Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Описова частина. Стислий виклад позиції позивача. У позовній заяві [PERSON] зазначала, що [INFO] народила сина [PERSON] , запис про народження якого зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області зі слів матері. Стверджувала, що батьком [PERSON] є [PERSON] . Посилаючись на те, що [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків ухиляється, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, своє батьківство не визнає, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. - 30) просила: 1)визнати, що батьком [PERSON] є [PERSON] ; 2)зобов`язати Білоцерківський міськрайонний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] вчинений 08 вересня 2015 року за № 1332 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області та видати нове свідоцтво про народження дитини в якому в графі «батько» зазначити прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , анулювати свідоцтва про народження дитини, яке видане 08 вересня 2015 року, а також внести зміни до актового запису про народження сина; 3)стягувати із [PERSON] на її користь, щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 4)вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] своєї позиції щодо позову не повідомив. Стислий виклад позиції третьої особи. Білоцерківський міськрайонний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області заперечень щодо позову не висловив. Заяви, клопотання, процесуальні рішення у справі. 03 жовтня 2018 року відкрите провадження, призначене підготовче засідання. 19 жовтня 2018 року підготовче засідання відкладене, через неявку учасників справи. 04 грудня 2018 року в підготовчому засіданні оголошена перерва, у зв`язку із зміною предмету позову. 11 січня 2019 року підготовче засідання відкладене у зв`язку із відсутністю даних про належне повідомлення відповідача про час та місце його проведення. 28 січня 2019 року призначена експертиза, на час її проведення провадження зупинене. 01 липня 2019 року провадження у справі поновлене. 25 липня 2019 року закрите підготовче провадження. 14 листопада 2019 року розгляд справи по суті проведений за відсутності сторін, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: відповідач повідомлявся про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, а представник позивача не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі та просила проводити розгляд справи за його відсутності. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи встановлені судом. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Із письмових доказів встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. - 4). Актовий запис про його народження зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 08 вересня 2015 року за № 1332. Відомості про батька записані в ньому за ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. - 15). [PERSON] має захворювання Q 90 синдром Дауна, каріотип 47 ху+21 (а.с. - 47), проживає разом із [PERSON] (а.с. - 5), яка отримує призначену державну соціальну допомогу на дитину-інваліда [PERSON] (а.с. - 6). Норми права та оцінка суду фактичним обставинам справи і позиціям сторін. Згідно ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Отже, у разі, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Суд зазначає, що у справі 28 січня 2019 року призначалась судово-медична експертиза на предмет встановлення походження [PERSON] від батька [PERSON] , проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. [PERSON] на виклик експерта для відбору зразків крові не з`явився. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно листа відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 29 травня 2019 року № 100-451, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2019 року повернута без виконання, у зв`язку із неявкою [PERSON] , оскільки без нього її виконання є неможливим. Суд зазначає, що беззаперечно висновок експерта про походження дитини має ключове значення при вирішенні спору щодо батьківства. Отже, за таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК України, суд визнає установленим факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За зазначеною нормою, внесення змін до Свідоцтва про народження не передбачене. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування. Отже, у разі внесення змін до актового запису видається нове Свідоцтво про народження. При цьому, суд зазначає, що у разі наявності рішення про зміни в актовому записі про народження, орган реєстрації актів цивільного стану зобов`язаний видати нове свідоцтво в силу закону. Відомостей про відмову у такій видачі, на час розгляд справи немає. Таким чином, підстав для зобов`язання органу реєстрації актів цивільного стану в примусовому порядку (за рішенням суду) вчиняти будь-які дії немає. Водночас, за ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, аліменти стягуються на користь того з батьків, який утримує дитину, з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів та наявності у платника аліментів на утримання дітей чи інших членів сім`ї. Встановлено, що спільний син сторін хворіє та перебуває на утриманні [PERSON] , яка постійно несе витрати пов`язані із забезпеченням його житлом, їжею, одягом тощо. [PERSON] не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Висновки суду. Таким чином, зважаючи на те що судом, через ухилення [PERSON] від участі у проведення експертизи, визнаний установленим факт походження [PERSON] від нього, суд вважає за необхідне позов в частині визнання [PERSON] батьком [PERSON] задовольнити. В свою чергу, зважаючи на те, що Білоцерківський міськрайонний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області не відмовляв [PERSON] у внесенні змін до актового запису про народження [PERSON] , нове свідоцтво про народження останнього, орган реєстрації актів цивільного стану має видати в силу закону, без рішення суду, суд вважає за необхідне в частині зобов`язання Білоцерківського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] щодо батька та видати нове свідоцтво про народження [PERSON] позов задовольнити частково, а саме: внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , який внесений 08 вересня 2015 року за № 1332 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, а саме: вказати батьком - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, в частині стягнення аліментів, зважаючи на те, що спільний син сторін хворіє та перебуває на утриманні [PERSON] , яка постійно несе витрати пов`язані із забезпеченням його житлом, їжею, одягом тощо. [PERSON] не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2018 року та до досягнення [PERSON] повноліття. Суд вважає, такий розмір аліментів достатнім для утримання та розвитку [PERSON] Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Доказів щодо розміру витрат [PERSON] пов`язаних із проведенням експертизи у справі матеріали справи не містять, тому на даний час вони розподілу не підлягають.

Outcome: partial