Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05.11.2010 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №001-01003-051110, згідно якого позивачем було відкрито відповідачу картковий рахунок №26251903999863 та надано кредит шляхом відкриття не відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00 грн. та встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 3\~235,08 грн. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитною лінією та овердрафтом за ставками, які визначені в тарифах на обслуговування платіжних карток. Проте [PERSON] порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 1097,48 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив, що підтримує викладенні у позовній заяві вимоги, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає повністю, просить розгляд справи проводити за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 05.11.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №003-01055-161007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого позивачем було надано [PERSON] кредит шляхом відкриття не відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 3235,08 грн. Відповідач зобовязалася щомісячно здійснювати погашення заборгованості, сплачувати позивачу проценти за користування кредитною лінією та овердрафтом за ставками, які визначені в тарифах на обслуговування платіжних карток. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 30.04.2015 р. становить 1097,48 грн. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору від 05.11.2015 №001-01003-051110 отримала кредит шляхом відкриття не відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00 грн. з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 3\~235,08 грн., але взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Враховуючи те, що п. 2.3 та п. 2.4 кредитного договору встановлено обовязок позичальника сплачувати позивачу проценти за користування кредитною лінією та овердрафтом, а проценти за користування цими коштами нараховуються банком щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved