Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району київської області про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , який народився в м. Києві [INFO] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 16.04.2016 р., актовий запис №764. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 22 березня 2019 року №00022427217, відомості про батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , записані у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 2002 року, однак з 2013 року за вказаною адресою не проживає, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , згідно листів Броварського відділу поліції Головного управління поліції в Київській області Національної поліції України від 16.11.2020 р. №17957/109/1003/02-20, від 27.10.2020 р. №16756/109/1003/01-20 останнє місце проживання [PERSON] , встановити неможливо, оскільки під час неодноразових відвідувань працівниками поліції [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , двері квартири ніхто не відчиняв. У березні 2019 року службою у справах дітей Броварської міської ради були виявлені факти неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, свідомого нехтування ними, несерйозного ставленням до своїх батьківських обов`язків, що становили безпосередню загрозу майбутньому життю, здоров`ю та розвитку дитини, а саме технічний стан помешкання аварійний. В квартирі повна антисанітарія, речі розкидані, відсутні продукти харчування, бруд, безлад, сморід, багато тарганів на стінах, підлозі, посуді, наявні клопи. У помешканні виявлено багато порожніх пляшок з-під алкогольних напоїв, залишки недопитого пива. Мати мала ознаки алкогольного сп`яніння, на кухні вживала пиво, поводила себе агресивно, відмовилася надавати будь-які пояснення. Малолітній [PERSON] мав занедбаний вигляд, тіло брудне, одяг брудний. Від дитини відчувався стійкий неприємний запах, він був голодний, просив їжу, вага та зріст не відповідали віковій нормі. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 21 березня 2019 року, малолітнього [PERSON] було відібрано від його матері, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини. Малолітня дитина тимчасово була влаштована до Центру «Дитяча лікарня КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР КО для проведення повного медичного обстеження, після чого був направлений в Київський обласний центр соціальний психологічної реабілітації дітей «Переяслав». У квітні 2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про відібрання малолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2019 року, провадження №2/361/2155/19, справа №361/2289/19, малолітнього [PERSON] відібрано від його матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі, а саме по 900 (дев`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення цією дитиною повноліття. Крім того, вказаним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] роз`яснено положення ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України про те, шо якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Так, 10 вересня 2019 року розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над малолітнім [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] проживатиме разом з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Визначено [PERSON] розпорядником коштів, призначених на утримання дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] . З моменту призначення опіки [PERSON] , мати малолітнього [PERSON] , не зверталася у службу у справах дітей та сім`ї за дозволом на побачення з сином та побачення з ним. Викладені факти вказують на свідоме та систематичне нехтування матір`ю [PERSON] своїми обов`язкам. Посилаючись на викладене, просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області Купріянець Т.І. не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Щипакіна К.В. не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , який народився в м. Києві [INFO] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 16.04.2016 р., актовий запис №764. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 22 березня 2019 року №00022427217, відомості про батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , записані у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 2002 року, однак з 2013 року за вказаною адресою не проживає, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , згідно листів Броварського відділу поліції Головного управління поліції в Київській області Національної поліції України від 16.11.2020 р. №17957/109/1003/02-20, від 27.10.2020 р. №16756/109/1003/01-20 останнє місце проживання [PERSON] , встановити неможливо, оскільки під час неодноразових відвідувань працівниками поліції [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , двері квартири ніхто не відчиняв. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2019 року, провадження №2/361/2155/19, справа №361/2289/19, малолітнього [PERSON] відібрано від його матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі, а саме по 900 (дев`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення цією дитиною повноліття. Крім того, вказаним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] роз`яснено положення ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України про те, шо якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. 10 вересня 2019 року розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над малолітнім [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] проживатиме разом з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Визначено [PERSON] розпорядником коштів, призначених на утримання дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] . З того часу і дотепер дитина проживає разом з опікуном в його родині. Опікуном створено належні житлово-побутові умови, що підтверджується актом від 23.10.2020 р. Для дитини відведена окрема кімната, яка належно облаштована є спальне місце, ігрова зона, місце для проведення дозвілля, а також навчально-розважальних занять. В будинку панує сімейний затишок, опікун дбає про розумовий, духовний та фізичний розвиток дитини. Дитина адаптувалась в сім`ї опікуна, де має високий рівень соціалізації, проходить регулярні медичні обстеження та щеплення. Між членами сім`ї опікуна, опікуном та дитиною [PERSON] склалися родинні стосунки, дитина називає опікуна - мамою, а чоловіка опікуна - батьком. Дитина відвідує приватний заклад «Заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) Еко Кідс», додатково дитина відвідує заняття з англійської мови, плавання, гурток бальних танців та гру на фортепіано. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже. Крім того, зловживає спиртними напоями, не проходить відповідний курс лікування. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved