Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк Україна» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.04.2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір № 1501, відповідно до умов якого позивач виготовив і видав відповідачу банківську пластикову картку, відкрив картковий рахунок у валюті гривня, а 27.05.2013 року, за заявою останнього, на вищевказаний картковий рахунок було відкрито кредитну лінію із лімітом кредитування 11 000 грн. 26.06.2013 року відповідача було звільнено за власним бажанням. Водночас, у відповідності до умов договору останній зобов'язався погасити всю заборгованість по картрахунку до дати звільнення в разі подання заяви на звільнення. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором. Станом на 10.10.2014 року заборгованість відповідача по кредиту становить 11 714 грн.66 грн. Просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ «Державний ощадний банк Україна» заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту в розмірі - 11 714 грн. 66 коп., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, а тому судом згідно вимог ст. 224 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 24.04.2012 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено договір № 1501 про відкриття працівнику АТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито картрахунок для обліку коштів до запитання і здійснення операцій по ньому на умовах цього договору, зазначених в додатку 1, та відповідно до нормативних актів НБУ і правил МПС, в т.ч. із встановленням ліміту кредитування в розмірі 100%-300%, 300%-500% посадового окладу працівника. (а.с. 11-14) Відповідно до п. 7.1. договору, за заявою відповідача [PERSON] від 27.05.2013 року, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту на рівні 500% від його посадового окладу в розмірі 11 000 грн. П. 7.3. договору передбачено, що клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати виписку по картрахунку, сплачувати проценти за користування кредитом на підставі цієї виписки, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним, а в разі порушення терміну погашення кредиту сплатити в касу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. Водночас, зобов'язання щодо погашення заборгованості виникає у клієнта в разі звільнення - не пізніше дати звільнення. Як вбачається із копії наказу № 323-к відповідач [PERSON] був звільнений із посади провідного економіста відділу по роботі з проблемними активами - філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» за власним бажанням. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. З розрахунку суми боргу вбачається, що заборгованість відповідача станом на 10.10.2014 року по кредитному договору становить 11 714 грн. 66 коп. Однак, кредитним договором від 24.04.2012 року не передбачено стягнення з боржника індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки п. 3.1 ч. 2 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому Договору відповідач несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених у кредитному договору, а тому застосування ст. 625 ЦК України є безпідставним, то в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції в розмірі 450 грн. 98 коп. слід відмовити. Отже, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 533, 549, 550, 554, 1054, 1055 ЦК України, не повернувши суму простроченого кредиту в розмірі 11263 грн. 68 коп., в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial