Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 06.10.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 11989 грн. 34 коп. та понесені судові витрати - 1378 грн. Свої вимоги мотивував наступним. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16.12.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9073,46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало здійснюватися з 1 по 25 число кожного місяця (щомісячний платіж). Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON] складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконує. Станом на 19.09.2016 року його заборгованість перед банком складає 11989,34 грн., з яких: - 8365,69 грн. заборгованість за кредитом; - 978,68 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1673,10 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 971,87 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позов визнає частково . Прохав відмовити банку у стягненні пені. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16.12.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9073,46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON] складають договір між ним та банком, що підтверджується його підписом у заяві. За умовами Генеральної угоди [PERSON] щомісяця в період з 1 по 25 число мав сплачувати встановлений відсоток від суми заборгованості. Відповідач взяті на себе зобовязання порушив - не вносив платежі у визначені строки та у повному обсязі. Станом на 19.09.2016 року його заборгованість перед банком складає 11989,34 грн., з яких: - 8365,69 грн. заборгованість за кредитом; - 978,68 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1673,10 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також 971,87 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і у встановлений ним строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Кредитним договором від 04.03.2011 року передбачено і пеню і штрафи за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто за одне і те ж порушення зобов»язання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні пені на користь позивача слід відмовити. При цьому суд також врахував, що в розрахунку заборгованості, наданого позивачем, суми пені та комісії не розмежовані, що є недопустимим. Встановивши, що [PERSON] як позичальник, не виконав зобовязань за Генеральною угодою і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, суд позов задовольняє, проте, частково. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: - 8365,69 грн. заборгованість за кредитом; - 978,68 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 971,87 грн. штраф, а всього 10316.24 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. Позов задоволено на 86% (10316.24 : 11989,34 х 100 = 86 %), тому підлягають стягненню з відповідача на його користь судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1185 грн. 08 коп. ( 1378 х 86% ).

Outcome: partial