Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 04 грудня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVXRRX40940012, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 4977,22 грн. зі сплатою 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 23 вересня 2015 року прострочена заборгованість складає 45 175,85 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 3609,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 164,59 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 87,08 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 41314,35 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1732,41 грн. Вказує на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2013 року із відповідача на його користь вже було стягнуто заборгованість за даним договором у розмірі 10 527,56 грн., а тому на даний час заборгованість відповідача становить 36880,70 грн. Зважаючи на видалене просить суд позов задовольнити та стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 36 880,70 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 1 218,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомляла і не просила суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVXRRX40940012, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 4 977,22 грн. зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № CVXRRX40940012 від 04 грудня 2008 року, розмір заборгованості станом на 23 вересня 2015 року становить 45 175,85 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 3609,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 164,59 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 87,08 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 41314,35 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1732,41 грн. Разом із тим, судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2013 року позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] задоволено частково та було стягнуто заборгованість у розмірі 10 527,56 грн. При цьому звертаючись до суду із позовом у 2013 році позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість станом на 23 серпня 2013 року в сумі 45 987,20 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 3 609,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 164,59 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 87,08 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 39 459 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2166,06 грн. Судом було зменшено розмір пені з 39 459,64 грн. до 4 000 грн., у стягненні пені в сумі 35 459,64 грн. відмовлено та стягнуто 10 527,56 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 3 609,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 164,59 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 87,08 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4 000 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2 166,06 грн.. Дане рішення набрало законної сили. Тобто, на даний час, звертаючись із позовом до суду, позивач просить стягнути різницю заборгованості в сумі 34 648,29 грн., в тому числі і суму пені у стягненні якої вже було відмовлено позивачу заочним рішенням від 30 жовтня 2013 року. Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 41 314,35 грн., разом із тим, встановлено, що сума пені 39 459,64 грн. вже була предметом судового розгляду і по даній сумі вже прийнято рішення, тому суд приходить до висновку, що на даний час заборгованість відповідача по пені становить 1 854,71 грн. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1206 цс 15 від 23 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Тому, суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в сумі 1 854,71 грн. та 500 грн. штрафу фіксованої частини. На думку суду підлягає зменшенню і сума штрафу (процентна складова), оскільки, відповідно до п. 5.3 кредитного договору при порушенні позивальником по будь якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більше, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 + 5% від суми заборгованості. Враховуючи те, що зменшується сума заборгованості до 1854,71 грн., тому, сума штрафу має бути 1854,71*5% = 92,74 грн. А відтак, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідача становить 1 854,71 грн. + 500 грн. + 92,74 грн. = 2 447,45 грн.. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: partial