Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору, укладеного між ними 10.10.2014 року, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 12.12.2018 року складає відповідно 11944 гривні 15 копійок. В обґрунтування позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» посилається на те, що 10.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №766987 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 12.12.2018 року виникла заборгованість в розмірі 11944,15 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, однак представником ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» Бабій О.В., який діє на підставі довіреності, виданої 25.01.2018 року та є чинною по 16.01.2021 року (а.с. 60), скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені в позові, підтримує та просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 59). Відповідач [PERSON], яким копію ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 21.02.2019 року про відкриття провадження у справі отримано 01.03.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, у визначений ухвалою суду п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вище вказаної ухвали, по невідомих суду причинах не подано відзиву на позовну заяву, відсутні відомості щодо надіслання відзиву позивачу, відповідачем не пред'явлено зустрічного позову, крім того, в строк для подання відзиву відповідачем не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Як вбачається із матеріалів справи відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 17.04.2019 постановлено про проведення заочного розгляду справи за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2014 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено Договір №766987 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно умов Договору відповідачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надано Платіжну типу Маstercard Dеbіt Standart 0 грн. та Пін - конверт до неї (а.с. 4-5). 30.01.2016 року сторонами укладено Додатковий договір № 1 до Договору, відповідно до якого до Договору вносяться зміни та викладається в новій редакції (а.с. 10). Підписанням Додаткової угоди №1 сторони встановили, що Банк відкриває відповідачу поточний, рахунок [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», надає Платіжну картку типу Маstercard Dеbіt Standart 0 грн. та Пін - конверт до неї, встановлює клієнту кредит в сумі 8600 гривень 00 копійок. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Відповідно до додатку до Договору «Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки», відкритого за пакетом «Зарплатний», в редакції Додаткового, договору №1 термін дії картки встановлено до 3 років (а.с. 6-7). Згідно пп. 1.2. Договору Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. Банк свої зобов'язання перед Відповідачем виконав повністю. Згідно п. 1.3 Договору Клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг банку зі проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Відповідно до п. 1.1.4 Договору процентна ставка за кредитом є фіксована і складає 24 процентів річних і сплачується щомісячно. Відповідно до пп. 4.6 Договору у разі виникнення простроченої заборгованості зі рахунком та кредитом, її не погашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. У відповідності до п.п. 4.9. Договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. в тому числі, але не виключно у випадку: затримання сплати клієнтом кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов'язок сплати яких передбачена договором, щонайменше на один календарний місяць; або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 %; або несплата клієнтом більше однієї виплати за цим договором, яка перевищує 5% суми кредиту; або інше істотне невиконання зобов'язань за договором та/або зобов'язань, що визначені цим договором, внаслідок яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів за цим договором. Останнє зарахування сум коштів на картрахунок та погашення відсотків і кредиту відповідачем відбулось 03.02.2017 року. Відповідачу надсилалась претензія від 05.12.2018 за №420 з вимогою погашення заборгованості за кредитом (а.с. 15), проте дана претензія залишилася без відповіді. Відповідач продовжує порушувати умови Договору, а саме: допущено прострочену заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків та неустойку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В свою чергу, Клієнт зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за Рахунком у розмірі, встановленому Тарифами (п. 1.3 Договору). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, відповідачем як позичальником належним чином не виконуються договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 12.12.2018 року виникла заборгованість в розмірі 11944 грн. 15 коп., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 7524,78 грн.; - заборгованість за відсотками - 3270,42 грн.; - сума пені за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 837,00 грн.; - втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 229,19 грн.; - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 82,73 грн. Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги (а.с.16-17, 18). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 ст.1054 та частини 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За змістом ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зав'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладених між сторонами, оскільки ПАТ «Державний ощадний банк України» внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму кредиту та суму відсотків за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до кредитного договору. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. При вирішенні питання про стягнення із відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судових витрат, судом враховується те, що відповідачем не подано до суду відзиву (зокрема, щодо визнання позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 11944 гривень 15 копійок), що виключає можливість вирішення питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, як те передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 1921 гривні 00 копійок, про що свідчить платіжне доручення №3595538803 від 11.01.2019 року (а.с.1). З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд в силу ст.141 ЦПК України приходить до висновку про присудження ПАТ «Державний ощадний банк України» судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору. На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551,611, 614, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved