Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.03.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір № 1074996 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, 15.05.2015 р. укладено додатковий договір № 1 до Договору № 1074996 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 17000 грн. зі сплатою 28 % відсотків річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до п. 4.4 Додаткового договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним. Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі у разі закінчення строку дії Платіжної картки та не продовження її дії на новий термін. Термін дії платіжної картки до 31.03.2018 року. Проте [PERSON] належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим станом на 11.12.2018 року виникла заборгованість в сумі 22150,30 грн., яка складається із: 16588,90 грн. - заборгованість за основним боргом, 4545,76 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 6,00 грн. - заборгованість за РКО, 510, 37 грн. -нарахована пеня, 137, 72 грн. - 3 відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 361,55 грн. - втрати від інфляції на суму нарахованих але несплачених процентів, які позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати. Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014 р. та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того подав клопотання про зміну найменування з ПАТ «Державний ощадний банк України» на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Організаційно-правова форма позивача з публічного була змінена на приватне акціонерне товариство, у зв`язку із чим змінено найменування на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через розміщення судової повістки на сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в заочному порядку за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № 1074996 від 27.03.2015 р. про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки та Додаткового договору № 1 до нього, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 17 000 грн. зі сплатою 28 % відсотків річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% відсотків річних за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що зобов`язання відповідачем [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов договору належним чином не виконувались, у зв`язку із чим станом на 11.12.2018 року виникла заборгованість в сумі 22150,30 грн., яка складається із: 16588,90 грн. - заборгованість за основним боргом; 4545,76 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6,00 грн. - заборгованість за РКО, 510, 37 грн. - нарахована пеня, 137, 72 грн. - 3 відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 361,55 грн. - втрати від інфляції на суму нарахованих але несплачених процентів. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором з урахуванням індексу інфляції та 3% річних ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved