Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» 8 січня 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 24 лютого 2014 року позивачем позовні вимоги було уточнено та доповнено. Позивач у своєму уточненому позові, а у ході судового засідання представник позивача, посилалися на те, що 11 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/909-Н, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності було надано грошові кошти у розмірі 78 820 доларів США в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, а відповідач зобов'язалася здійснювати оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами договору. Після укладення кредитного договору додаткові угоди між банком та боржником не укладалися, договір діє в редакції, яку було підписано 11 квітня 2007 року, графік погашення заборгованості до договору не додавався, оскільки усі умови погашення кредиту визначені безпосередньо договором. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, останній платіж було здійснено 5 лютого 2010 року, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 17 лютого 2014 року склав 131 612,54 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 137 198 гривень 15 коп. 11 квітня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 909-Н/1, згідно умов якого поручитель поручається за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі кредитного зобов'язання [PERSON] Позивач у своєму уточненому позові, а у ході судового засідання представник позивача, просили суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 1 137 198 гривень 15 коп, що є еквівалентом 131 612,54 доларів США, яка складається з суми заборгованості по кредиту у розмірі 659 872 гривень 57 коп, що є еквівалентом 76 369,72 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 365 438 гривень 71 коп, що є еквівалентом 42 293,70 доларів США, пені за порушення строків погашення заборгованості у розмірі 43 782 гривень 45 коп, що є еквівалентом 5 067,12 доларів США, та штрафних санкцій у розмірі 68 104 гривень 42 коп, що є еквівалентом 7 882 доларів США, а також судовий збір у розмірі 3 441 гривні. Відповідач [PERSON] у ході судового засідання позовні в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом визнала, в іншій частині позовних вимог позивачу просила відмовити, посилаючись на те, що кредитний договір 11 квітня 2007 року дійсно був укладений, грошові кошти за ним було отримано, погашення кредиту було припинено через зміну курсу долара США відносно гривні. З наданим банком розрахунком не згодна, але власного розрахунку заборгованості та доказів невірного нарахування суми заборгованості за кредитним договором немає. Крім того, до кредитного договору не було додано графік погашення кредитних коштів, що перешкоджає визначенню сум, які належали до сплати. Відповідач [PERSON] у ході судового засідання позовні в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом визнав, в іншій частині позовних вимог позивачу просив відмовити. Підтримав пояснення, надані відповідачем [PERSON], інших пояснень за позовом немає. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-к/909-Н, згідно умов якого позивач надав відповідачу [PERSON], який є позичальником, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 78 820 доларів США, з терміном погашення до 20 березня 2037 року, в порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 14-18). У зв'язку з визначенням усіх умов погашення кредиту кредитним договором, графік погашення заборгованості до нього не додавався і не передбачався при його підписанні. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника [PERSON] 11 квітня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 909-Н/1, відповідно до умов якого він зобов'язався перед банком солідарно відповідати за виконання позичальником усіх її зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 12-13). З метою виконання умов кредитного договору банком позичальнику було надано грошові кошти в еквіваленті 78 820 доларам США. Відповідачі у ході судового засідання підтвердили отримання від банку грошових коштів з метою виконання позивачем умов кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачами порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 17 лютого 2014 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 131 612,54 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1 137 198 гривень 15 коп (а.с. 40-41). З метою повідомлення про наявну заборгованість за кредитним договором позивачем відповідачам було направлено претензії від 5 червня 2013 року (а.с. 19, 20). Не заслуговують на увагу посилання відповідачів про те, що претензії вони не отримували через те, що вони банком були направлені за старою адресою їх реєстрації, хоча банку надавалися ксерокопії паспортів, в яких було зазначено інше місце реєстрації відповідачів, оскільки відповідачі у ході судового засідання не заперечували, що з 5 лютого 2010 року припинили сплату кредитних коштів, тому про існування заборгованості вони знали, крім того, доказів повідомлення позивача про зміну місця реєстрації суду надано не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 3.3.2 договору встановлено, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 845,74 доларів США. Згідно п. 3.3.3 договору позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2 договору, щомісячно до 20 числа поточного місяця. На підставі п. 5.1. договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначених у п.п. 3.3.3 договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5 договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 1.1 договору поруки згідно з цим договором поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимогати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 2 статті 554 ЦПК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням того, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] та [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором у сумі 1 137 198 гривень 15 коп, що є еквівалентом 131 612,54 доларів США, яка складається з суми заборгованості по кредиту у розмірі 659 872 гривень 57 коп, що є еквівалентом 76 369,72 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 365 438 гривень 71 коп, що є еквівалентом 42 293,70 доларів США, пені за порушення строків погашення заборгованості у розмірі 43 782 гривень 45 коп, що є еквівалентом 5 067,12 доларів США, та штрафних санкцій у розмірі 68 104 гривень 42 коп, що є еквівалентом 7 882 доларів США. Не заслуговують на увагу суду заперечення відповідачів на невірність розрахунку заборгованості перед банком та відсутність графіку погашення кредитних коштів, оскільки кредитний договорі та договір поруки підписувалися відповідачами у добровільному порядку, нарахування відсотків, пені та штрафів та порядок приймання платежів, передбачено умовами договору та чинним законодавством. Посилання відповідачів стосовно невірності розрахунку заборгованості відповідачів, не підтверджуються ніякими доводами та доказами відповідачів та спростовуються розрахунком заборгованості та умовами договору, наданим ПАТ «КБ «Надра», який міститься в матеріалах справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 441 гривні (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках по 1 720 гривень 50 коп. Крім того, 24 лютого 2014 року позивачем було подано уточнену та доповнену позовну заяву, якою збільшено розмір позовних вимог, а з 1 січня 2014 року максимальний розмір судового збору встановлений у сумі 3 654 гривень, різницю між сплаченим судовим збором та судовим збором, який підлягав оплаті з 1 січня 2014 року, позивачем сплачено не було, тому з відповідачів у рівних частках також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави по 106 гривень 50 коп з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved