Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

орган опіки та піклування Прилуцької міської ради звернувся до суду в інтересах дитини [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка народилася у шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, а [PERSON] було засуджено Прилуцьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. Дитина фактично залишилась без батьківського піклування, враховуючи такі обставини рішенням виконкому Прилуцької міської ради від 25.11.2014 року № 432 «Про надання статусу дитини - сироти, дитини позбавленої батьківського піклування» [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Прилуцької райдержадміністрації від 03.12.2014 року № 530 «Про призначення опіки» дівчинку було влаштовано під опіку в родину бабусі по материній лінії [PERSON] . Відповідно до довідки про звільнення серія ЦРМУ № 13936 [PERSON] відбув покарання та звільнився 19 листопада 2019 року. 11 лютого 2020 року службою у справах дітей міської ради було запрошено [PERSON] та проведено бесіду щодо порядку повернення дитини на виховання батькові, який повернувся з місць позбавлення волі. На момент звернення до суду [PERSON] не звернувся з заявою про повернення дитини на виховання батькові та надав службі заяву - згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] В судове засідання представник позивача не з`явився, завчасно надав суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з`явився, проте завчасно подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.8). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.9) Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2014 року [PERSON] засуджено до 8 років позбавлення волі, останній відбував покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр № 108» з 27.10.2014 року по 19.11.2019 року та був звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.11.2019 року, що підтверджується копією довідки серія ЦМРУ № 13936 (а.с.7). Як вбачається з рішення виконкому Прилуцької міської ради від 25.11.2014 року № 432 «Про надання статусу дитини - сироти, дитини позбавленої батьківського піклування» було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. (а.с.10) Розпорядженням Прилуцької райдержадміністрації від 03.12.2014 року № 530 «Про призначення опіки» призначено [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] . (а.с.11). Відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 15.06.2020 року, поданої до служби у справах дітей Прилуцької міської ради останній просить позбавити його батьківських прав (а.с.15). Згідно висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради [PERSON] , 1972 року народження доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст.166 Сімейного Кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» , дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. На підставі досліджених доказів, суд вважає, що з метою захисту інтересів дитини [PERSON] [INFO] відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд вважає, що на утримання дитини [PERSON] [INFO] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved