Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Позовна заява мотивована тим, що 25 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтами [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016890995, [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016890977, [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016891007, [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016925361. В результаті проведення внутрішньо - банківської перевірки були виявлені ознаки шахрайства. Результати перевірки були направленні в органи внутрішніх справ. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2013 року було встановлено, що: в період часу з 24 по 25 жовтня 2007р. [PERSON] (далі Відповідач) переслідуючи корисливі цілі, з метою шахрайського заволодіння коштами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надала до відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» завідомо підроблені довідки про заробітну платню та заяви на отримання кредиту [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На основі вказаних завідомо підроблених документів з боку [PERSON], нею було отримано 4 кредитних карти ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином, своїми діями [PERSON] спричинила ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» прямих матеріальних збитків у сумі 16202 грн., з урахуванням повернутих нею сум грошових коштів у розмірі 3798грн., що встановлено вироком суду та не оскаржувалося сторонами. Вина Відповідача встановлена вироком Вінницького міського суду вінницької області від 05.11.2013 року в повному обсязі. У зв'язку з зазначеними злочинними діями, Відповідачем було спричинено матеріальну шкоду Банку на загальну суму 16202грн., що підтверджується вищезазначеним вироком суду. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачаТкач Ю.А. позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в позові обставинами та просив суд позов задоволитии. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення в яких просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача, про причини неявки суд не повідомив хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ст. 169 п.4 ЦПК України, суд вважає за можливе та необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи в порядку письмового провадження. Заслухавши пояснення учасників судового збору, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову приймаючи до уваги наступне. 25 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтами [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016890995, [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016890977, [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016891007, [PERSON] було оформлено кредитний договір № SAMDNS0000016925361. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2013 року було встановлено, що: в період часу з 24 по 25 жовтня 2007р. [PERSON] (далі Відповідач) переслідуючи корисливі цілі, з метою шахрайського заволодіння коштами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надала до відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» завідомо підроблені довідки про заробітну платню та заяви на отримання кредиту [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На основі вказаних завідомо підроблених документів з боку [PERSON], нею було отримано 4 кредитних карти ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином, своїми діями [PERSON] спричинила ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» прямих матеріальних збитків у сумі 16202 грн., з урахуванням повернутих нею сум грошових коштів у розмірі 3798грн., що встановлено вироком суду та не оскаржувалося сторонами. У зв'язку з зазначеними злочинними діями, Відповідачем було спричинено матеріальну шкоду Банку на загальну суму 16202грн., що підтверджується вищезазначеним вироком суду. Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, нанесення [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 16202 гривень ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до ст.212 ЦПК України, повно і всебічно з'ясовує обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ст.213 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає справу на підставі доказів, поданими сторонами. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, його згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved