Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - «Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 18978,27 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № SIXRRC09500108, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 7685,68 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка у порушення умов кредитного договору та положень Цивільного кодексу України, належним чином не виконала умови договору по виниклим зобов'язанням, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 18978,27 гривень. У зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності суду не надав. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За наявності згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач у відповідності до п. 1.1 Статуту, та [PERSON] був укладений договір № SIXRRC09500108, за яким відповідач отримав 21.12.2007р. кредит у розмірі 7685,68 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 21.12.2007 року вбачається, що станом на 30.10.2013 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у сумі 18978,27 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 4104,96 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 168,67 грн; заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1106,73 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 12217,99 грн; а також штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу у сумі 500,00 грн (фіксована частина), штрафу у сумі 879,92 грн (процентна складова). Відповідно до статей 526, 543, 554 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, доведеність обставин, на яки позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно зі частиною 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі статей 526, 543, 554, 625, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved