Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Одеський державний університет внутрішніх справ, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в розмірі 10460 грн. 09 коп., в рахунок відшкодування витрат за період навчання, та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., що є предметом спору. Представник позивача - Одеського державного університету внутрішніх справ, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типова форма договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затверджено наказом МВС від 14 травня 2007 року №150. Судом встановлено, що на підставі наказу Т.в.о ректора Одеського державного університету внутрішніх справ полковника міліції Кузніченко С.О. від 15 серпня 2013 року за №117/о/с, рядового міліції ГУ МВС України в Автономій Республіці Крим [PERSON] зараховано курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки з підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямком «Правоохоронна діяльність» (6.030402) на базі повної загальної середньої освіти, з терміном навчання відповідно до навчального плану, поставивши на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпе6чення, з 15 серпня 2013 року. (а.с.9) 09 вересня 2013 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (далі по тексу -Договір) , згідно з яким останній навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. (а.с.11-12) На підставі наказу Т.в.о ректора Одеського державного університету внутрішніх справ полковника міліції Користіна О.Є. від 06 травня 2014 року за №52о/с, рядового міліції [PERSON], курсанта першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки звільнено з органів внутрішніх справ України за власним бажанням, з 06 травня 2014 року. (а.с.10) За умовами п. 3.1. Договору передбачено дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Внаслідок дострокового розірвання договору настають наслідки, передбачені у п.4.2 Договору, а саме: здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з начального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. У разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. (п.4.4 Договору) Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ» договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у ОДУВС відповідно до Постанови КМ України від 01 березня 2007 року №313 за період 15 серпня 2013 року по 05 травня 2014 року, розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі [PERSON] складає 11060,09грн., яка включає: грошове забезпечення - 2039,93 коп.; речове забезпечення - 1820,00 грн.; харчування 4306,09 грн.; комунальні послуги - 2897,07 грн., станом на 01 серпня 2014 року [PERSON] сплачено 600,00 грн., тому загальна сума витрат зменшено до 10460,09 грн. (а.с.14) Відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням осіб, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби, регламентується Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313. (далі по тексту - Порядок) Статтею 1 зазначеного Порядку встановлено вичерпний перелік підстав, з якими пов'язується право навчального закладу на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням осіб, навчання яких здійснювалось за державним замовленням. Такі витрати відшкодовуються у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Аналогічні підстави відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням осіб, навчання яких здійснювалось за державним замовленням, зазначені і в п.3 Типового договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженому наказом МВС України № 150 від 14 травня 2007 року. Згідно зі ст.3 вищевказаного Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України та особа - курсант. Відповідно до ч.1 ст.6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється в судовому порядку. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до відповідача про стягання коштів в розмірі 10460 грн. 09 коп., в рахунок відшкодування витрат за період навчання, оскільки відповідачем, за власної ініціативи, до закінчення терміну навчання, достроково розірвано Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, що зумовлює застосування наслідків розірвання договору, передбачених у п.4.2 Договору, шляхом відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача в період навчання у вищому навчальному закладі, які в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, що слугувало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду. Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ кошти в розмірі 10460 грн. 09 коп., в рахунок відшкодування витрат за період навчання. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа. Враховуючи наведене та

Outcome: approved