Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - про стягнення заборгованості по оплаті квартирної плати та плати за комунальні послуги. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], проте плату за утримання житла та за користування комунальними послугами не здійснюють, у зв'язку з чим за період з листопада 2010 року по квітень 2012 року утворилась заборгованість по квартирній платі в розмірі 7 342 грн. 57 коп., за комунальні послуги в розмірі 10 845 грн. 77 коп., яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідачів. Суд, зважаючи на подану представником позивача та відповідачем [PERSON] заяви, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], який знаходиться на баланс Національного технічного університету України «Київський політехнічним, інститут». Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Положеннями ст. ст. 156, 162 ЖК України, п 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями встановлено, що власник та повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинків (квартир) і при домової території та проведенню ремонту. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватне власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Таким чином, сплата квартплати та внесення плати за користування комунальними послугами є обов'язком відповідачів, передбаченим законодавством. Зокрема, на підтвердження позовних вимог Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» було надано до суду копії договорів укладених відповідачами з постачальниками комунальних послуг та розрахунок заборгованості. Заяв з боку відповідачів з приводу ненадання комунальних послуг у спірний період на адресу балансоутримувача не надходило. У той час відповідачі заперечуючи проти позову не надали жодного доказу неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання житлово-комунальних послуг. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2005 року, яке набрало законної сили встановлено наявність відповідних комунікацій та факт надання комунальних послуг відповідачам в повному обсязі і належної якості (а.с. 8). Встановлено, що відповідачі отримували від виконавця житлово-комунальні послуги та відповідно зобов'язані були сплачувати кошти за їх користування. Встановлено, що відповідачами не своєчасно вноситься плата за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за період з листопада 2010 року по квітень 2012 року утворилась заборгованість по квартирній платі в розмірі 7342 грн. 57 коп., за комунальні послуги в розмірі 10 845 грн. 77 коп., яка не погашена відповідачами. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved