Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 648,17 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 18.07.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №8/2007/980-К/1011-АП, на підставі якого банк надав [PERSON] кредит на придбання автотранспортного засобу у сумі 40 900,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,3 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 15.07.2012 року. [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за вказаним договором. Позивач зазначає, що зі своєї сторони банк виконав усі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак останній в порушення взятих на себе зобов'язань своєчасно не сплачував кредит та проценти за користування кредитом, в результаті чого станом на 01.02.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 38 648,17 грн., яка складається з наступного: - заборгованості за сумою кредиту у розмірі 26 194,22 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7 465,47 грн.; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 4 290,53 грн.; - втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції у розмірі 657,05 грн.; - штрафу у розмірі 40,90 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.07.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №8/2007/980-К/1011-АП (надалі - Договір), на підставі якого банк надав [PERSON] кредит на придбання автотранспортного засобу у сумі 40 900,00 грн. Зі свого боку [PERSON] зобов'язувався щомісячно вносити на рахунок банку мінімально необхідні платежі, що включають в себе погашення заборгованості за кредитом, а також сплату процентів за користування кредитом у розмірі 19,3 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін повернення кредиту визначено до 15.07.2012 року. Згідно п.п. 3.2.1. - 3.2.4. Договору [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за вказаним договором і зобов'язалася солідарно відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за цим договором у такому ж обсязі, що і [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Отже, суд приходить до висновку, що укладаючи договір, у якому містяться положення як про надання кредиту, так і про поруку за кредитом, позивач і відповідачі уклали змішаний договір, за умовами якого банк надає, а [PERSON] зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а [PERSON] в свою чергу виступає поручителем [PERSON] за вказаним договором і зобов'язується солідарно відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за цим договором у такому ж обсязі, що і [PERSON] У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, в результаті чого станом на 01.02.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 38 648,17 грн., яка складається з наступного: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 26 194,22 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7 465,47 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 4 290,53 грн., втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції у розмірі 657,05 грн., штрафу у розмірі 40,90 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 5.1. Договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. цього Договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, за кожен день прострочення. Згідно п. 5.2. Договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.2- 4.3.5, 4.3.9- 4.3.14 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% (десять відсотків) від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача повинна бути стягнута солідарно заборгованість за Договором у розмірі 38 648,17 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволених судом вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно витрати зі сплати судового збору у розмірі 386,48 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved