Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області звернувсь до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що він самоусунувсь від виконання своїх батьківських обов`язків, піклування не проявляє, не займається вихованням дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, зловживає спиртними напоями. У будинку не створені належні умови для проживання та розвитку дитини. З 22 квітня 2019 року по даний час дитина [PERSON] перебуває у комунальному закладі Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області. З урахуванням викладеного та посилаючись на положення ст.164 СК України, просить позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Представник позивача - органу опіки та піклування Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області - Кузьменко Т.Л. позовні вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається. Його донька неодноразово залишала місце свого проживання, тому доводилось її розшукувати разом з працівниками поліції. На даний час вона перебуває у комунальному закладі Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області. Дитина має складний характер, іноді може бути агресивною. Вважає, що батько дитини не зможе справитися з донькою, оскільки свого часу вона звернулась з заявою про поміщення її до дитячого закладу, так як він бив її, не створив належних умов для виховання та проживання дитини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на дитину. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області - Карпенко М.М. пояснив, що відповідач зловживає спиртними напоями, в будинку антисанітарі умови проживання. Необхідні умови для проживання дитини не створені. Представник третьої особи - Великописарівського районного центру для сім`ї, дітей та молоді - Коноз Т .О. - позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи -Комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області - в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в їх відсутність. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась в с.Іванівка Великописарівського району Сумської області [INFO] . ЇЇ батьками записані: [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] в селищі Кириківка Великописарівського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим 10 січня 2008 року Кириківською селищною радою Великописарівського району Сумської області(а.с.6). З висновку Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області слідує, що батько [PERSON] зловживає спиртними напоями, не займається вихованням доньки, впливу на неї не має, а тому як орган опіки та піклування вважають за доцільне позбавити його батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 3). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] - вона здорова ( а.с.11). З характеристики Заводської загальноосвітньої школи та психолого -педагогічної характеристики Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області слідує, що батько [PERSON] не створив належних побутових умов для розвитку дитини, не справляється з обов`язками батька, дівчинка має середній рівень пізнавальної активності, цікавиться малюванням, складанням віршів, але потребує занять з психологом ( а.с.12-13 ). Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї доньки, не цікавиться її життям, свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на встановлене та прийнявши до уваги висновок Виликописарівської районної державної адміністрації Сумської області, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Суд вважає, що розмір аліментів на дитину, який необхідно стягнути з [PERSON] , необхідно стягнути в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При цьому суд враховує матеріальний стан відповідача, його стан здоров`я. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1536,80 гривень,від сплати якого позивач звільнений.

Outcome: approved