Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про видачу та обслуговування пластикової картки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.04.2002 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Червоноградського відділення ощадного банку № 7856 та працівником банку - [PERSON] було укладено договір № 132100041 про видачу та обслуговування кредитної пластикової картки (в рамках зарплатного проекту) з подальшими змінами і доповненнями відповідно до додаткових угод від 15.01.2004 року та 13.10.2010 року. Згідно договору, відповідач отримала кредит, зобовязавшись погасити останній та відсотки за користування ним до моменту звільнення з банку. Відповідач 29.11.2012 року була звільнена з банку, однак заборгованість не сплатила і станом на 30.10.2015 року остання складає 6454,07 грн. Відтак просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові витрати. У судовому засідання представник позивача просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач позовні вимоги визнала та зазначила, що взяла кредит, коли працювала у банку, однак у звязку з сімейними обставинами не мала коштів на погашення боргу. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши письмові докази, суд прийшов до наступного переконання. Як вбачається з копії договору № 132100041 про видачу та обслуговування кредитної пластикової картки (власної) від 16.04.2002 року, останній було укладено між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Червоноградським відділення Ощадного банку № 7856 та [PERSON] Згідно додаткового договору № 1 до договору № 132100041, укладеного 15.01.2014 року між банком та відповідачкою, вище вказаний договір викладено у новій редакції. Згідно останнього банком відкрито відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 196 грн. в розмірі 100% посадового окладу на період дії банківської платіжної картки (п. 7.1 договору). 13.10.2015 року між банком та відповідачем укладено додатковий договір № 2 до договору № 132100041 про відкриття працівнику АТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за кредитною схемою, яким банк встановив відповідачу кредитний ліміт в сумі 8850 грн., що складало 500% середньомісячного заробітку відповідача, строком дії на період платіжної картки. За користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати банку проценти в порядку та розмірах визначених в договорі. Згідно з умовами п.7.2 договору, за користування кредитом проценти нараховуються в розмірі 12% річних. Проценти нараховуються за методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (п.7.2.2 договору). Клієнт зобов'язаний погашати отриманий кредит та відсотки за користування ним, щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним (п. 7.3 договору). Як вбачається з копії повідомлення про умови кредитування від 13.10.2010 року, в разі порушення терміну погашення кредиту, суми перевищення витратного ліміту (овердрафту) та сплату процентів по них відповідач зобов'язався сплатити установі банку пеню (плату за несвоєчасний розрахунок з банком згідно з місячним звітом по картрахунку) відповідно до умов договору по картрахунку. Згідно п. 7.4 договору за порушення терміну погашення кредиту, суми перевищення витратного ліміту (овердрафту та сплати процентів) клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 7.1 договору, кредитний ліміт встановлений банком скасовується з моменту подання клієнтом заяви на звільнення. При цьому, згідно п. 6.1.16 договору, повне погашення кредиту повинно бути здійснене не пізніше дати звільнення. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється як шляхом їх поповнення рахунку у безготівкову порядку чи шляхом внесення готівки (п.6.1.2 договору). Згідно наказу № 1257-к від 29.12.2012 року, відповідач була звільнена з посади старшого касира ТВБВ № 10013/0140 територіально відокремленого безбалансового відділення № 10013/0138 м. Червоноград філії - Львівське обласне управління AT «Ощадбанк» за згодою сторін. Повідомленням від 28.11.2013 року № 899 відповідача було проінформовано про заборгованість перед банком. Як вбачається із Змін до статуту ВАТ «Державний ощадний банк України», затверджених Постановою КМУ від 06.04.2011 року № 502, та Витягу з ЄДРЮОтФОП від 01.07.2015 року № 20808431, даний банк перейменовано у ПАТ «Державний ощадний банк України». Разом з цим, як вбачається з розрахунку заборгованості від 30.10.2015 року, за договором № 132100041 від 16.04.2002 року у відповідача існує заборгованість на суму 6454,07 грн., яка складається із: 44,88 грн. залишку нарахованих коштів за користування кредитом; 4964,17 грн. залишку прострочених платежів по кредиту; 140,16 грн. залишку прострочених платежів по відсоткам; 1077,04 грн. пені по основному боргу; 53,52 грн. пені по відсотках; 6,00 грн. прострочених комісійних за користування картрахунком; 99,88 грн. інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом; 68,42 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості по кредиту. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконала взятих на себе зобовязань по договору № 132100041 від 16.04.2002 року та внаслідок цього заборгувала позивачу 6454,07 грн., тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Останні складаються з судового збору в розмірі 255,73 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved