Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення її від обовязків опікуна та передання малолітньої [PERSON] органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до вирішення її подальшої долі. В позові зазначив, що на обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня [PERSON], [INFO], яка має юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування та проживає за адресою: [INFO] в сімї опікуна [PERSON], яка є її бабусею. [PERSON] призначена опікуном на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.01.2013 року. Вказаним рішенням мати малолітньої [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських прав, а батько [PERSON] - [PERSON] помер 31.12.2012 року. [PERSON] [PERSON] до березня 2017 року навчалася у 6 класі у Запорізькій загальноосвітній школі № 51. Відповідно до інформації навчального закладу, з 5 класу [PERSON] почала гірше навчатися, не систематично виконувати домашні завдання. У березні 2016 року ЗЗОШ № 51 надіслала до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР подання стосовно застосування міри впливу на опікуна [PERSON] щодо невиконання нею опікунських обовязків у звязку із тим, що вона втратила контроль над дитиною. Зокрема була вказано, що дівчинка на уроках неуважна, займається сторонніми справами, або лежить на парті. Опікун вихованням дитини хоч і займається, але не володіє інформацією щодо поведінки та ставлення до навчання дівчинки під час навчально-виховного процесу. [PERSON] неодноразово запрошувалась на адміністративні ради з приводу поведінки дівчинки, але бесіди позитивних результатів не дали, тому що бабуся не має авторитету у [PERSON]. Розглянувши дане подання, спеціалістами відділу проведено бесіди з [PERSON] щодо неналежного виконання обовязків опікуна та з [PERSON], щодо наслідків протиправної поведінки та порушення правил поведінки у школі. За результатами бесіди було досягнуто домовленості виправити [PERSON] свою поведінку, з повагою ставитись до дорослих та опікуна. Крім того згідно подання ЗЗОШ № 51, 09.02.2017 року відбулася бійка між [PERSON] та [PERSON], з приводу якої на засіданні комісії з питань прав дитини 15.02.2017 року та 01.03.2017 року розглядалось питання про неналежне виконання обовязків опікуном та прийнято рішення тримати родину на особливому контролі а також взяти сімю під соціальний супровід Запорізьким міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді. 07.03.2017 року до відділу надійшла інформація навчального закладу, в якій зазначено, що [PERSON] входить до групи у соціальних мережах «Синій кит». На сторінці [PERSON] були розміщені фото та коментарі до них, повязані із суїцидальними вчинками. Опікун не володіє інформацією про небезпечну поведінку дівчинки у соціальних мережах. 16.03.2017 року малолітня [PERSON] поступила до КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5» з діагнозом: алкогольне отруєння. Станом на 17.03.2017 року дитина не потребувала стаціонарного лікування. Враховуючи те, що існує ризик вчинення дівчинкою суїциду, а також те, що опікун не має впливу на дитину, відповідно до клопотання служби (управління) у справах дітей ЗМР від 17.03.2017 року малолітня [PERSON] влаштована до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. На засідання Комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району СУСД ЗМР, яке відбулося 05.04.2017, були запрошені опікун та адміністрація ЗЗОШ № 51. Вислухавши усну наявну у відділі інформацію, пояснення опікуна [PERSON] та заступника директора з виховної роботи ЗЗОШ № 51, з метою соціального захисту малолітньої [PERSON], [INFO], було прийнято рішення про необхідність звільнення опікуна [PERSON] від виконання обовязків опікуна. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, суду пояснили, що [PERSON] не має впливу на свою онуку [PERSON], оскільки дитина має негативну характеристику зі школи № 51. 09.02.2017 року відбулася бійка між [PERSON] і [PERSON] Крім того, отримана інформація, що [PERSON] перебуває у соціальних мережах у групі «Синій кит». 16.03.2017 року [PERSON] потрапила до дитячої лікарні з алкогольним отруєнням. Після лікарні направлена до центру реабілітації. Були обстежені умови проживання [PERSON] і [PERSON], і зясовано, що умови проживання дитини створені належним чином, опікун ніколи не застосовувала насилля до дівчинки, зясовано, що [PERSON] не палить, о 21-00 годині перебуває дома, але може вночі перебувати у соціальних мережах. На теперішній час емоціональний стан дитини покращився, відповідач постійно її відвідує та просить не позбавляти опіки. В разі позбавлення опіки дівчинку буде направлено до прийомної родини, чи інтернату або дитячого будинку. Відповідач [PERSON] заперечувала проти позову, оскільки вважає, що повністю виконує обовязки опікуна, займається утриманням та вихованням онуки, знає її друзів, регулярно перевіряє домашнє завдання та щоденник, відвідує батьківські збори. Дитина повністю її слухається, допомагає у приготуванні їжі, прибиранні у квартирі. У соціальних сітях у групі «Синій кит» не перебувала, завжди до 20-00 години приходила додому, не палить та не вживає алкогольні напої. Щодо бійки конфлікту та перебування у лікарні з алкогольним отруєнням провела з дитиною бесіду та вважає це одиничним випадком. [PERSON] бажає жити разом з нею під її вихованням. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює вихователем у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, в якому з березня 2017 року перебуває [PERSON]. Опікуном [PERSON] є її бабуся [PERSON] Вважає, що бабуся не може контролювати свою онуку, оскільки, зі слів Соні, бабуся відпускає її гуляти, дозволяє користуватися інтернетом. В центр реабілітації [PERSON] приїздить 2-3 рази на тиждень, привозить харчі. [PERSON] не завжди приймає участь у заходах центру, може бути агресивною. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює психологом у центрі реабілітації, знає [PERSON] з березня 2017 року. Вважає, що дівчинка потребує любові та турботи у вихованні. Неналежна поведінка [PERSON] викликана нехваткою любові та виплеском енергії, на теперішній час [PERSON] стала спокійніше, приймає участь у заходах закладу. Відповідач [PERSON] постійно відвідує [PERSON], а сама свідок не спілкувалася з бабусею. Зі слів [PERSON], відповідач виховує її, контролює поведінку, вона любить бабусю а бабуся її. У характеристиці [PERSON] від 04.04.2017 року (а.с.27 зворот) за власним припущення вказала, що бабуся не є авторитетом для дитини. У разі позбавлення опікуна [PERSON] опіки щодо малолітньої [PERSON], доля дівчинки буде невідома. Її можуть направити до інтернату м.Бердянськ або до Гуляйпілля або віддати у прийомну родину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює у відділі по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей. З 20.02.2017 року до служби з ЗМЦСССДМ надійшли листи стосовно учениці [INFO], в яких було зазначено, що [PERSON] має погані стосунки з однокласниками, перебуває у групах соціальних сітей, опікун [PERSON] не контролює її. [PERSON] взята на контроль служби, було здійснено вихід за місцем проживання [PERSON] та спілкування з її опікуном. [PERSON] повністю володіє інформацією про поведінку онуки у школі, стосовно конфлікту та бійки з однокласницею [PERSON] [PERSON], яка і спровокувала цей конфлікт, а також про алкогольне отруєння [PERSON]. [PERSON] повідомила, що це поодинокий випадок. Стосовно перебування [PERSON] у групі соціальних сітей «Синій кит» заперечувала. Свідок вважає, що бабуся не є авторитетом для онуки, так як відбулися всі ці події, але вважає, що розірвання звязку між [PERSON] і бабусею погано вплине на поведінку дівчинки, а у разі звільнення від обовязків опікуна доля дівчинки буде невідома. У свідка відсутні докази того, що [PERSON] перебувала у соціальних сітях у групі «Синій кит». Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює заступником директора з навчально-виховної роботи СШ № 51 в якій навчається [PERSON]. Дівчинка характеризується негативно, її опікуном є [PERSON]Г, яка є особою похилого віку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 5 по 6 клас є класним керівником [PERSON], опікуном якої є [PERSON] Вважає, що опікун не розуміє як виховувати дівчинку в силу свого похилого віку, оскільки [PERSON] фарбує очі, не завжди виконує домашнє завдання, пізно лягає спати. Всі характеристики [PERSON] складала [PERSON], а вона їх підписувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює соціальним педагогом у СШ № 51. В її обовязки входить робота зі «складними» дітьми та їх батьками. З відповідачкою [PERSON], яка є опікуном малолітньої [PERSON], спілкується на протязі шести років. У 2016-2017 р.р. поведінка [PERSON] змінилась, вона не завжди виконує домашні завдання, між [PERSON] та її однокласницею [PERSON], з їх обоюдної вини, виник конфлікт та бійка, крім того у неї є інформація, що [PERSON] перебуває у групі соціальних сітей «Синій кіт». Свідок проводила бесіди з бабусею [PERSON] - [PERSON] Вважає, що бабуся не цікавиться інтересами онуки не бажає розуміти потреби [PERSON]. Допитана в судовому засіданні у присутності представника органу опіки і піклування неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що бабуся [PERSON] є її опікуном. У них з бабусею гарні стосунки та вона надалі бажає жити разом з бабусею. Стосовно спілкування у соціальних мережах пояснила, що у групі «Синій кит» не перебуває а в соціальних мережах лише спілкується зі своїми друзями. З приводу конфлікту та бійки з [PERSON] пояснила, що більше таким не займається. Алкогольне отруєння отримала після того, як вперше спробувала алкогольний напій, більше алкоголь не вживає та не бажає. На теперішній час бажає займатися малюванням, спортом та виховуватися бабусею. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 251 СК України, особа може бути звільнена від обовязків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 75 ЦК України, за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання ним своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоровя або закладу соціального захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України, опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобовязаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Судом встановлено, що на первинному обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня [PERSON], [INFO], яка має юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування та проживає за адресою: [INFO] в сімї опікуна [PERSON], яка є її бабусею. [PERSON] призначена опікуном на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.01.2013 року. Вказаним рішенням мати малолітньої [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських прав, а батько [PERSON] - [PERSON] помер 31.12.2012 року (а.с.8-10). [PERSON] [PERSON] навчається у Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 51 Запорізької міської ради Запорізької області. ЗЗОШ № 51 було надіслано до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР подання стосовно застосування міри впливу на опікуна [PERSON] щодо невиконання нею опікунських обовязків у звязку із тим, що вона втратила контроль над дитиною. Зокрема була вказано, що дівчинка на уроках неуважна, займається сторонніми справами, або лежить на парті. Опікун вихованням дитини хоч і займається, але не володіє інформацією щодо поведінки та ставлення до навчання дівчинки під час навчально-виховного процесу. [PERSON] неодноразово запрошувалась на адміністративні ради з приводу поведінки дівчинки, але бесіди позитивних результатів не дали, тому що бабуся не має авторитету у [PERSON] (а.с. 11). Згідно характеристик [PERSON] (а.с.11 зворот, 16, 27 зворот, 45, 49, 59), подання та інформації на сімю [PERSON] (а.с.12, 13, 15, 19-26, 47, 48, 50, 56), актів обстеження житлово-побутових умов [PERSON] (а.с.12 зворот), які складені однотипним текстом, [PERSON] має негативну характеристику, а опікун [PERSON] недостатньо приділяє уваги до виховання та навчання дівчинки. На засідання Комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району СУСД ЗМР, яке відбулося 05.04.2017 року, були запрошені опікун та адміністрація ЗЗОШ № 51. Вислухавши усну наявну у відділі інформацію, пояснення опікуна [PERSON] та заступника директора з виховної роботи ЗЗОШ № 51, з метою соціального захисту малолітньої [PERSON], [INFO], було прийнято рішення про необхідність звільнення опікуна [PERSON] від виконання обовязків опікуна. Підставою звернення до суду з відповідним позовом стало, на думку позивача, невиконання опікуном [PERSON] своїх обовязків з виховання своєї підопічної [PERSON]. Однак в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в характеристиках [PERSON], підписаних нею, за її припущеннями зазначено, що опікун [PERSON] не є авторитетом для [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що тексти актів та подання друкувала вона. Згідно пояснень свідка [PERSON] вона лише підписувала виготовлені [PERSON] тексти актів та подання. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 29.02.2016 року (а.с.12 зворот), від 23.02.2017 року (а.с.28), 29.02.2017 року (а.с.45 зворот) встановлено, що дитина проживає за адресою: м.Запоріжжя, вул Воронезька[ADDRESS], в трикімнатній квартирі, разом з бабусею [PERSON] У [PERSON] є своя кімната, куточок, ліжко, меблі. Квартира в задовільному стані. Тобто, для дитини створені всі умови для виховання саме діями опікуна [PERSON] Згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] (а.с.17,18), конфлікт та бійка між [PERSON] та [PERSON] виник з обоюдної вини дівчат, та суд вважає це поодиноким випадком. З наданих позивачем фотокопій сторінок соціальних мереж не вбачається, що саме [PERSON] перебуває у групі соціальних сітей «Синій кит». Крім того Указом Президента України від 15.05.2017 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», згідно якого застосовано обмеження щодо юридичних осіб «Яндекса», «Яндекс Україна», «Маіl.ru», «ВКонтакте» та «Однокласники», в тому числі заборона інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі інтернет до ресурсів/сервісів та соціально-орентованих ресурсів «ВКонтакте». Крім того факт потрапляння [PERSON] до лікарні є поодиноким випадком, та не є підставою для звільнення опікуна від його обовязків у відповідності до вимог ст. 251 СК України та статті 75 ЦК України. За таких обставин суд приходить висновку, що позивач не довів того, що відповідачем [PERSON] дійсно не забезпечені належні умови проживання малолітньої, або вона невідповідально відноситься до своїх обовязків щодо виховання та навчання дитини. Виходячи з обставин справи неможливо вважати, що має місце злісне ухилення відповідача від виконання опікунських повноважень, а тому вирішення питання про звільнення [PERSON] від опікунських повноважень є передчасним з точки зору захисту права малолітньої на проживання в сімї. Пояснення свідків не спростовують встановлених судом обставин, оскільки ними підтверджуються факти, зафіксовані в актах обстеженнях сімї відповідача, аналіз яким було надано судом вище. Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини у справах, повязаних із захистом прав і свобод дитини, згідно якої ЄСПЛ велика увага приділяється справам, повязаним з визначенням місця проживання дитини, а також з реалізацією права на спілкування з нею не тільки батьків, але й інших родичів: дідусів, бабусь. Принцип 6 Декларації прав дитини, проголошеної Резолюцією Генеральної Асомблеї ООН від 20.11.1959 року передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матірю. У положеннях Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року зазначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, а частиною 1 статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. В частині 2 статті 3 Конвенції зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до частини 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Такі положення знайшли своє закріплення у статтях 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. На думку суду, відповідач [PERSON] виконує обовязки опікуна, насильства до малолітньої [PERSON] не застосовує, крім того сама малолітня [PERSON] бажає залишитися жити з бабусею під її вихованням. З огляду на викладене суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити а малолітню [PERSON], [INFO], яка перебуває у Комунальному закладі «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР повернути опікуну [PERSON] Згідно ст. п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed