Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 30.11.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 37224,36 грн. та понесені судові витрати - 1378 грн. Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 12.11.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку складають Договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує. Станом на 31.10.2016 року його заборгованість перед банком складає 37224 грн. 36 коп., з яких: - 3018,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 28507,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 3449,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1748,78 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв. Заперечення на позов не надав. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Судом встановлено, що відповідно до договору б/н від 12.11.2012 року, укладеного між банком-позивачем, як кредитором, та [PERSON], як позичальником, останній отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. За умовами договору [PERSON] щомісяця мав сплачувати встановлений відсоток від суми заборгованості. Відповідач взяті на себе зобов'язання порушив - не вносив платежі у визначені строки та у повному обсязі. Станом на 31.10.2016 року його заборгованість перед банком, згідно наданого розрахунку, складає 37224 грн. 36 коп., з яких: - 3018,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 28507,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 3449,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1748,78 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг (надалі Умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобов»язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6. Умов, у разі невиконання зобов»язань за договором, позичальник на вимогу банку зобов»язаний виконати обов»язки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту). В пункті 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Кредитним договором від 12.11.2012 року передбачено і пеню і штрафи - за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто за одне і те ж порушення зобов»язання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні пені на користь позивача слід відмовити. При цьому суд також врахував, що в розрахунку заборгованості, наданого позивачем, суми пені та комісії не розмежовані, що є недопустимим. Встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконав зобов'язань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, суд позов задовольняє, проте, частково. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: - 3018,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 28507,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1748,78 грн. - штраф (процентна складова), а всього - 33775грн. 16 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь .

Outcome: partial