Біловодського селищного голови від 24.06.2019 № 133 «Про зміну істотних умов праці». З цим розпорядженням він категорично не згоден, про що офіційно повідомив відповідача, але розпорядження не скасоване. Через місяць, коли він офіційно знаходився в основній щорічній відпустці, його ознайомили з розпорядженням № 162 від 24.07.2019 Біловодського селищного голови «Про внесення змін до розпорядження Біловодського голови № 133 від 24.06.2019». Зазначене розпорядження прийняте в порушення вимог чинного законодавства України та Положення про відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради, яке додатком до рішення сесії Біловодської селищної ради від 08.12.2017 № 2/10, оскільки селищний голова не має права прийому на роботу керівників навчальних закладів, та не має повноважень переводити таких керівників на строкові трудові договори, тим більше що згідно ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» керівник закладу середньої освіти призначається на посаду та звільняється з посади рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним (ними) органу. Ця норма закону застосовується до посад, що стали вакантними в установленому трудовим законодавством порядку. Таким чином, оскаржуване розпорядження прийняте з порушенням діючого законодавства, оскільки у відповідача не було жодних правових підстав для його прийняття законодавство не вимагає переводити всіх керівників навчальних закладів загальної середньої освіти, з якими укладені безстрокові трудові договори, на строкові договори, щоб потім призначати на посаду керівників за результатами конкурсного відбору. Також оскаржуване розпорядження є протиправним, оскільки не погоджене із селищною радою, крім того, в ньому в порушення трудового законодавства не визначено, які саме зміни в організації виробництва і праці стали підставою його прийняття. 01 жовтня 2019 року на офіційному веб-сайті Біловодської селищної ради з`явилось оголошення про проведення конкурсного відбору на посаду директора закладу загальної середньої освіти, а також наказ відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 30.09.2019 № 258 «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Біловодського ОЗЗСО». Зазначений наказ прийнято на підставі протиправного розпорядження № 133 від 24.06.2019 з порушенням законодавства, його трудових прав й інтересів та, як слідство, він є також протиправним і підлягає скасуванню, оскільки посада директора Біловодського ОЗССО не є вакантною, через що не відповідає вимогам чинного Типового положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28.03.2018 № 291. Після відкриття провадження у справі у встановлений судом строк відповідач Біловодський селищний голова подав відзив на позов, в якому вказав, що оскаржуване розпорядження № 133 від 24.06.2019 «Про зміну істотних умов праці» прийняте в рамках закону та повноважень селищного голови. Зазначав, що акцентування позивачем уваги суду на його звільненні з посади керівника навчального закладу є безпідставним та нічим не доведено. Позивач має право на загальних умовах прийняти участь у конкурсі та за його результатами може бути призначений керівником закладу загальної середньої освіти у відповідності до діючого на теперішній час законодавства. Дійшовши до помилкового висновку щодо його звільнення, позивач хибно вважає, що селищний голова не мав права видавати оскаржуване розпорядження, оскільки він вийшов за межі своїх повноважень. Також Біловодський селищний голова вважав законним наказ відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області № 258 від 30.09.2019, оскільки він відповідає освітньому законодавству та прийнятий в межах повноважень відділу освіти. На поданий відзив позивач подав відповідь, в якій не погоджувався з доводами Біловодського селищного голови про законність винесеного розпорядження № 133 від 24.06.2019, крім того зазначав, що він належним чином виконує свої трудові обов`язки на посаді директора [PERSON] ОЗЗСО, тому відсутні підстави для розірвання з ним трудового договору з ініціативи власника або його переведення на строковий трудовий договір. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, додатково пояснив, що Біловодський селищний голова не є його роботодавцем. Його роботодавцем є відділ освіти, який може змінювати істотні умови та організацію праці. Зазначав, що на підставі оскаржуваного розпорядження начальник відділу освіти повинна була видати наказ, в якому вказати, які саме істотні умови праці змінюються. Видаючи наказ про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади начальник відділу освіти не виконала розпорядження. Крім того, згідно законодавства, конкурс застосовується лише до нових посад або які вивільнились. Представник відповідача Біловодського селищного голови Шиков О.А. заперечував проти позову, озвучив письмовий відзив на позов, вказував, що позивач помиляється відносно повноважень селищного голови і розуміння діючого законодавства. На поставлені запитання пояснив, що згідно п. 4 розпорядження Біловодського селищного голови від 24.06.2019 № 133 «Про зміну істотних умов праці» на виконання п. 3 цього розпорядження відділ освіти виконавчого комітету Біловодського селищної ради повинен був письмово попередити позивача [PERSON] про майбутні зміни його умов праці не раніше ніж через два місяці до впровадження таких змін. У попередженні [PERSON] необхідно було роз`яснити, що він має право визначитись щодо продовження роботи в нових умовах та подати до відділу освіти відповідну заяву. У разі якщо до 23.08.2019 [PERSON] не надасть своєї згоди на продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, він підлягає звільненню на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП з виплатою вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку. У випадку надання згоди [PERSON] на продовження роботи у зв`язку зі зміною умов праці, з ним після спливу двомісячного терміну дії попередження, повинен був укладений строковий трудовий договір на три місяці, а в цей час проведений конкурс на заміщення вакантної посади директора Біловодського ОЗЗСО, в якому має право брати участь позивач. Представник відповідача відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області Бондар Б.О. позов не визнав, вказав, що відділ освіти видав оскаржуваний наказ на підставі та на виконання розпорядження Біловодського селищного голови № 133 від 24.06.2019. З цим розпорядженням позивач був ознайомлений. Вважав оскаржуваний позивачем наказ № 258 від 30.09.2019 законним. На поставлені запитання пояснив, що наказ на переведення позивача на строковий договір відділом освіти не видавався, наказ про звільнення позивача також не виносився. Підтвердив факт, що позивач й до цього часу продовжує працювати на посаді директора Біловодського ОЗЗСО безстроково. Третя особа начальник відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Бас Катерина Сергіївна подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала, підтримала письмовий відзив Біловодського селищного голови. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК). У статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування. Так, посадова особа місцевого самоврядування особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Частиною 1 ст. 12 цього ж Закону передбачено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Серед визначених вказаною нормою закону повноважень до повноважень сільського, селищного, міського голови належить, зокрема, видання розпоряджень у межах своїх повноважень. З цього виходить, що здійснюючи свої повноваження, в тому числі видаючи розпорядження сільський, селищний, міський голова діє від імені відповідної територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування, а не від себе особисто. Відповідно до\~ст.\~48\~ЦПК України\~сторонами в\~цивільному процесі\~є позивач\~і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Як вбачається із пред`явленого [PERSON] позову, перша його вимога пред`явлена до селищного голови Олєйнікова [PERSON] . [PERSON] . головної посадової особи місцевого самоврядування. Пред`явлення позовів до посадових осіб, як фізичних осіб працівників юридичної особи, цивільно-процесуальним законодавством не передбачений. В даному випадку, виходячи із змісту повноважень селищного голови, вимога про скасування його розпоряджень повинна пред`являтись до органу місцевого самоврядування (юридичної особи територіальної громади), який представляє цей селищний голова, тобто до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, а не безпосередньо до посадової особи цього органу. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження. До першого судового засідання від позивача не надходило клопотань про заміну неналежного відповідача. За таких обставин, враховуючи, що безпосередньо селищний голова не може бути відповідачем у справі щодо скасування його актів у цивільному процесі, суд, не обговорюючи законність оспорюваного розпорядження (оскільки позивач не втратив право з цих же підстав подати позов до належного відповідача), вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні його позову щодо вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження Біловодського селищного голови Олєйнікова Е.М. від 24.06.2019 № 133 «Про зміну істотних умов праці». Що стосується другої позовної вимоги позивача, то, на переконання суду, вона підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні представник Біловодського селищного голови Шиков О.А. на питання суду пояснював, що згідно п. 4 розпорядження Біловодського селищного голови від 24.06.2019 № 133 «Про зміну істотних умов праці» на виконання п. 3 цього розпорядження відділ освіти виконавчого комітету Біловодського селищної ради повинен був письмово попередити позивача [PERSON] про майбутні зміни його умов праці не раніше ніж через два місяці до впровадження таких змін. У попередженні [PERSON] необхідно було роз`яснити, що він має право визначитись щодо продовження роботи в нових умовах та подати до відділу освіти відповідну заяву. У разі якщо до 23.08.2019 [PERSON] не надасть своєї згоди на продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, він підлягає звільненню на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП з виплатою вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку. У випадку надання згоди [PERSON] на продовження роботи у зв`язку зі зміною умов праці, з ним після спливу двомісячного терміну дії попередження, повинен був укладений строковий трудовий договір на три місяці, а в цей час проведений конкурс на заміщення вакантної посади директора Біловодського ОЗЗСО, в якому має право брати участь позивач. З трудової книжки позивача, чого не заперечував ніхто з учасників справи, вбачається, що [PERSON] до теперішнього часу продовжує працювати директором Біловодського ОЗЗСО безстроково. Позивач в суді пояснював, що 24 червня 2019 року ознайомився з розпорядженням Біловодського селищного голови від 24.06.2019 № 133 «Про зміну істотних умов праці» і повідомив, що з ним не згоден. Однак, з пояснень представника відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області Бондаря Б.О., судом встановлено, що після спливу двох місяців після ознайомлення [PERSON] , останній на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України звільнений не був, також з ним не укладався строковий договір на три місяці, відповідний наказ по відділу освіти не виносився. З наведеного йдеться, що відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області розпорядження Біловодського селищного голови від 24.06.2019 № 133 «Про зміну істотних умов праці» стосовно [PERSON] не виконав. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~25\~Закону України\~«Про освіту»\~засновник закладу\~освіти або\~уповноважена ним\~особа,\~зокрема, укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти. Матеріалами справи, наданими сторонами, підтверджується, що засновником Біловодського ОЗЗСО, директором якого є позивач, є Біловодська селищна рада, що діє від імені територіальної громади. Уповноваженою особою засновника є виконавчий орган ради відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що керівник закладу загальної середньої освіти призначається на посаду та звільняється з посади рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним (ними) органу. Керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти призначається на посаду за результатами конкурсного відбору строком на шість років (строком на два роки - для особи, яка призначається на посаду керівника закладу загальної середньої освіти вперше) на підставі рішення конкурсної комісії, до складу якої входять представники засновника (засновників), трудового колективу, громадського об`єднання батьків учнів (вихованців) закладу загальної середньої освіти та громадського об`єднання керівників закладів загальної середньої освіти відповідної адміністративно-територіальної одиниці. До участі у роботі комісії з правом дорадчого голосу можуть залучатися представники громадських об`єднань та експерти у сфері загальної середньої освіти. Положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти розробляє та затверджує засновник на підставі типового положення, затвердженого центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Одна і та сама особа не може бути керівником відповідного закладу загальної середньої освіти більше ніж два строки підряд (до першого строку включається дворічний строк перебування на посаді керівника закладу загальної середньої освіти, призначеного вперше). Після закінчення другого строку перебування на посаді особа має право брати участь у конкурсі на заміщення вакансії керівника в іншому закладі загальної середньої освіти або продовжити роботу в тому самому закладі на іншій посаді. Рішенням від 22.02.2018 № 6/29 Біловодської селищної ради затверджені Положення про Порядок проведення конкурсу на зайняття вакантної посади керівника комунального закладу загальної середньої освіти Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області та Порядок призначення на посаду керівників закладів загальної середньої освіти, що перебувають у комунальній власності Біловодської селищної об`єднаної територіальної громади. Пунктом 3 Порядку призначення на посаду керівників закладів загальної середньої освіти, що перебувають у комунальній власності Біловодської селищної об`єднаної територіальної громади передбачено, що призначення керівника закладу загальної середньої освіти здійснює уповноважена засновником особа Відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області за результатами конкурсного відбору шляхом укладання контракту та видання відповідного наказу про призначення на посаду. Згідно п. 4 цього ж Порядку підставою для проведення конкурсного відбору є рішення органу, що призначає керівника закладу загальної середньої освіти. Підставами для прийняття відповідного рішення є: 1) утворення нового закладу загальної середньої освіти; 2) наявність вакантної посади директора закладу загальної середньої освіти; 3) прийняття рішення щодо припинення (розірвання) трудового договору (контракту) з директором закладу загальної середньої освіти. Як зазначалось вище, відділ освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області розпорядження Біловодського селищного голови від 24.06.2019 № 133 «Про зміну істотних умов праці» стосовно позивача не виконав. Отже жодної підстави, передбаченої п. 4 вказаного вище Порядку (тим більше існування вакантної посади), станом на момент винесення відділом освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради оскаржуваного наказу № 258 для оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади директора [PERSON] не було. За таких обставин суд погоджується з позивачем, що наказ відділу освіту виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області від 30.09.2019 № 258 «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Біловодського ОЗЗСО» винесений незаконно, тому його слід скасувати, у зв`язку з чим, у цілому, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Враховуючи, що позов [PERSON] судом задоволений частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Луганської області слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем за адресовану вимогу до цього відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial