Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимоги виключення з актового запису про реєстрацію народження [INFO] [PERSON] відомості про позивача [PERSON] як про батька дитини. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Сторони по справі з 05 жовтня 2007 року до 11 листопада 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] народжена [PERSON] , батьком якої записаний [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України (дитина народжена в шлюбі походить від подружжя). В квітні 2019 року відповідач [PERSON] повідомила [PERSON] , що неповнолітня донька [PERSON] народжена від іншого чоловіка. За таких обставин, [PERSON] оспорюючи своє батьківство відносно [PERSON] , 2007 року народження, в порядку статті 136 СК України, звернувся до суду. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Ожиганов С.В. у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштові повідомлення про неможливість вручення кореспонденції відповідачу з довідкою УДППЗ «Укрпошта» за ф. 20 «за закінченням терміну зберігання», що в розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про розгляд справи. Третьою особою Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління у Донецької області на адресу суду надіслано лист про розгляд справу у відсутність представника, відсутні заперечення проти позову, зазначено про доцільність ухвалення по справі рішення відповідно до норм чинного законодавства. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] - 05 жовтня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , [PERSON] ) - а.с. 5. Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] - [INFO] народжена [PERSON] , батьком якої записано - [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва серійний номер [NUMBER] - 11 листопада 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). 14 травня 2010 року відповідачем укладено шлюб, та змінено прізвище за чоловіком на « [PERSON] » (підтверджено штампом в паспорті - а.с. 3). Згідно змісту позовної заяви - в квітні 2019 року відповідачем [PERSON] повідомлено позивачу [PERSON] , що батьком неповнолітньої [PERSON] останній не являється, дитина народжена від іншого чоловіка. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 Сімейного Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. При дослідженні доказів по справі, судом встановлено, що дитина [PERSON] народжена, коли сторони офіційно перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Підстав для відмови в позовній заяві [PERSON] відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України - судом не встановлено; позовна давність до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини не застосовується (ч. 6 ст. 136 СК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За роз`ясненням Пленуму Верховного суду України у вказаній постанові питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейським судом з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», - визначено позицію, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). З урахуванням вказаного, ухвалою суду за відповідним клопотанням сторони позивача призначено по справі судово-біологічну (генетичну, ДНК) експертизу з метою визначення відсутності або наявності кровного споріднення [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , батьківство відносно якої позивачем оспорюється (а.с. 21-22). Листом комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради № 1169 від 08.12.2019 року ухвалу суду від 01.07.2019 року про призначення судово-генетичної експертизи повернуто без виконання в зв`язку з неявкою [PERSON] з дитиною на виклики - 09.09.2019 року, 07.10.2019 року для здачі біологічного аналізу про проведення дослідження (а.с. 29). Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. При цьому, у разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи. Враховуючи вказане, суд констатує, що позивач [PERSON] доклав всіх можливих та залежних від нього зусиль для доведення відсутності кровного споріднення з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , батьком якої він записаний згідно актового запису про народження, а саме - своєчасно з`являвся на виклик експерта для відібрання зразків крові для проведення судової генетичної ідентифікації, однак відповідач [PERSON] двічі ухилилась від проходження експертизи, яка могла б із значним ступенем вірогідності підтвердити чи спростувати наявність кровного споріднення між позивачем та дитиною. Враховуючи, що предметом позову є не визнання батьківства, а виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, привід відповідача на проведення судово-генетичної експертизи в даному випадку не допускається, тому підлягає застосуванню ч. 1 ст. 109 ЦПК України, а саме визнання факту того, що позивач не є батьком неповнолітньої [PERSON] , 2007 року народження. Доказів на спростування доводів позивача щодо визнання його батьківства стосовно дитини відповідачем не надано; відповідач ухилилась від участі в експертизі, тому суд визнає факт відсутності кровної спорідненості між позивачем неповнолітньою дитиною, батьком якої він записаний відповідно до ст. 122 СК України. Суд, з урахуванням вказаного, вважає необхідним позовну заяву [PERSON] задовольнити та виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] відомості про позивача як батька. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і127 цього Кодекс, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі викладеного, ст. ст. 122, 124, 126, 127, 136 СК України, Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved