Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

ПАТ «[PERSON] банк Аваль» звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 10.08.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого э позивач) та [PERSON] укладено кредитний договір №014/035-43/50289, за умовами якого останньому надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 20400 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 13,5% річних строком до 09.08.2017 року. 13.05.2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, якою збільшено строк погашення заборгованості, врегульовано заборгованість позичальника шляхом її капіталізації та запровадження «кредитних канікул» (тимчасове зменшення розміру щомісячного платежу), в звязку з чим графік погашення викладено у новій редакції. Додатковою угодою №014/035-43/50289/81-1-0-00/4302 від 19.03.2013 року до цього договору, врегульовано заборгованість позичальника шляхом її капіталізації та узгодження нового графіку погашення заборгованості. Також, 21.03.2013 року відповідно до додаткової угоди №014/035-43/50289/81-1-0-00/4303 до кредитного договору сторонами було змінено валюту виконання зобовязання, збільшено строк надання кредиту, зменшено розмір відсоткової ставки кредиту до 10,5% річних, капіталізована заборгованість (прострочена заборгованість по відсоткам) та тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу (надано «кредитні канікули»), тому графік погашення викладено у новій редакції. Дата остаточного погашення кредиту становить 21.01.2019 року. Відповідач брав на себе зобовязання виконувати умови договору, однак їх належним чином не виконує, внаслідок цього склалася заборгованість, яка станом на 15.03.2016 року становить 148\~533,41 грн., з яких: 114\~624,48 грн. - заборгованість за кредитом, 33\~928,93 грн. - заборгованість по сплаті відсотків. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.\~ Надалі позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/035-43/50289 від 10.08.2007 року станом на 19.07.2016 року в розмірі 130\~061,59 грн., яка складається з: 114\~624,44 грн. - заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 53\~821,42 грн.), 15\~437,11 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просила їх задовольнити, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. При цьому звернула увагу, що зменшення суми заборгованості повязане з урахуванням положень Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців», оскільки відповідач надав відповідні підтверджуючі документи щодо проходження ним служби. Відповідачі у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними у справі доказами та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, які врегульовані нормами ст. ст. 526, 530, 553-554, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 10.08.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-43/50289, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 20400 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 13,5 % річних, строком користування до 09.08.2017 року (а.с. 14-25). Відповідно до п. 5.1. договору позичальник зобовязувався здійснювати погашення кредиту, нарахованих процентів та комісії щомісяця до 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі та в порядку, визначеному п. 1.3 договору. 13.05.2010 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №041/035-43/50289 від 10.08.2007 року, якою для врегулювання заборгованості відповідача було запроваджено «кредитні канікули» (зменшено розмір щомісячного платежу) шляхом: збільшення строку погашення заборгованості по 09.12.2018 року, капіталізації простроченої заборгованості по відсоткам (збільшення заборгованості по тілу кредиту на суму заборгованості прострочених відсотків), у звязку з чим графік погашення викладено у новій редакції (а.с. 26-31). Додатковою угодою №014/035-43/50289/81-1-0-00/4302 від 19.03.2013 року до кредитного договору №041/035-43/50289 від 10.08.2007 року, сторонами врегульовано заборгованість позичальника шляхом її капіталізації та узгодження нового графіку погашення заборгованості (а.с.32-36). За додатковою угодою №014/035-43/50289/81-1-0-00/4303 від 21.03.2013 року до кредитного договору №041/035-43/50289 від 10.08.2007 року сторонами змінено валюту виконання зобовязання на гривню, змінено процентну ставку на 10,5 % річних, змінено строк надання кредиту по 21.01.2019 року, встановлено інший порядок погашення кредиту (відповідно до п.2.2. та п 4. Додаткової угоди), у звязку з чим графік погашення викладено у новій редакції (а.с. 28-31). Банк виконав умови кредитного договору, надавши позичальнику кредитні кошти в користування, що підтверджується випискою по особовому рахунку № 22036304921 від 15.03.2016 року (а.с. 17). Натомість відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання згідно умов кредитного договору, останній платіж здійснений ще в серпні 2013 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 19.07.2016 року становить 130061,59, з яких: 114624,44 грн. - заборгованість за кредитом, 15437,11 грн. - заборгованість по сплаті відсотків. Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Відповідно до п.5.5., 8.4. договору банк має право вимагати, а позичальник зобовязаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші платежі, визначені договором, у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору протягом 30 календарних днів з моменту надіслання на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення (а.с.20,21). Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором № 114-0-0-0-0/15-58932 від 14.12.2015 року (а.с.43-45), але зобовязання відповідача залишаються не виконаними. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, встановлений факт порушення договірних зобовязань, існує заборгованість за кредитним договором, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 1950,92 грн. Також, зважаючи, що при зверненні до суду позивачем відповідно до платіжного доручення №496060 від 07.04.2016 року було сплачено судовий збір у розмірі 2228,30 грн., в процесі розгляду справи розмір позовних вимог був зменшений - інша частина судового збору за клопотанням позивача в розмірі 277,38 грн. підлягає поверненню як надмірно сплачена відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved