Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Начальник військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (реорганізований з факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут») звернувсь до суду із вказаним позовом. На обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] проходив навчання та військову службу на факультеті з 28 серпня 2017 року по 17 листопада 2017 року на посаді курсанта. 17 листопада 2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника факультету та відповідачем був достроково розірвано та відповідач відрахований з числа курсантів наказом від 17 листопада 2017 року № 270. Сума витрат пов'язана з утримання курсанта [PERSON], за період його навчання по день виключення складає 22 686 грн. 73 коп., яку він добровільно не погасив. Просив стягнути з відповідача на користь інституту вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] проходив навчання та військову службу на факультеті з 28 серпня 2017 року по 17 листопада 2017 року на посаді курсанта, відповідно копії Контракту про проходження військової служби (навчання) був укладений 28 серпня 2017 року. 17 листопада 2017 року Контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника факультету та [PERSON] був достроково розірвано у зв'язку із небажанням продовжувати навчання та останній відрахований з числа курсантів наказом від 17 листопада 2017 року № 270. Відповідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку». Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Як вбачається із довідки-розрахунку фактичні витрати, пов'язані із утриманням курсанта [PERSON] становлять 22 686 грн. 73 коп. (а.с.11). Відповідно до п.1 (абз.5) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України [PERSON] взяв на себе зобов'язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». На теперішній час [PERSON] не відшкодував заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з [PERSON] на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» суми у розмірі 22 686 грн. 73 коп. на відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням. Крім того, з [PERSON] у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved