Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

ПАТ «Акцент- Банк» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н від 16.08.2008 року та отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «Акцент-Банк», про що 24.09.2006 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, сума кредиту та відсотки систематично не сплачуються. Згідно розрахунку заборгованості станом на 27.06.2015 року заборгованість відповідача по вказаному кредитному договору становить 27075,48 гривень, з яких: - 3000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 14149,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 8160,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1265,50 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав та просить суд прийняти рішення, яким стягнути з відповідача 27075,48 гривні заборгованості за кредитним договором та 270,75 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не зявився без поважної причини, про дату,час і місце слухання справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Галичина. Судом було зроблено запит до Коломийського районного відділу Міграційної служби України в Івано-Франківській області і отримано відповідь від 30.07.2015 року №17/2951, якою підтверджено місце реєстрації відповідача м.Коломия, вул.С.Стрільців,39/100,яке зазначене в позовній заяві. За таких обставин, у відповідності до ст.74 ч.4,5,10 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011 , суд вважає, що відповідач був належним чином проінформований про дату,час і місце слухання справи. Суд, розглянувши письмове клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н від 16.08.2008 року, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «Акцент-Банк», про що 24.09.2006 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, сума кредиту та відсотки систематично не сплачуються. Згідно розрахунку заборгованості станом на 27.06.2015 року заборгованість відповідача по вказаному кредитному договору становить 27075,48 гривень, з яких: - 3000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 14149,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 8160,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1265,50 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і у встановлений законом строк. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ст.599 ЦК України зазначено,що зобов`язання припиняється виконанням,проведеним належним чином. Наведене підтверджується представленими суду матеріалами довідкою-розрахунком заборгованості, копією заяви позичальника, копією свідоцтва про реєстрацію банку, копією свідоцтва про реєстрацію юридичної особи та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають до повного задоволення, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання згідно генеральної угоди і Умов та правил надання продукту кредитних карт. На підставі наведеного та

Outcome: approved