Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 08.06.2014 року уклало з відповідачем договір № ABH0RХ131590329, відповідно до якого ПАТ КБ Приватбанк видав [PERSON] кредит у розмірі 4957,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців з 08.06.2014 по 07.06.2017 року, узгодивши Умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 14.03.2016 року в розмірі 11294 грн. 93 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № ABH0RХ131590329 від 08.06.2014 року у розмірі 11294 грн. 93 коп. Представник позивача, [PERSON] який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до Заяви Позичальника № ABH0RХ131590329 від 08.06.2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» надає [PERSON] кредит у розмірі 4957,49 грн., строк кредиту 36 місяців з 08.06.2014 року по 07.06.2017 року включно, фіксована відсоткова ставка 0,12 % річних, ціль кредитування: оплата/часткова оплата товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФЛП Сикалюк «Техноярмарка» № 26004055314171, узгодивши Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 5-12). Згідно рахунку-фактури № М1-0000764 від 08.06.2014 р., зазначено, що сума товару згідно з переліком зазначеним в рахунку-фактурі становить 10250,70 грн. (а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ABH0RХ131590329 від 08.06.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Акцент-Банк» станом на 14.03.2016 року становить 11294 грн. 93 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 4820 грн. 05 коп.; заборгованість за процентами в сумі 7 грн. 21 коп.; заборгованість з комісії в сумі 2968 грн. 09 коп.; заборгованість по пені в сумі 2485 грн. 54 коп.; заборгованість по судовим штрафам в сумі 1014 грн. 04 коп. (а. с. 4). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved