Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Начальник відділу по роботі з відділеннями КС «Чернігівська» [PERSON], діючи на підставі довіреності та в інтересах кредитної спілки, у липні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них заборгованості за кредитним договором №СІ 007-14 від 13.02.2014 року в розмірі 17466,02 грн. З позову виходить, що 13.02.2014 р. між [PERSON] та КС «Чернігівська» було укладено договір кредиту, згідно якого перша отримала кредитні кошти в сумі 12500 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,16438 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 24 фактичних місяців від дати отримання кредиту. За умовами договору відповідач зобовязана була повертати кредит та сплачувати відсотки згідно графіка розрахунків. У забезпечення виконання зобовязань, 13.02.2014 р. між стороною позивача та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого остання зобовязалась відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору № СІ 007-14 від 13.02.2014 р., як солідарний боржник в повному обсязі. Однак, в порушення умов договору та приписів цивільного законодавства України відповідач не виконувала належним чином умови договору порушуючи графік сплати відсотків за користування кредитом та повернення основної суми кредиту. У зв'язку з виникненням реальної загрози неповернення кредиту 01.04.2015 року спостережна рада КС «Чернігівська» прийняла рішення про дострокове розірвання кредитного договору №СІ 007-14 від 13.02.2014 року. Заборгованість відповідачів по кредиту, станом на 01.04.2015 р., становить 17466,02 грн., з якої 11870,55 грн тіло кредиту, 5595,47 грн відсотки. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а відповідачі ці вимоги визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін, суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 13.02.2014 р. між [PERSON] та КС «Чернігівська» було укладено договір кредиту №СІ 007-14, згідно якого перша отримала кредитні кошти в сумі 12500 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,16438 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (60% річних), строком на 24 фактичних місяців від дати отримання кредиту. За умовами договору відповідач зобовязана була повертати кредит та сплачувати відсотки згідно графіку розрахунків. У відповідності до п.8.3 «а» даного договору, кредитодавець має право достроково розірвати договір і вимагати стягнення кредиту та процентів за весь фактичний строк користування кредитом у разі несплати позичальником платежів передбачених графіком розрахунків, протягом місяця. Зобовязання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується порукою. /а.с.4, 5/ Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторона позивача взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконала, видала відповідачу 12500 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 13 лютого 2014 року. /а.с.6/ З розрахунку боргу [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором №СІ 007-14, станом на 01.04.2015 р., складає всього 17466,02 грн, з яких 11870,55 грн. сума боргу за кредитом та 5595,47 грн. несплачені відсотки. /а.с.10/ За договором поруки, згідно приписів ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 13.02.2014 р. між КС «Чернігівська» та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого остання зобовязалась відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору №СІ 007-14від 13.02.2014 р., як солідарний боржник в повному обсязі. /а.с.7/ Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КС «Чернігівська» ґрунтуються на законі та укладених договорах і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в повному обсязі, з викладених вище правових підстав та міркувань.

Outcome: approved