Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Начальник факультету №2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ (далі за текстом - Факультет; Позивач) 20 березня 2017 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі за текстом - [PERSON]; Відповідач). В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що з 14 серпня 2013 року по 22 березня 2014 року [PERSON] навчався на факультеті внутрішніх військ Навчально-наукового інституту підготовки кадрів громадської безпеки та психологічної служби Національної академії внутрішніх справ. Під час навчання між Факультетом і [PERSON] був укладений контракт про проходження громадянами військової служби. За умовами контракту [PERSON] взяв на себе зобов'язання проходити військову службу за контрактом у Міністерстві внутрішніх справ України протягом строку дії цього контракту, сумлінно виконувати вимоги статутів, накази командирів та начальників. Контракт набрав чинності 14 серпня 2013 року, строк його дії складав чотири роки. [PERSON] подав ректорові Національної академії внутрішніх справ рапорт про його небажання продовжувати навчання у вищому навчальному закладі. Наказом начальника Факультету на підставі рапорту [PERSON] був відрахований з числа курсантів та був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження начальника управління Північного територіального командування внутрішніх військ МВС України відповідно до п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Умови контракту [PERSON] не виконав та не закінчив навчання у вищому навчальному закладі. Під час навчання на Факультеті [PERSON] перебував на державному забезпеченні. Витрати Факультету, пов'язані з утриманням [PERSON] у вищому закладі протягом зазначеного періоду, становили 18324,6 грн. Із розрахунком фактичних видатків державного бюджету [PERSON] був ознайомлений, заперечень на них не надав. Станом на 01 березня 2017 року залишок боргу Відповідача перед Позивачем становить 17500 грн., який Позивач просить судовим рішенням стягнути з Відповідача на свою користь, а також 1600 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви. Сторони належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.26). Старший юрисконсульт факультету №2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ старший лейтенант [PERSON] звернувся до суду як представник Позивача за довіреністю із заявою про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з зазначених у позові підстав (а.с.27,28). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання ним позовних вимог Факультету у повному обсязі і про розгляд справи в його відсутність. При цьому в заяві повідомив суд, що він наразі не працює, тому не має можливості сплатити суму заборгованості однією сумою. На підтвердження часткової сплати боргу перед позивачем до своєї заяви додав копії фіскальних чеків на загальну суму 824,16 грн. (а.с.29,30). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позову представником Позивачем, визнання Відповідачем позовних вимог, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, з копії контракту про проходження військової служби (навчання) у внутрішніх військах МВС України курсантом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу на а.с.6 і витягу з наказу начальника факультету №2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ №162 від 14 серпня 2013 року на а.с.8 судом встановлено, що старший солдат [PERSON] був зарахований в списки особового складу Факультету та на всі види забезпечення з 14 серпня 2013 року. Пунктом 2 контракту передбачене забезпечення старшого солдата [PERSON] необхідними для навчання умовами, визначеними наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства освіти і науки України, статутом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу та іншими актами, а також фінансовим і матеріальним забезпеченням відповідно до законодавства. Згідно витягу з наказу начальника факультету №2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ №58 від 24 березня 2014 року старший солдат [PERSON] був виключений зі списків особового складу Факультету та всіх видів забезпечення з 24 березня 2014 року. На [PERSON] був покладений зазначеним наказом обов'язок відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі (а.с.7). Згідно розрахунку на а.с.12-15 розмір фактичних витрат, пов'язаних з грошовим забезпеченням, виплат підйомної допомоги, витрат, пов'язаних з речовим забезпеченням, витрат, пов'язаних з послугами лазне-прального забезпечення, витрат, пов'язаних з проживанням в загальній сумі становлять 18324 грн. 16 коп. З цим розрахунком [PERSON] був ознайомлений 22 березня 2014 року, заперечень не мав (а.с.11). З позовної заяви і доданих відповідачем до своєї заяви до суду копії фіскальних чеків про часткову оплату ним заборгованості перед Позивачем в загальній сумі 824,16 грн. судом встановлено, що у Відповідача перед Позивачем мається заборгованість за невиконання умов контракту в сумі 17500 грн., яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, виходячи з наступного. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, поряд з іншими, є договори та інші правовідносини. Згідно ч.5 ст.12 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проаналізував добуті у справі докази суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог Позивача у повному обсязі і про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки факт наявності боргу за неналежне і несвоєчасне виконання умов контракту Відповідачем перед Позивачем знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі добутих доказів і наведених вище норм ЦК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму боргу 17500 грн., а також 1600 грн. судового збору згідно платіжного доручення на а.с.18 за правилами ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved