Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

ПАТ „Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося 13.12.2017 р. до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] В позові зазначає, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі укладеного 05.06.2012 р. договору про користування електричною енергією № 31105511, зобов»язується постачати електричну енергію [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зобов»язалась оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені договором. У вказаному житловому приміщенні також мешкає відповідач [PERSON] В порушення норм ПКЕЕН та умов договору, відповідач не оплачує вартість спожитої електричної енергії, і починаючи з 25.02.2016 р. по 30.09.2017 р. виникла заборгованість на суму 4420,15 грн. За позовом позивач просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 4420,15 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 09 січня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 20.02.2018 р. 20.02.2018 р. провадження у справі за позовом ПАТ «Запоріжжяоблененрго» в частині позовних вимог до [PERSON] закрито на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. Розгляд справи відкладено на 21.03.2018 р. для повторного виклику відповідача [PERSON] Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.06.2012 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 31105511 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). 12.05.2013 р. [PERSON] померла. За адресою [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.13). Відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 25.02.2016 р. по 30.09.2017 р. в сумі 4420,15 грн., що підтверджено наданим розрахунком та витягом з програми «Побут» (а.с.3, 6). Згідно з п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 р., споживач зобов»язаний оплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та вказаних Правил. Згідно п.20 ПКЕЕН, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку (п.19 ПКЕЕН). Умови та порядок оплати використаної електричної енергії також визначені п.14 договору, укладеного між сторонами. Ст.64 ЖК України передбачено, що члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов»язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість пред»явлених позивачем до відповідача [PERSON], вимог. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору.

Outcome: approved