Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

ПАТ Акцент - Банк звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що між ПАТ Акцент - Банк, та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний договір №А223RG110400006 від 02.06.2013 року, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач прийняв на себе відповідні зобовязання щодо порядку повернення коштів банку. В порушення своїх зобовязань за кредитним договором станом на 02.02.2016 року, [PERSON] заборгував позивачу 13314,21 грн., з яких: 4970,51 грн. заборгованість за кредитом; 5,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1650,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5578, 03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 610,20 грн. штраф (процентна складова). В звязку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищевказану суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача [PERSON] не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 31.03.2016 року о 10 год. 50 хв. та 15.04.2016 року о 12 год. 00 хв. не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджують матеріали справи.(а.с.33,36) заяви чи клопотання від відповідача по даній справі на адресу Вінницького районного суду не надходили. Відповідно до положень ст. 225 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, постановивши ухвалу про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, суд встановив, що 02.06.2013 року між ПАТ Акцент - Банк, та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний кредитний договір №А223RG110400006 згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач прийняв на себе відповідні зобовязання щодо порядку повернення коштів банку (а.с.5). Укладення відповідного кредитного договору підтверджується заявою позичальника №А223RG110400006 на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 02.06.2013 року та Умовами і правилами надання банківських послуг, з якими погодився відповідач своєю заявою (а.с. 5-12), що відповідає ст. 634 ЦК України. Відповідач не виконав свої зобовязання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобовязань, станом на 02.02.2016 року, [PERSON] заборгував позивачу 13314,21 грн., з яких: 4970,51 грн. заборгованість за кредитом; 5,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1650,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5578, 03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 610,20 грн. штраф (процентна складова), (а.с.4). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Тому вимога позивача про стягнення боргу з відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме відповідним платіжним дорученням в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved