Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» 21 лютого 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 2 червня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № DNH4KP11920624, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 698 грн. 28 коп. строком по 2 червня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає між ним та банком договір. 27 березня 2009 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ, яким було стягнуто з відповідача [PERSON] грошову заборгованість за зазначеним кредитним договором у розмірі 8 635 грн. 97 коп. Разом з тим, відповідачем після стягнення з нього заборгованості за кредитним договором заборгованість у повному обсязі погашена не була, кредитний договір не розірвано. Таким чином, у відповідача знову з'явилася заборгованість перед банком, яка ним не сплачується, та яка з урахуванням вже стягнутої суми заборгованості на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2009 року, станом на 4 лютого 2014 року становить 35 686 грн. 36 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у сумі 35 686 грн. 36 коп., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10 167 грн. 12 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 23 993 грн. 03 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 276 грн. 21 коп., а також судовий збір у розмірі 356 грн. 86 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 2 червня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 15), та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP11920624, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 698 грн. 28 коп. строком по 2 червня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає між ним та банком договір. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ від 27 березня 2009 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за зазначеним кредитним договором у розмірі 8 635 грн. 97 коп. (а.с. 4). Заборгованість було стягнуто згідно наданого банком розрахунку станом на 8 грудня 2008 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2 698 грн. 28 коп, заборгованості за процентами у розмірі 3 412 грн. 12 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 1 876 грн. 24 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 399 грн. 33 коп., а всього 8 635 грн. 97 коп. Разом з тим, до теперішнього часу договір, який було укладено між сторонами, розірвано не було, заборгованість відповідачем вчасно погашена не була, тому у відповідача станом на 4 лютого 2014 року виникла заборгованість у розмірі 35 686 грн. 36 коп.(а.с. 5), з урахуванням суми боргу у розмірі 8 635 грн. 97 коп, яка була стягнута з відповідача на користь банку судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2009 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з п. 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 35 686 грн. 36 коп, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10 167 грн. 12 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 23 993 грн. 03 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 276 грн. 21 коп. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 356 грн. 86 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», складає 36 043 грн. 22 коп (35 686 грн. 36 коп + 356 грн. 86 коп = 36 043 грн. 22 коп). На підставі викладеного,

Outcome: approved