Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Орган опіки та піклування - - Мукачівська районна державна адміністрація звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, вказуючи на те, що остання є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач у вихованні дітей ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не проявляє батьківської турботи, ніде не працює, не може забезпечити дітям належний рівень фізичного, соціального та інтелектуального розвитку, тобто свідомо ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню дітей. В судове засідання представник органу опіки та піклування не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Прокурор Даруда М.В. позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 13.11.2008 року, серії [NUMBER] від 11.05.2011 року, серії [NUMBER] від 16.07.2015 року. Висновком органу опіки та піклування - Мукачівської районної державної адміністрації від 19.10.2015 року № 02-26/1466 визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки остання ухиляється від виконання батьківського обов'язку по їх вихованню та утриманню, не турбується про їх здоров'я, фізичний, психічний та розумовий розвиток. Крім того також встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12.05.2015 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо інших її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків що дітей встановлюється крім зазначеного вище також і таким. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 11.08.2015 року умови проживання [PERSON] з дітьми є незадовільними. При цьому не створено жодних умов для проживання дітей, в приміщенні антисанітарні умови. У зв'язку подальше проживання дітей в сім'ї загрожують їх життю та здоров'ю. Згідно з характеристикою, виданої виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району 09.10.2015 року, [PERSON] проживає в [INFO], ніде не працює, має чотирьох дітей за якими неналежно доглядає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст. 19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Закон України «Про охорону дитинства» у ст. 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 Закону). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх дітей, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved