Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором №б/н від 07.04.2012 року Банк «ПриватБанк» надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, з якими відповідач був ознайомлений та підтвердив свою згоду та підписав дану заяву разом з умовами надання банківських послуг. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 договору відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. У разі невиконання зобов»язань за договором відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, нараховується штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.п.2.1.4.2, 2.1.1.12.11 договору, банк має право вимагати дострокове виконання боргових зобов»язань в цілому чи встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх обов»язків за договором. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, що привело до того що утворилася заборгованість станом на 31.12.2017 року в розмірі 116990 грн., що складається із: 3868,25 заборгованість за кредитом; 109448,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3673,02 заборгованість за пенею та комісією. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов»язань і заборгованості не погашає, що є порушенням прав позивача. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов»язання у встановлений договором строк. А тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 116990 грн. та судові витрати в сумі 1762 грн. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Ухвалою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 20.03.2018 року враховуючи предмет та підстави позову, клопотання позивача, відповідно до вимог ст.ст.19,274 ЦПК України відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання ухвали подати заяву із запереченням щодо розгляду в порядку спрощеного провадження та п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позовній заяві та в Довідці Богодухівської міської ради Харківської області інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області адресу. Вказаний конверт повернувся до суду 02.04.2018 року з поміткою «не проживає». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Станом на 30.05.2018 року відзиву на позовну заяву суду не подав, заперечення щодо розгляду в спрощеному порядку подано теж не було, будь-яких клопотань та заяв від сторони подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст. 178, ч.5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань щодо розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до положень ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного провадження з особливостями, встановленими цією главою. ( глава 11 ЦПК України). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.04.2012 року між сторонами був укладений кредитний Договір за № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.12-35). З копії заяви-анкети позичальника вбачається, що [PERSON] погодилася на умови договору кредитування (а.с.10-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.12.2017 року допустила виникнення заборгованості по кредиту в сумі 116990 грн., що складається із: 3868,25 заборгованість за кредитом; 109448,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3673,02 заборгованість за пенею та комісією, що підтверджується розрахунком за кредитним договором (а.с.6-8). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч.1ст.13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.04.2012 року та те, що відповідач не подала суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. (платіжне доручення а.с.1). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 610-612, 1050, 1054ЦК України,

Outcome: approved