Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

ПАТ «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 21 лютого 2011 року між ПАТ «Акцепт-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № AN3DCC9FSO0086, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15000 гривень зі сплатою 0,12 % річних на суму залишку кредиту. Однак всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Станом на 09 жовтня 2013 року [PERSON] в повному обсязі борг не повернула, сума заборгованості складає 49 600,79 гривень, з яких 8747,26 - заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом - 10,30 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 800,00 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33205,10 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 238,13 гривень, які й просили стягнути з [PERSON] на користь банку, а також судовий збір у розмірі 496,01 грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю Круподьорова О.В. не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі, вимоги позовної заяви підтримала повністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучі належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, з матеріалів справи встановлено, що 21 лютого 2011 року між ПАТ «Акцепт-Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір № AN3DCC9FSO0086, згідно умов якого ПАТ «Акцепт-Банк», інтереси якого представляє ПАТ «КБ Приватбанк», надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 0,12 % на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-13). Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України, відповідач не сплатив щомісячні платежі на повернення кредиту, у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 4-5). При цьому, станом на 09 жовтня 2013 року відповідач борг в повному обсязі не повернув, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 4-5). Так, згідно згаданого розрахунку сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Акцепт-Банк» складає 49 600,79 гривень, з яких 8747,26 - заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом - 10,30 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 800,00 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33205,10 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 238,13 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 599 ЦПК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла станом на 09 жовтня 2013 року у зв'язку з порушенням кредитного зобов'язання у загальному розмірі 49 600,79 гривень. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 496,01 грн. (а.с. 1), що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанцією, залученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved