Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мережВАТ «Запоріжжяобленерго» звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 565310425 від 19.01.2009 року на об'єкт розташований за адресою: [ADDRESS], згідно якого позивач зобов'язується постачати електричну енергію, а відповідач, в свою чергу, зобов'язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені Договором. Однак, відповідач не виконував своїх обов'язків належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 4505 грн. 51 коп., з причини несплати рахунків які виставлені на оплату за спожиту електричну енергію у період з 01.01.2016 року по 01.03.2017 року. Просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу, а також судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явився, про слухання справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази, шляхом надсилання рекомендованих листів на адресу його реєстрації судових повісток, копії позову та додатків до нього, за отриманням поштових відправлень на пошту він не з'явився, тому вони повернуті суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місто розгляду цивільної справи, а оскільки він не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає причину його неявки неповажною. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 04.10.2017 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], саме за цією адресою відповідач повідомлявся про слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності [PERSON] по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Запоріжжяобленерго» постачає електричну енергію на об'єкт розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору № 565310425 від 19.01.2009 року, який пролонгований на 2017 рік (а.с. 5-6). Відповідач обов'язки по оплаті за використану електроенергію у повному обсязі не виконував, в зв'язку з чим має заборгованість на суму 4505 грн. 51 коп., що виникла за несплату рахунків починаючи з 01.10.2016 року по 01.03.2017 року, що підтверджується витягом з особового рахунку (а.с. 7-9). Правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюється Правилами користування електричної енергії для населення затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357. Відповідно п.7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкту повинен звернутися до енергопосточальника для укладення договору про користування електричною енергією. Згідно п.п. 32-33 договору про користування електричною енергією він укладається на три роки та вважається щорічно продовженим на наступний місяць, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення або розірвати. Договір може бути розірвано в разі зміни споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. Згідно з положень ПКЕЕН розрахунок населення за спожиту електроенергії є календарний місяць. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не надав, у судові засідання неодноразово не з'явився, тому, відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, суд вважає позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 4505 грн. 51 коп.підлягаючими повному задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими і доведеними. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати - судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved