Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11368992000 від 08 липня 2008 року в загальному розмірі 1621228,44 грн. на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 30 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. шляхом визнання за ним права власності на цю квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 липня 2008 року між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем укладеного кредитний договір №11368992000 про надання споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит в сумі 35000 дол. США зі сплатою 15% річних строком до 6 липня 2018 року. 02.02.2009 року було укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої змінено номер кредитного договору на №11368992001 і схему погашення кредиту та додаткову угоду №3 до договору, згідно якої відповідачу було продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 06 липня 2028 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором [PERSON] як іпотекодавець, передав в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 30 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту відповідачем утворилася заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11368992001 станом на 30 липня 2015 року в загальному розмірі 1621228, 44 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 738160,31 грн.; заборгованості по відсотках в розмірі 716,787,14 грн.; заборгованості по сплаті пені в розмірі 159119,90 грн.; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1011,73 грн.; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 6149,36 грн. Позивач в позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні просив в рахунок виконання зобов'язання відповідача щодо оплати заборгованості в розмірі 1621228,44 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 30 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., яка належать на праві власності [PERSON] та перебуває в іпотеці згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. 08 липня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4406 шляхом визнання за позивачем право власності на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 30 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся про день і час розгляду справи, однак за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відсутній, про що свідчать акти судового розпорядника Славутського міськрайсуду від 20 жовтня 2015 року, 27 жовтня 2015 року,19 листопада 2015 року, 30 листопада 2015 року, 09 грудня 2015 року. У відповідності до ст.74 ч.5 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, оскільки відсутній за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Тому суд вважає можливим за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом об'єктивно встановлено, що 08 липня 2008 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладеного кредитний договір №11368992000 про надання споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит в сумі 35000 дол. США зі сплатою 15% річних строком до 6 липня 2018 року. 02.02.2009 року було укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої змінено номер кредитного договору на №11368992001 і схему погашення кредиту та додаткову угоду №3 до договору, згідно якої відповідачу було продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 06 липня 2028 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором [PERSON] як іпотекодавець, передав в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 30 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м. згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. 08 липня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4406 Відповідно до висновку суб»єкта оціночної діяльності, наданого представником позивача станом на 08 грудня 2015 року ринкова вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] складає 324558 грн. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08.12.2011 року та зареєстровано в реєстрі за № 3749. Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту відповідачем утворилася заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11368992001 станом на 30 липня 2015 року в загальному розмірі 1621228, 44 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 738160,31 грн.; заборгованості по відсотках в розмірі 716787,14 грн.; заборгованості по сплаті пені в розмірі 159119,90 грн.; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1011,73 грн.; суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 6149,36 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором. 11 серпня 2015 року ПАТ «Дельтабанк» направляв [PERSON] вимога про погашення заборгованості за кредитним договором та про можливе звернення стягнення на передане в іпотеку майно. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню ( ч. 1 ст. 577 ЦК України). Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення ( ч. 1 ст. 585 ЦК України). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом ( ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням ( ст. 516 ЦК України). Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні ( ст. 517 ЦК України). Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання ( ст. 518 ЦК України). За змістом ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Пунктом 5.2.1 договору іпотеки від 8 липня 2008 року передбачено можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Таким чином вимоги позивача є підставними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved