Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі 38032 грн. 35 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 15.08.2007 року відповідач був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання Одеського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ. 14.09.2007 року з відповідачем був укладений договір про його підготовку в університеті. Університет зобов'язувався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим та грошовим утриманням за нормами, працевлаштувати випускника. В свою чергу відповідач зобов'язаний був відпрацювати на призначеній посаді не менше трьох років. 25.06.2011 року відповідач закінчив навчання і був відряджений для проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Університет виконав свої зобов'язання, а відповідач не виконав свої зобов'язання в частині відпрацювання трьох років на посаді, а саме 23.08.2013 року звільнився з органів внутрішніх справ України за власним бажанням. Тому, в зв'язку з невиконанням умов договору позивач просив стягнути з відповідача витрати, пов'язані з навчанням відповідача в сумі 38032 грн. 65 коп. Позивач згідно заяви просив слухати справу у відсутність його представника, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений за слідуючими підставами. Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Також, статтею 617 ЦК України передбачено -особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Суд встановив і це було підтверджено документальними доказами по справі, що на підставі Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 р. «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Постанови КМУ № 992 від 22.08.1996 р. «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», Наказу МВС України № 150 від 14.05.2007 р. «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», між позивачем, ГУМВС України у Одеській області та відповідачем, 14.09.2007 року, був укладений договір про підготовку фахівця у Одеському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ, правонаступником якого є Одеський державний університет внутрішніх справ, згідно розділу 2 якого, університет (виконавець) зобов'язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку відповідача згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника (згідно протоколу персонального розподілу) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації, а відповідач, згідно розділу 2.3 договору, зобов'язався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений і відпрацювати не менше 3-х років на посаді (а.с. 7-8). Згідно витягу з Наказу Одеського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ № 135 о/с від 15.08.2007 р. відповідача було зараховано курсантом 1-го курсу факультету підготовки для підрозділів слідства та дізнання, освітньо-кваліфікаційний рівень «бакалавр», за напрямком підготовки «Право», поставивши на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання з 15.08.2007 р., присвоївши відповідачу спеціальне звання: рядовий міліції ГУМВС України в Одеській області (а.с. 5). 17.09.2010 року між сторонами було укладено договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (а.с. 9). Відповідно до витягу з Наказу Одеського державного університету внутрішніх справ № 102 о/с від 25.06.2011 року - у зв'язку з черговим випуском курсантів факультетів фахівців кримінальної, транспортної міліції, для підрозділів слідства та дізнання, зняти з усіх видів забезпечення та відрядити для подальшого проходження служби з 27.06.2011 р. до ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до довідки - розрахунку вартість утримання курсанта [PERSON] в період з 15.08.2007 р. по 27.06.2011 р. складає - 38032 грн. 65 коп. (а.с. 14-25). З рапорту [PERSON] від 23.08.2013 року видно, що він звернувся з проханням звільнити його з органів внутрішніх справ в зв'язку з малою заробітною платнею та ненормованим робочим днем (а.с. 18). З витягу наказу начальника ГУМВС України в Одеській області № 499 о/с від 05.09.2013 року, у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, на підставі п. 64 «ж» - за власним бажанням було звільнено старшого лейтенанта міліції [PERSON] (М-128293), оперуповноваженого сектора карного розшуку Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області 16 вересня 2013 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 06 років 01 місяців 01 день (а.с. 26). Згідно п. 2.3 Згідно п.3 договору від 14.09.2007 року, та від 17.09.2010 року, укладеного між сторонами, однією з підстав для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно не відпрацював трьох років після закінчення навчального закладу, як це передбачено договором, порушив взяті на себе зобов'язання, а тому повинен відшкодувати позивачу фактичні витрати, пов'язані з його навчанням: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв. Виходячи з наведено суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати з оплати суми судового збору у розмірі 380 грн. 33 коп., які підтверджені документально (а.с. 1).

Outcome: approved