Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

На початку квітня 2014 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, з проханням стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі під час затримки при звільнені. Вказувала, що з 2007 року вона працювала в ПАТ «Авіакомпанія »Аеросвіт» бортпровідником. У березні 2013 року її звільнили, видали трудову книжку, однак повного розрахунку проведено не було, зокрема не виплачено: заборгованість по заробітній платі, а також інші виплати. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач ніяких заперечень щодо позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 18 квітня 2007 року по 7 березня 2013 року працювала в Приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» та була звільнена на підставі наказу № 1205-ос у зв'язку зі скороченням штатів. Згідно довідки про доходи від 4 червня 2013 року, яка видана ПАТ «Авіакомпанією Аеросвіт» (а.с. 13) за період з грудня 2012 року по червень 2013 року заборгованість становить 74244,59 гривень. Відповідно до довідки про доходи від 2 квітня 2013 року, яка видана ПАТ «Авіакомпанією Аеросвіт» (а.с. 15) за період з жовтня 2012 року по січень 2013 року заборгованість по добових становить 4077,50 гривень Статтею 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно з вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з наданих відповідачем довідок, зазначених вимог чинного законодавства при звільненні позивача дотримано не було. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що невиплата належних позивачу сум була допущена не з вини відповідача, суду надано не було та не було зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення на його користь відповідних сум заборгованості. Відповідно до частини 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст.177 Кодексу законів про працю України. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум підприємство, установа та організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п.8 порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постано-вою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Встановлено, що розмір середньої заробітної плати позивача за один місяць становить 3017 гривень 20 копійок. З дня припинення праці до дня ухвалення рішення суду минуло 14 місяців. Тому середній заробіток за час затримки розрахунку становить 42240 гривень 8 копійок (3017,20 * 14). Тому суд вважає, що з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на користь позивача нале-жить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 42240 гривень 8 копійок. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 291 грн. 76 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 115, 117 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved