Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.04.2018 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ 5876304 за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля MERCEDES-BENS, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 03.01.2019 року на автошляху Київ-Харків-Лисичанський сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля MERCES-BENS, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 11.02.2019 року по справі № 415/386/19, особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до заяви на погодження страхового відшкодування від 31.05.2019 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля становить 12 077 грн. 00 коп. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 12 077 гри. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 04.01.2019 року та страхового акту № ПА 2019010400037/L01/03 від 18.06.2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 31519 від 18.06.2019 року. Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно з положеннями підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до правового висновку Верховного суду України, який міститься у постанові від 13.02.2014 року неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Згідно з абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричинив ДТП, якщо останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події. У зв`язку з тим, що Відповідач письмово не повідомив Позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП та самовільно залишив місце ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. 30.07.2019 року [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в досудовому порядку, проте дана вимога залишилась поза увагою останнього. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 12 077 грн. 00 коп. та витрати на оплату судового збору. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував понесені позивачем збитки. Відзив на позовну заяву не надійшов. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 30.11.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6801/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі. 16.12.2020 року та 16.04.2021 року позивач надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі представника позивача. Представник позивача Козацька Т.С. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала письмове клопотання, в якому просила розглядати справу без участі їх представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справ. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/5876304 від 19.04.2018р. строк дії з 21.04.2018 до 20.04.2019 включно, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200 тисяч, за шкоду заподіяну майну - 100 тисяч, страхувальник [PERSON] , транспортний засіб - MERCES-BENS, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з постановою Лисичанського міського суду Луганської області справа №415/386/19 від 11.02.2019 року піддано [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.. Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 31.01.2019 року о 12 годині 15 хвилин в м. Ізюм село Камянка Тарієладзе Р.. Згідно з ремонтної калькуляції №208062 від 31.05.2019 загальна сума вартості робіт 1876,00 грн., загальна сума фарбування 3380,45 грн., загальна сума запчастини 15751,21 грн., вартість ремонту 21007,66 грн.. Згідно з заявою сума страхових виплат 12077 грн. погоджується.. Згідно з розрахунком страхового відшкодування до страхового акту №2019010400037/L01/03 страхувальник [PERSON] всього до виалати 12077,00 грн. Згідно з платіжним дорученням №31519 від 18.06.2019 року, платник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатив суму 12077,00 грн., отримувач ПриватБанк, призначення платежу страх.відшкод. [PERSON] на к/р [NUMBER] без ПДВ дог АМ5876304 від 19.04.2018. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 985 ЦК України. страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved