Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Наприкінці вересня 2016 року ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 01 серпня 2013 року уклав з [PERSON] кредитний договір №27186-ФО/2013/63, за яким зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 42000 гривень. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався до 31 липня 2018 року повернути кредит шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі не менше 1449 гривень 98 копійок, а також сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 33% річних. У разі порушення прийнятих на себе зобов'язань, зокрема за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором [PERSON] зобов'язався сплачувати пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого договором. Крім того, 01 серпня 2013 року ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] уклали договір поруки №27186-ФО/2013/63, за яким [PERSON] зобов'язалася відповідати перед ПАТ «Сбербанк» за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. ПАТ «Сбербанк» виконав своє зобов'язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 42000 гривень. Відповідачі неналежним чином виконували свої грошові зобов'язання за кредитним договором, тому у них виник борг по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені у загальному розмірі 35062 гривень 06 копійок. Відповідачі ухиляються від добровільного повернення боргу. Тому позивач просить суд примусово стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 35062 гривень 06 копійок. У судове засідання представник позивача Щербань Л.А. не з'явилася. Направила до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності та позов підтримує в повному обсязі. Крім цього, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року ПАТ «Сбербанк» уклав з [PERSON] кредитний договір №27186-ФО/2013/63, за яким зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 42000 гривень. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався до 31 липня 2018 року повернути кредит шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі не менше 1449 гривень 98 копійок, а також сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 33% річних. У разі порушення прийнятих на себе зобов'язань, зокрема за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором [PERSON] зобов'язався сплачувати пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого договором (а.с.10-16). В той же день ПАТ «Сбербанк» уклав з [PERSON] договір поруки №27186-ФО/2013/63. Відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі перед ПАТ «Сбербанк» за виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №27186-ФО/2013/63 від 01 серпня 2013 року. При цьому, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.20-23). У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549, ч.2 ст.551 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен передати кредиторові пеню (грошові кошти) у розмірі, передбаченому в договорі. За правилом до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення позичальником зобов'язання, забезпеченого порукою, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконує грошові зобов'язання. Тому у ПАТ «Сбербанк» виникло право вимагати від відповідачів дострокового повернення боргу за кредитним договором у розмірі 35062 гривень 06 копійок, що складається з заборгованості за кредитом - 22595 гривень 31 копійок, заборгованості по процентам - 5783 гривень 45 копійок, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 5335 гривень 81 копійок, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 1347 гривень 49 копійок, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 22 вересня 2016 року (а.с.7). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі добровільно сплатили заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 35062 гривень 06 копійок. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №78444392 від 26 вересня 2016 року (а.с.6) вбачається, що при пред'явленні позову ПАТ «Сбербанк» сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень. Позов ПАТ «Сбербанк» задоволений у повному обсязі. З огляду на це, з відповідачів на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору по 689 гривень з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved