Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

ПАТ «Банк Юнісон» подало до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13900,38 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Юнісон» був укладений кредитний договір [NUMBER], відповідно до якого відповідачу був відкритий кредитний ліміт у розмірі 8000 грн, зі сплатою фіксованої процентної ставки річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 06.03.2016 року. Банк свої зобов`язання по договору виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує. У зв`язку з зазначеними порушеннями станом на 19.09.2018 року заборгованість перед позивачем за кредитним договором [NUMBER] від 06.03.2015 року становить 13900,38 грн, у тому числі: 7794,28 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 5499,87 грн - прострочена заборгованість за процентами, 606,23 грн - пеня за прострочення сплати кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач відмовилася від добровільного виконання своїх боргових зобов`язань, що стало підставою для звернення банку до суду з даним позовом. Представник позивача свого права на участь у судовому засіданні не використав, звернувся до суду з заявою від 20.09.2018 року, в якій просив позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. З урахуванням викладеного суд, на підставі ст. 131, 280 ЦПК України вважав за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач свої зобов`язання за зазначеним кредитним договором виконав в повному обсязі, встановивши кредитну лінію на рахунок № [NUMBER] у розмірі встановленому у кредитному договорі згідно із заявою про встановлення кредитного ліміту від 06.03.2015 року, а саме: у розмірі 8000,00 грн. Згідно з умовами кредитування, підписаними відповідачем, позичальник має можливість скористатися кредитними коштами в рамках суми встановленого кредитного ліміту за допомогою поточного рахунку. Проценти нараховуються банком за ставкою у розмірі 26%, процентна ставка є фіксованою. Нарахування процентів здійснюється на суму використаного кредитного ліміту. Повернення кредиту здійснюється шляхом повернення суми основного боргу однією сумою в кінці терміну кредиту, нараховані проценти на фактичний залишок заборгованості за кредитом сплачуються щомісячно. Також, відповідачем був власноруч підписаний детальний розпис сукупної вартості кредиту з графіком погашення заборгованості. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором [NUMBER] від 06.03.2015 року та виписок по особовому рахунку [PERSON] судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав. Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 19.09.2018р., становить 13900,38 грн та складається з 7794,28 грн простроченої заборгованості за кредитом, 5499,87 грн простроченої заборгованості за процентами, 606,23 грн пені за прострочення сплати кредиту. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідач у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у невиконанні зобов`язань за договором, іншому розмірі суми боргу. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «Банк Юнісон» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного ст.ст. 525, 526, 612, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved