Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 2.09.2008 року в сумі 60197,21 дол. США та 10817,67 грн. та судові витрати в сумі 3441,00 грн. Відповідачка [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, просить визнати договір поруки від 2.09.2008 року укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» припиненим. В обґрунтування позовних вимог позивач по первісному позову покликається на те, що згідно кредитного договору від 2.09.2008 року відповідачу [PERSON] надано кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі 60000 дол. США під 17,5 % річних. Для забезпечення належного виконання даного договору було укладено договір поруки від 02.09.2008 р. із [PERSON], яким остання взяла на себе обов»язок відповідати за зобовязаннями [PERSON] по виконанню умов кредитного договору. Позивач виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, однак відповідачі взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконали, не повернули отримані кошти та не сплатили нараховані відсотки. В звязку із чим просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні у позові, просив такий задоволити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд приходить до висновку, що по справі зібрано достатньо доказів для її розгляду за відсутності відповідачів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.09.2008 року між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», правонаступником якого є ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі 60000 дол. США, під 17,5 % річних, відповідач зобовязувався повертати кредит у вказаний строк із сплатою відсотків за користування кредитом. 13.10.2008 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору від 2.09.2008 року згідно якої змінено погоджену процентну ставку за користування траншем №2 в розмірі 20,5% річних. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором про надання кредиту, надавши вказаний кредит у обумовленій в договорі сумі. З метою забезпечення виконання зобов'язань згідно договору про надання кредиту, 2.09.2008 року між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», правонаступником якого є ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого, поручитель взяла на себе обов»язок відповідати перед банком солідарно з [PERSON], в повному обсязі за своєчасне виконання зобовязань за договором кредиту. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вимога про погашення заборгованості по кредитному договору направлялася відповідачам 13.02.2013 року та 16.02.2013 року Однак вказана вимога залишилась відповідачами проігнорованою та заборгованість по кредитному договору не була погашеною, що дає право банку на дострокове предявлення вимоги про повернення кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Аналогічна вимога міститься і у п. 1.2 договорів поруки, згідно до якого поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата пені. Кредитним договором передбачено, що у разі прострочення позичальником сплати процентів, а також прострочення повернення кредиту у терміни визначені Договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 17.04.2013 року сума боргу за кредитним договором становить 60197,21 дол. США та 10817,67 грн. з яких заборгованість за кредитом 57402,14 дол. США, по відсотках 2795,07 дол. США, пеня 10817,67 грн. З огляду на те, що відповідач [PERSON], прострочив погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобовязань, і такі зобовязання не виконані поручителем [PERSON], суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в користь позивача солідарно з позичальника та поручителя. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Відповідно із відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 3 441,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, які містяться в матеріалах справи. На підставі ст..207 ч.1 п.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають залишенню без розгляду. На підставі ст. 526, 530, 536, 554, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved