Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06.12.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20 609,00 доларів США. В забезпечення виконання позичальником зобов»язань 06.12.2007 року було укладено договір поруки між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник відповідачів в судовому засіданні проти первісних позовних вимог заперечував, до суду відповідач [PERSON] подав зустрічний позов, який підтримав в повному обсязі, в якому просить визнати поруку, встановлену договором поруки № 2145/ZФПОР-07 від 06.12.2007, припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Судом встановлено, що 06.12.2007 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», від імені якого діє ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 2145/ФКВ-07 від 06.12.2007. 06.12.2007 між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений договір поруки № 2145/ZФПОР-07. 20.11.2011 Позивачем була отримана від Відповідача досудова вимога вих. № 17.5.4094 від 11.11.2011. Відповідно до досудової вимоги Відповідач вимагає від Позивача достроково виконати зобов'язання по кредитному договору в повному обсязі протягом 5 днів з дня отримання вимоги:, а саме повернення несплаченої суми кредиту у розмірі 15887,35 дол.США, несплачених процентів у розмірі 4189,89 дол.США, а всього: 20076,84 дол. США. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. ст. 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань боржника чи поручителя по кредитному догвовору не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2012 року по справі № 6-68цс11 та в постанові від 23.05.2012 по справі № 6-33цс12. У зв'язку з порушенням Позичальником порядку сплати щомісячних платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором Відповідач використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктами 4.3.4, 6.2 кредитного договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 11.11.2011 досудову вимогу, у тому числі Позивачу, про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання цієї досудової вимоги. Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено зобов'язання щодо повернення кредиту протягом 30 днів з дня отримання вимоги. Отже, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати. Оскільки досудова вимога була отримана Позивачем 20.11.2011 то строк передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України (шестимісячний строк) підлягає обчислення з 21.12.2011. Така сама правова позиція викладена у Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року по справі № 6-190цс14. Як вбачається з матеріалів справи Відповідач звернувся до Позивача із позовом 09.10.2014 до Дніпровського районного суду м. Києва (Ухвала про відкриття провадження від 13.10.2014). В подальшому дана справа була передана за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14. Тобто, Відповідач звернувся з позовом до Позивача, як поручителя, про стягнення заборгованості по кредитному договору поза межами шестимісячного строку з дня зміни умов кредитного договору. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ст. 3607 Цивільного процесуального кодексу України). Як убачається з умов кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами взаємних зобов'язань (пункт 7.3 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 5 грудня 2014 року (п. 1.3 кредитного договору) так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 245,35 дол.США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Пунктом 2.7 кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту. Так, Позичальник - [PERSON] перестав виконувати свої зобов'язання по сплаті процентів по кредиту з 22.10.2009, що підтверджується квитанцією № 3 від 21.10.2009, а по сплаті тіла кредиту з 21.08.2009, що підтверджується квитанцією № 4 від 22.07.2009 та розрахунком заборгованості станом 09.01.2014. Тобто, перебіг позовної давності розпочався по процентам з 21.11.2009 за несплачений платіж за жовтень 2009 року, а по тілу кредиту з 21.08.2009 за несплачений платіж за липень 2009 року. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Відповідачів із позовом 09.10.2014 до Дніпровського районного суду м. Києва. В подальшому дана справа була передана за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва, яка була отримана ним 28.11.2014 (арк. справи 56). Ухвала про відкриття провадження була винесена 25.12.2014. Відповідно до правової позиції висловленою Верховним Судом України в постанові від 2 грудня 2015 року у справі 6-895цс15: «За змістом статті 257, частини другої статті 264, частин четвертої, п'ятої статті 267 Цивільного кодексу України, частини першої статті 118, частини першої статті 122 Цивільного процесуального кодексу України, перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності». Таким чином строк позовної давності був перерваний 28.11.2014 при отриманні Святошинським районним судом м. Києва позовної заяви ПАТ «Дельта Банк». Отже, при застосуванні строку позовної даності у три роки період за який буде стягнуто заборгованість складає з жовтня 2011 року по 01.09.2014 рік, що буде складати: заборгованість по процентам 5849,02 дол.США, заборгованість по тілу кредиту 8 341,9 дол. США (34 місяців * 245,35 дол. США) За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що первісні позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню, виходячи з підстав викладених у матеріалах справи

Outcome: partial