Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що у серпні 2019 року досягла пенсійного віку. 18.11.2019 вона звернулась до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі за текстом - УПФУ) із заявою про призначення пенсії за віком з врахуванням стажу роботи, який відповідно її трудової книжки становить 33 роки 11 місяців 2 дні, який дає право на призначення пенсії за віком. 24.10.2019 вона отримала рішення УПФУ від 18.10.2019 № 5948/03-18 про відмову в призначенні пенсії за віком. З даного рішення вбачається, що при розгляді заяви про призначення пенсії до її загального трудового стажу було зараховано лише 19 років 07 місяців 15 днів. Разом із цим УПФУ не врахований значний період роботи, який підтверджується її трудовою книжкою, посилаючись на неможливість врахувати зазначену трудову книжку, у зв`язку з тим, що дана трудова книжка була заведена на прізвище « [PERSON] » 10 січня 1978 року, а шлюб вона зареєструвала та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] лише 24 лютого 1979 року. Дана помилка була допущена кадровим працівником відділу кадрів колгоспу «Україна», яка ставить під сумнів належність даної книжки їй, тому вона була вимушена звернутись до суду, оскільки виправлення внести неможливо. До початку судового засідання від заявника надійшла заява, в якій заявник просила розглядати справу за її відсутності. Також у цій заяві вона додала, що вказана помилка виникла внаслідок того, що насправді ця трудова книжка заповнювалась вже на прізвище «[PERSON]» вже після укладення шлюбу у 1983 році, а не у 1978 році, у зв`язку з чим кадровий працівник колгоспу «Україна» внесла її змінене після укладення шлюбу прізвище. Від заінтересованої особи надійшла заява, в якій УПФУ просило провести розгляд справи за відсутності представника управління. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії паспорта та свідоцтва про укладення шлюбу заявника вбачається, що 24 лютого 1979 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу вона взяла прізвище чоловіка, тобто змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Із трудової книжки колгоспника [NUMBER], виписаної російською мовою на ім`я « [PERSON] » видно, що датою заведення цієї книжки вказана дата 10 січня 1978 року. Також, із першої сторінки вбачається, що ця книжка заводилась колгоспом Україна, а посвідчувалась печаткою КСП «Україна». Архівною довідкою від 24.01.2019 № 02-15/638, виданої заявникові КУ «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району», щодо заробітної плати « [PERSON] , яка нараховувалась їй в КСП «Україна» підтверджуються періоди її роботи на підприємстві, вказані у трудовій книжці. Крім цього, вказані в оспорюваній УПФУ трудовій книжці заявника періоди знаходження її у Біловодському центрі зайнятості з 15.07.2004 по 04.10.2004 та з 18.01.2008 по 31.07.2008 співпадають із періодами, що вказані у виданій заявникові довідці Біловодським районним центром зайнятості від 25.10.2019 № 3168. Наведене переконало суд в тому, що трудова книжка колгоспника [NUMBER], заведена колгоспом «Україна» на ім`я « [PERSON] » належить заявниці, та вірить їй, що її післяшлюбне прізвище було вказано помилково кадровим працівником, оскільки той заповнював трудову книжку вже після укладення шлюбу заявником. З огляду на те, що вказану помилку усунити вже неможливо (колгосп «Україна», як й КСП «Україна» ліквідовані), а встановлення цього факту заявникові необхідно для призначення пенсії, заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved