Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Наприкінці травня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2005 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, уклав із [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна». [PERSON] зобов'язався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 13747 гривень 89 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом - 11146 гривень 99 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1370 гривень 05 копійок, заборгованості за комісією - 100 гривень, а також штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 630 гривень 85 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1600 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема не заперечував проти стягнення з нього основної суми заборгованості за кредитом. Проте, заперечував проти стягнення з нього заборгованості по процентам за користування кредитом, а також за пенею, комісією та штрафами, оскільки перебував у зоні АТО, а тому має пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.20). 14 жовтня 2005 року ЗАТ КБ «Приватбанк» уклав із [PERSON] договір. За цим договором ЗАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна». [PERSON] зобов'язався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.8), довідкою про умови та правила надання банківських послуг (а.с.9-14). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувався платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімав з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертав, не сплачував відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у нього виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 13747 гривень 89 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом - 11146 гривень 99 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1370 гривень 05 копійок, заборгованості за комісією - 100 гривень, а також штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 630 гривень 85 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 30 квітня 2017 року (а.с.3-7). Водночас, визначаючи розмір заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON], суд враховує той факт, що на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» [PERSON] було призвано у Збройні Сили України, про що є відповідна відмітка у його військовому квитку. Відповідно до ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Так, згідно положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено пільгу, яка визначає, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. За змістом довідки №U01I97FQ3CAEGQH0 від 20 жовтня 2017 року карта [NUMBER], яка відкрита у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я [PERSON], переведена на пільгові умови у зв'язку з проходженням військової служби. За договором здійснено перерахунок та зупинено нарахування штрафів і відсотків (а.с.35). Враховуючи положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також те, що [PERSON] безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Тому,суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11146 гривень 99 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З платіжного доручення від 26 травня 2017 року (а.с.21) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень. Пред'явлений позов задоволений частково на 81% (11146,99 ? 13747,89 ? 100). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1296 гривень (1600 ? 81%). На підставі викладеного та

Outcome: partial