Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. У позові посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі, встановленими Тарифами Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою є укладеним між ним та банком Договором про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 01.06.2014 року має заборгованість у сумі 28756,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6843,27 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 18271,39 гривень, заборгованість по комісії у сумі 1796,51 гривень, штраф (фіксована частина) у сумі 500 гривень, штраф (процентна складова) 1345,56 гривень. В процесі розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по відсоткам за договором б/н від 23.10.2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 31.11.2012 року по 29.11.2015 рік у розмірі 10679,15 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнену позовну заяву, суду пояснила, що на підставі договору б/н від 23.10.2007 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідачу надано кредитну картку зі строком дії до 10/09 та встановленим початковим кредитним лімітом на суму 7000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував зобовязання за кредитним договором, останній платіж здійснив 21.05.2008 року, тому за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6843,27 гривень. У звязку з наявністю простроченої заборгованості по кредиту, відповідач зобовязаний сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами. Оскільки розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідачем зазначена заборгованість не погашена, тому, кредитний договір не вважається припиненим у звязку із закінченням строку дії картки. Таким чином за період з 30.11.2012 року по 29.11.2011 року сума заборгованості по відсоткам складає 10679,15 гривень, яку просить стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомний своєчасно та належним чином, надав суду заяву про застосування строку позовної давності та відмову у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у звязку з наступним. Судом встановлено, що 23.10.2007 року [PERSON] підписана заява, яка за твердженням Банку разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, є договором про надання банківських послуг № б/н, за яким банк випустив та видав [PERSON] платіжну кредитну картку з встановленням на ній кредитного ліміту у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленими Тарифами Банку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10-15). Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). За положеннями ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постановах № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року, № 6-61цс14 від 18 червня 2014 року, № 6-95цс14 від17 вересня 2014 року, № 6-103цс14 від 24 вересня 2014 року, № 6-134цс14 від 1 жовтня 2014 року, № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до п. 3.1.3 Правил користування платіжною карткою, після закінчення строку дії відповідна картка пролонгується на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і за умови дотримання інших умов пролонгації, передбачених договором. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, із видачею нової платіжної картки із визначеним лімітом кредитних коштів (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-103цс14 від 24 вересня 2014 року,№ 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року). У позовній заяві позивач вказав, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів, є строк дії картки, згідно уточненої позовної заяви строк дії картки [PERSON] - 10/09, нова картка з новим строком дії, відповідачу не надана. Таким чином, за таким договором, що визначає мінімальні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу (ст. 257 ЦК України), а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 01 жовтня 2014 р. №6-134цс14, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. Згідно наданого виписки за кредитною карткою відповідача останній платіж [PERSON] здійснений 21.05.2008 року (а.с 100). Умовами договору № б/н від 23.10.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» не передбачено (відповідно до ст. 259 ЦК України) спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за цим договором. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Крім того, оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Враховуючи вищевказане, суд вважає що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з позовом, причини пропуску строку позовної давності позивач не повідомив, не вказав на їх поважність та не просив їх поновити, у звязку з чим позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості по відсоткам за договором б/н від 23.10.2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 31.11.2012 року по 29.11.2015 рік у розмірі 10679,15 гривень не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору.

Outcome: dismissed