Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.08.2006 року між публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VO19RX04820020, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 2127,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 31.01.2014 року загальна сума його боргу становить 30804,46 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість та судові витрати пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.08.2006 року між публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VO19RX04820020, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 2127,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання і як вбачається із розрахунку заборгованості, його борг станом на 31.01.2014 року за кредитним договором становить 30804,46 грн., з яких: 1920,23 грн. - заборгованість за кредитом, 11095,74 грн. - за відсотками, 344,64 грн. - комісія, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1443,07 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved