Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Тернівської сільської ради звернувся до суду із позовом в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться життям, здоров`ям та навчанням дітей. Дитина проживає разом із бабусею [PERSON] та тіткою [PERSON] та перебуває на повному їх утриманні. Тому позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 22 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14 червня 2021 року. 14 червня 2021 року судове засідання було відкладено на 13 липня 2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пославшись на доводи, викладені в позовній заяві, просив його задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, та розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади. Причини неявки суду відповідачка не повідомила, відзив на позов не надавала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила суд позов задовільнити, оскільки [PERSON] не пілкується про своїх дітей, не утримує їх, не займається вихованням та лікування. Наразі діти проживають разом із нею та вона повністю здійснює за ними догляд, а також повністю утримує їх матеріально. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, третьої особи, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіїми свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14 жовтня 2008 року та серії [NUMBER] від 26 серпня 2011 року (а.с.9,10). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 травня 2019 року вбачається, що батько малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] [INFO] помер (а.с.11). Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 332 від 24 лютого 2021 року (а.с.14). Згідно копії довідки виданої виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 102 від 09 лютого 2021 року вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.17). Діти перебувають на утриманні бабусі [PERSON] , що підтверджується копією довідки - характеристики № 105 від 09 лютого 2021 року (а.с.18). З копії довідки Попівської початкової школи Тернівської сільської ради № 2 від 05 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному закладі, його навчанням та вихованням займається бабуся [PERSON] та тітка [PERSON] , які регулярно відвідують батківські збори. Мати [PERSON] за останні 5 років зявилась до школи дин раз та питаннями навчання взагалі не цікавиться (а.с.21). З акту обстеження умов проживання від 10 березня 2021 року вбачається, що умови проживання дітей разом із бабусею [PERSON] є задовільними. Мати дітей не зявляється та не телефонує (а.с.24). Така ж інформація міститься в акті обстеження матеріально - побутових житлових умов проживання сім`ї [PERSON] від 09 лютого 2021 року (а.с.25). Служба у справах дітей Тернівської сільської ради надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із тим, що мати дитини нехтує своїми батьківськими обов`язками, не вживає відповідних заходів з метою належної участі у житті та вихованні дітей, не цікавиться їх життям. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому її слід позбавити батьківських правта стягнути з неї аліменти на утримання дітей. Вказаний висновок затверджений рішенням Виконавчого комітету Тернівської сільської ради Смілянського району № 16 від 03 березня 2021 року (а.с.61, 62-64). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 ,березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов`язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.2, ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що мати малолітніх дітей [PERSON] , без поважної причини не виявляє щодо дітей батьківського піклування. Відповідачка ухилилась від виконання своїх обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, лікування синів, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання синів. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачки від виховання дітей, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав та про необхідність їх задоволення. Окрім того, оскільки мати матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] добровільно не надає, тому вимога про стягнення з неї аліментів на утримання синів також підлягає до задоволення та з [PERSON] слід стягнути на користь закладу, в якому будуть перебувати діти чи на користь особи, на утриманні якої в подільшому вони будуть знаходитись, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частиних всих видів її заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду 10 березня 2021 року, а тому з відповідачки підлягають стягненню аліменти, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» вказує на те, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки в позовній заяві ставиться дві вимоги немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів) то з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 2270 грн. - за позовну вимогу про стягнення аліментів, що в сумі складає 4540 грн.

Outcome: approved