Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Орган опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до [PERSON] як такої, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків, про позбавлення останньої батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . Свою позицію мотивувала тим, що на адресу служби у справах дітей Перечинської райдержадміністрації надійшов лист від служби у справах дітей Кам`янець-Подільської райдержадміністрації про те, що з 29 січня 2016 року в комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований в даний заклад згідно рішення служби у справах дітей Кам`янець-Подільської райдержадміністрації від 25 січня 2016 року у зв`язку з необхідністю лікування його матері [PERSON] . Так, 25 жовтня 2017 року відповідач написала заяву-зобов`язання, з якої вбачається, що у разі невиконання нею взятих на себе зобов`язань їй відомо про можливість позбавлення її батьківських прав. Разом з цим, згідно довідки закладу, в якому знаходиться [PERSON] , мати відвідувала дитину всього 5 разів у 2016 році та 2 рази у 2017 році. Станом на 06 березня 2020 року дитина продовжує перебувати у комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини». За весь час перебування [PERSON] не вжила жодних заходів для повернення сина, не цікавилася його життям та здоров`ям, не надавала у будь-який спосіб допомогу на його утримання. Враховуючи вищенаведене та те, що Комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, як такої, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] , тому просить позов задовольнити. У ході розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка» аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 05 червня 2020 року прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та постановлено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання. Ухвалою цього ж суду від 24 березня 2021 року залучено до участі у даній справі правонаступника позивача Органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області - Виконавчий комітет Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського (Ужгородського) району як Орган опіки та піклування і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, а саме Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» та Службу у справах дітей Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області. Ухвалою суду від 06 липня 2021 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та підтримала змінені позовні вимоги в повному обсязі. Що стосується вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на користь малолітньої дитини [PERSON] , то просила стягувати такі на користь особи (установи), на утриманні якої буде перебувати дитина. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнала. У судове засідання представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, так як дитина з 29 січня 2016 року знаходиться на повному державному утриманні у їхньому закладі. У 2016 році мати відвідала дитину 5 разів, у 2017 році - 2 рази, у 2021 році - 1 раз. Крім цього, у серпні 2021 року [PERSON] 2 рази передавала сину печиво, сік та фрукти. За весь період листівок та грошових коштів на адресу закладу не надходило, у телефонному режимі станом здоров`я і розвитком дитини мати не цікавилася, із заявою до адміністрації закладу про повернення дитини у біологічну сім`ю не зверталася. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 12 лютого 2016 року (а. с. 6). Згідно вказаного свідоцтва та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00016303261 від 10 лютого 2016 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , державна реєстрація проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а. с. 10). Також встановлено, що на підставі рішення начальника служби у справах дітей Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області «Про влаштування малолітніх до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» від 25 січня 2016 року та акту про факт передачі-прийому дитини від 29 січня 2016 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» у зв`язку з необхідністю лікування матері, відтак 29 січня 2016 року головний спеціаліст служби у сплавах дітей Кам`янець-Подільської райдержадміністрації передав його з Кам`янець-Подільської ЦРЛ у Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка», де він знаходиться на даний час. Згідно повідомлення представника Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» з моменту влаштування сина відповідач [PERSON] відвідала його всього декілька разів (у 2016 році - 5 разів, у 2017 році - 2 рази, у 2021 році - 1 раз; у серпні 2021 року [PERSON] 2 рази передавала дитині печиво, сік та фрукти); у телефонному режимі станом здоров`я і розвитком дитини мати не цікавилася; із заявою до адміністрації закладу про повернення [PERSON] у біологічну сім`ю не зверталася (а. с. 16-19). З довідки про склад сім`ї № 668 від 26 лютого 2020 року, характеристики, акту обстеження умов проживання від 19 лютого 2020 року та акту матеріально-побутових умов проживання № 10 від 26 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] (зареєстрована в [ADDRESS] разом з мамою, двома неповнолітніми дітьми (донькою [PERSON] , [INFO] , і сином [PERSON] , [INFO] , який фактично перебуває у Хмельницькому обласному спеціалізованому будинку дитини) та іншими членами сім`ї в самовільно-збудованому будинку на самовільно захопленій земельній ділянці за повної відсутності умов проживання у такому (а. с. 11-14). При цьому, 25 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до начальника служби у справах дітей Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації із заявою, в якій зобов`язалася надати визначені документи та вказала, що повідомлена про можливе позбавлення її батьківських прав у разі не виконання взятих на себе зобов`язань (а. с. 9). Крім цього, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] також встановлено висновком органу опіки та піклування Перечинської районної державної адміністрації, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне надати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] як такої, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а. с. 20-21). Так, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, будь-яких доказів щодо вчинення нею дій для повернення дитини із закладу, в якому він знаходиться на повному державному утриманні більше п`яти років, [PERSON] не надано, тому суд вважає, що її слід позбавити таких відносно [PERSON] . При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , то з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, а також того, що відомості про заробіток (дохід) платників аліментів у матеріалах справи відсутні, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання сина в мінімальному розмірі, а саме 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на дату подання позову - 2102 грн.), відтак такий, враховуючи задоволення позову у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial