Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Орган опіки та піклування Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з прабабою [PERSON] , оскільки місце проживання та місце перебування їх матері [PERSON] не відоме. Зазначено, що [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, вихованням, навчанням та здоров`ям дітей не цікавиться, жодних зв`язків з дітьми не підтримує. Також вказано, що [PERSON] , з якою на даний час проживають діти, зверталася до служби у справах дітей із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно було складено висновок про доцільність її позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей. Однак [PERSON] звернулася до органу опіки з проханням надати їй можливість виправитися та запевнила, що буде належним чином виконувати батьківські обов`язки. В подальшому, після оформлення соціальних виплат на дітей як одинокій матері, [PERSON] дітей залишила. Враховуючи, що заходи, які вживалися органом опіки позитивного результату не дали, зважаючи на ту обставину, що діти на даний позбавленні піклування з боку матері та проживають в прабаби, зважаючи на поведінку матері - [PERSON] щодо своїх дітей, звернувся до суду з вказаним позовом та просить позбавити її батьківських прав щодо малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, за наявності згоди представника позивача, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Тернівської сільської ради №29 від 27 січня 2021 року [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2013 року народження, проживають із [PERSON] в [ADDRESS] . Зазначені обставини викладені також в довідках виконавчого комітету Тернівської сільської ради №30-32 від 27 січня 2021 року. Відповідно до довідки - характеристики №33 від 27 січня 2021 року виданої Пастирським старостинським округом, [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживає в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2013 року народження. У вказаній довідці зазначено, що діти проживають разом прабабою [PERSON] . Вказані обставини підтверджені також в довідці - характеристиці №34 від 27 січня 2021 року виданої Пастирським старостинським округом. Згідно довідки Пастирської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Тернівської сільської ради [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2013 року народження, дійсно навчаються у Пастирській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів . Вихованням та навчанням дітей займаються дід - [PERSON] та баба - [PERSON] . Мати - [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає. Відповідно до довідки із закладу охорони здоров`я [PERSON] піклується про стан здоров`я [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2013 року народження. Як вбачається з акту обстеження умов проживання [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2013 року народження проживають з бабою [PERSON] та дідом [PERSON] по [ADDRESS] . Умови проживання дітей задовільні, діти перебувають на утриманні діда та баби. Вказані обставини підтверджені також актами від 11 та 29 листопада 2019 року та актом від 18 лютого 2020 року. На підтвердження невиконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно дітей, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 18.12.2019 було розглянуто питання доцільності позбавлення її батьківських прав відносно дітей. 28 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей із заявою з проханням не позбавляти її батьківських прав відносно дітей та вказала, що в подальшому нею не буде допущено безвідповідального ставлення до їх виховання. Однак, у зв`язку з невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , 26 січня 2021 року [PERSON] звернулася із заявою до органу опіки та піклування з проханням позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2013 року народження. Подану заяву підтримав [PERSON] , про що надав заяву до служби у справах дітей Тернівської сільської ради від 26 січня 2021 року. Також, на підтвердження факту проживання [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2013 року народження разом із дідом та бабою надано письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] від 27 січня 2021 року та [PERSON] від 30 листопада 2019 року. Згідно з висновком органу опіки та піклування, який затверджено рішенням Смілянської міської ради №6 від 08 лютого 2020 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з дідом та бабою. Мати, участі у їх вихованні не приймає, матеріально не забезпечує. В зв`язку з цим орган опіки та піклування вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дітей. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносять в т.ч. і ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітнього. Пунктом15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, спілкування з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та більш активної участі матері у їх вихованні. В судовому засіданні встановлено, відповідач обов`язків по вихованню дітей не виконує, їх навчанням, життям та здоров`ям не цікавиться, допомоги на утримання дітей не надає, відтак, враховуючи вказаний висновок щодо доцільності її позбавлення батьківських прав та позицію [PERSON] , яка, незважаючи на попередження органу опіки та піклування про можливість позбавлення батьківських прав, проявила байдужість до виховання дітей, не усвідомила та не змінила свого ставлення до виховання дітей після звернення до суду з відповідним позовом, суд приходить до висновку, що позовна заява про позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованою та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ній обставинах. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved