Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) та просили суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № R53100280993В від 20.06.2012 р. в сумі 134 038, 95 грн. та судовий збір в сумі 1 340,39 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилавсь на те, що 20.06.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100280993В (надалі - Договір). Відповідно до умов Договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 50 000 грн. 00 коп. під 34 % річних на споживчі цілі, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати за цільовим призначенням та повернути його в строк до 20.06.2015 р. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, шляхом надання Відповідачеві кредитних коштів у сумі 50 000, 00 гривень. У порушення умов Договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.10.2014 року становить 134 038, 95 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, надіслали до суду письмову заяву, в якій просили розглядати справу у відсутності їх представника, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не прибув, подав через канцелярію суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позов не визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що 20.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] у якості позичальника, був укладений Кредитний договір № R53100280993В, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень, строком повернення до 20.06.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34% річних. (а.с. 6-12) Кредитні кошти призначені на споживчі потреби (п. 2.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 3.9. Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів [NUMBER] у Оболонському Відділенні ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно п.п. 3.3., 3.4., 3.5. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтет ними платежами), 18 числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.10. Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.1. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору, затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Позивач умови кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредит у сумі визначеній в договорі, що підтверджується відповідним меморіальним ордером. (а.с. 29) Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Відповідно до ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, всупереч вимогам, встановленим ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 Цивільного кодексу України, Відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, чим не тільки порушує умови договору, вимоги чинного законодавства України, але й майнові права та інтереси Позивача. Даний факт підтверджується наявністю заборгованості Позичальника за Кредитним договором № R53100280993В від 20.06.2012 року, згідно розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором станом на 15.10.2014 року (а.с. 21-24). Згідно п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідно до п. 9.10. Кредитного договору, Кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно з цим Договором у повному обсязі. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 2 с. 1050 Цивільного кодексу України передбачено наступне: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 10.11.2014 року позивач на адресу відповідача надсилав лист-вимогу про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, проте дана вимога відповідачем залишена без задоволення. Таким чином, загальна сума, що підлягає до сплати позичальником [PERSON] по Кредитному договору № R53100280993В від 20.06.2012 року, станом на 15.10.2014 р. становить 134 038 (сто тридцять чотири тисячі тридцять вісім) гривень, 95 копійок, та складається з: 50 699,39 гри. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; · 26 746,56 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів та комісії; · 56 593,00 грн. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Вирішуючи спір суд виходить також з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Враховуючи викладене, приймаючи визнання відповідачем позову, вимоги позивача про стягнення з відповідача 134 038 грн. 95 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1 340 грн. 39 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved