Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору № IFI AAE 00000746 від 21.09.2007 року [PERSON] отримав в їх установі кредит у розмірі 33619,58 доларів США на термін до 20.09.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обовязків за кредитним договором станом на 23.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 80357, 75 доларів США , що за курсом 22,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2015 року складає 1768674,08 гривень, з яких: 13170,31 доларів США заборгованість за кредитом, 18058,92 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 49128,52 доларів США заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Виходячи з наведеного, ПАТ КБ „ПриватБанк просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином-через оголошення у пресі. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобовязується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до кредитного договору № IFI AAE 00000746 від 21.09.2007 року, отримав в ПАТ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі у розмірі 33619,58 доларів США на термін до 20.09.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.1 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п.2.2.2.2.2.3.7.5, боржник зобовязується сплатити пеню у розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення.(а.с.11) Згідно з розрахунком заборгованості за договором № IFI AAE 00000746 від 21.09.2007 року (а.с. 4-8) станом на 23.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 80357, 75 доларів США , з яких: 13170,31 доларів США заборгованість за кредитом, 18058,92 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 49128,52 доларів США заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № IFI AAE 00000746 від 21.09.2007 року.Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому банком позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано штраф за порушення зобов'язань за кредитним договором та штраф у фіксованій сумі через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № IFI AAE 00000746 від 21.09.2007 року, розмір якої станом на 23.07.2015 року становить 80357, 75 доларів США , з яких: 13170,31 доларів США заборгованість за кредитом, 18058,92 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 49128,52 доларів США заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved