Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначається, що 02.08.2011 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №BLAЖГА00058115, відповідно до у мов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10000,00 грн., на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,00% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 02.08.2014 року згідно графіку, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. Але свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав у звязку з чим має заборгованість перед банком у розмірі 16 574, 68 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] своєчасно повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2011 р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ВLАЖГА00058115, відповідно до п.п.1, 2, 3, 9, 10 якого відповідачу було надано кредит в сумі 10000 грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,00% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 02.08.2014 р. згідно графіку, який є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1 спеціальної частини договору в формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах, визначених договором. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. Відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо строків сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п.2.4.2 кредитного договору, позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого у п.3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 спеціальної частини договору. П.4.3 кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору. Крім того, встановлено, що відповідно до п. 2.5.2. договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 спеціальної частини договору в валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень. У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов вказаного кредитного договору, станом на 19.08.2015 р. відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 16 574,68 грн., що складається з: суми по поверненню кредиту 2 443,16 грн.; суми по сплаті відсотків 610,60 грн.; комісії 1441,00 грн.; штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань 12079,92 грн. Вищевикладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст.530 ЦК України визначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «ВіЕйБі Банк», ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджено матеріалами справи, суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved