Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказує, що 13.02.2008 року згідно кредитного договору № 277-П [PERSON] отримав в банку кредит в сумі 62000 дол.США під 14,49 % річних з кінцевим терміном повернення 13.02.2023 року. В зв'язку із проведенням реструктуризації кредитної заборгованості 27.06.2013 року між банком та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 277-П від 13.02.2008 року, відповідно до умов якого було змінено валюту кредитування, а розмір зобов'язань на дату підписання договору становить 483622,38 грн. із терміном користування з 27 червня 2013 року по повного виконання боргових зобов'язань із сплатою 17,41% річних. Відповідач постійно порушує умови повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами та станом 16.01.2015 року заборгованість за кредитом становить 459345,20 грн. 13.02.2008 року було укладено договір поруки із [PERSON] із подальшими змінами згідно додаткового договору від 27.06.2013 року. Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 459345,20 грн. та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву, якою просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 13.02.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № 277-П (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 62000 дол.США, строком до 13.02.2023 року із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14.49 % річних (а.с.8-9). 27.06.2013 року між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якого позичальнику було проведено реструктуризацію заборгованості, визначено розмір грошових зобов'язань позичальника після зміни валюти кредитування в сумі 483622,38 грн., змінено розмірі процентної ставки за користування кредитними коштами - 17,41 %, а у разі порушення умов договору - 22,41 % (а.с.11-15) 06.02.2015року позивачем була надіслана претензія позичальнику та поручителю про погашення заборгованості, однак остання була залишена без реагування (а.с.13-15). Як вбачається із розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, заборгованість [PERSON] становить 459345,20 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 445683,60 грн.; заборгованість по відсотках - 35864,08грн.; реструктуризована пеня - 13797,52 грн. (а.с.16). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 13.02.2008 року, відповідно до умов якого відповідач поручився перед позивачем за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору від 13.02.2008 року, в т.ч. кредиту в розмірі 62000 дол.США, відсотків, інших платежів, можливих штрафних санкцій (а.с.17). В подальшому [PERSON] поручився за зобов'язання, що витікають із додаткового договору про винесення змін та доповнень до кредитного договору (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вказаним положенням законодавства кореспондують п.п. 1.2.-1.3. договору поруки (а.с.17). Відповідачі [PERSON], [PERSON]. у судове засідання не з'явилися, доводів позивача не спростували, доказів належного виконання зобов'язань не подали, а тому суд приходить до висновку, що з останніх слід солідарно стягнути 495345,20 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в доход держави слід стягнути 3654 грн. судового збору, по 1827 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved