Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Військово-цивільна адміністрація міста Лисичанська Луганської області в інтересах [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Сім`я [PERSON] потрапила в поле зору служби у справах дітей у вересні 2019 року, коли до служби у справах дітей надійшло повідомлення від адміністрації комунального закладу «Лисичанська загальноосвітня школа 1-11 ступенів №29 Лисичанської міської ради Луганської області» про пропуски занять хлопцем та невиконання батьківських обов`язків матір`ю. Спеціалісти служби проводили роботу з матір`ю, яка була направлена на профілактику вживання алкоголю, підвищення виховного потенціалу матері, рівня знань, щодо емоційного інтелекту. В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до директора комунального закладу «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з проханням влаштування його до Центру, пояснюючі, що мати зловживає алкогольними напоями, не працює, проблемами сина не переймається. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 12.02.2020 року санітарний стан помешкання незадовільний, по дому розкидані речі та поломані меблі, на кухні безлад та брудний посуд. Для дитини не створено умов для проживання, навчання, розвитку. Педагогічна характеристика свідчить, що хлопчик зарекомендував себе як недисциплінований учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. На уроках здебільшого не уважний, учнівської активності не проявляє, домашні завдання майже ніколи не виконує. Дитина проживає з матір`ю та її співмешканцем, які не виконують свої батьківські обов`язки через часте вживання алкогольних напоїв. Батьківський контроль за дитиною взагалі відсутній. Мати на дитину не має впливу та не користується повагою у нього. Нерідко мати не володіє інформацією де і з ким проводить час її син, чим займається, о котрій годині пішов з дому та коли повернеться. Відповідач [PERSON] не зверталася письмово або особисто в службу у справах дітей Лисичанської міської ради з питанням про подальшу долю дитини, з 12.02.2020 року мати сина в Лисичанському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей не відвідувала, не телефонувала працівникам та не цікавилася життям сина. На підставі викладеного просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Рубіжне Луганської області, батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Неповнолітню Дитину [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до призначення піклувальника над ним:. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Рубіжне Луганської області, РНОКПП [NUMBER] , на користь тієї особи або установи, де буде виховуватися її дитина, аліменти на її утримання в розмірі 1/4 всіх видів її доходів щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 04.06.2020 року ухвалою суду прийнято до свого провадження цивільну справу № 415/3264/20 та призначено справу до розгляду. 12.10.2020 року позивачем надано письмове клопотання про залучення до участі правонаступника, яке розглянуто ухвалою суду від 30.11.2020 року. 17.11.2020 року позивачем надано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. 30.11.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 17.12.2020 року позивачем надано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає відповідача [PERSON] такою, що не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила х задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення справи від неї не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 328. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статі 135 Сімейного кодексу України №00025771375 від 27.02.2020 року, наданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 328. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю дитини записана [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст.. 135 СК України. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00025771472 від 27.02.2020 року, наданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] та [PERSON] 08.09.2007 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Привільської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 33, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . 20.09.2018 року Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області шлюб розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 42. Згідно з актом акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 12.02.2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з вітчимом та матір`ю, [PERSON] , санітарний стан помешкання незадовільний, по дому розкидані речі та поломані меблі, на кухні безлад та брудний посуд. Для дитини не створено умов для проживання, навчання, розвитку. Згідно з довідкою №59 від 12.02.2020 року, виданою Комунальним закладом «Лисичанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №29 Лисичанської міської ради Луганської області», [PERSON] навчається у КЗ «Лисичанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №29 Лисичанської міської ради Луганської області» у 9-А класі у 2019-2020 навчальному році. Згідно з характеристикою від 12.02.2020 року, складеною директором школи [PERSON] , [PERSON] зарекомендував себе як недисциплінований учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. На уроках здебільшого не уважний, учнівської активності не проявляє, домашні завдання майже ніколи не виконує. Згідно з інформацією про сім`ю [PERSON] № 58 від 12.02.2020 року, наданою Комунальним закладом «Лисичанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів 29 Лисичанської міської ради Луганської області», сім`я [PERSON] вважається неблагополучною, [PERSON] з 05.09.2019 року не відвідує навчальні заняття, дитина проживає з матір`ю та її співмешканцем, які не виконують свої батьківські обов`язки через часте вживання алкогольних напоїв. Батьківський контроль за дитиною відсутній. Мати на дитину не має впливу та не користується повагою у нього. Згідно з заявою від 12.02.2020 року [PERSON] звернувся до директора комунального закладу «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з проханням влаштування його до Центру, пояснюючі, що його не влаштовують умови проживання за місцем мешкання. Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 26.09.2019 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з вітчимом та матір`ю, [PERSON] , умови проживання не задовільні, будинок утримується в антисанітарному стані, всі речі та одяг брудні. Згідно з заявою № 1151 від 02.12.2019 року, начальник служби у справах дітей Лисичанської міської ради Логвиненко С. звернулась до начальника Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області з проханням розшукати неповнолітнього [PERSON] та помістити його в КЗ «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації», оскільки при відвідування родини 29.12.2019 року встановлено, що [PERSON] вдома не проживає, до школи не ходить, мати, [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Згідно з повідомленням начальника Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області №54525/111/35-2019 від 20.12.2019 року «Про результати розгляду звернення», в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 184 КУпАП, та стосовно неї було складено адміністративний протокол. Згідно з повідомленням №26 від 21.01.2020 року, директор Комунального закладу «Лисичанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №29 Лисичанської міської ради Луганської області» повідомила начальника служби у справах дітей про те, що сім`я [PERSON] вважається неблагополучною, у ІІ семестрі 2019-2020 року [PERSON] не приступив до навчальних завдань, мати - [PERSON] не працює, вживає спиртні напої. Згідно з інформацією щодо сім`ї [PERSON] №109 від 24.02.2020 року, наданою КЗ «Лисичанський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді», сім`я [PERSON] на обліку сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах КЗ «Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації» не перебуває. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , № 1714/01-16 від 15.05.2020 року, Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Мотивувальна частина Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право: на всебічний розвиток, виховання, освіту, повагу до її людської гідності; на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; на пільги, встановлені законом, при працевлаштуванні після закінчення строку перебування у зазначеному закладі. Відповідно до ч. 2 ст. 248 СК України, влаштування дитини до закладу, зазначеного у частині першій цієї статті, не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилилась від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів не суперечать закону та відповідають інтересам дітей. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14) ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2102 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved