Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 175693 грн. 59 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 20.03.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК», та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту в розмірі 162580,00 грн. з кінцевим терміном повернення 19.03.2015 року та з оплатою 14% річних за користування кредитом, та Договір про заставу транспортного засобу №11318607000. За умовами договору відповідач [PERSON] зобов'язується своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний в договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. В забезпечення усіх грошових зобов'язань зазначених договорів, між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК», та [PERSON] 20.03.2008 року було укладено Договір поруки № 189744. В забезпечення усіх грошових зобов'язань зазначених договорів, між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК», та [PERSON] 20.03.2008 року було укладено Договір поруки № 189745. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] та [PERSON], як поручителі, поручаються за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі Договору кредиту. 08.12.2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ «УКРСИББАНК», останнім передано ПАТ «Дельта Банк», інтереси якого представляє на підставі довіреності ТОВ «Колекторська Компанія «Вердикт». Відповідач [PERSON] не виконав умови договору кредиту, внаслідок чого має прострочену заборгованість на загальну суму 175693,59 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просить суд позов задовольнити, мотивувавши тим, що відповідач та поручителі не сплачують кредит фактично з 2011 року , тим паче заборгованість нарахована до червня 2013 року.. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 130000 грн., пояснивши , що ця сума являється фактичною заборгованістю, так як позивач купив кредит в Укрсиббанку за 92 000 грн. , а залишок це проценти які набігли при оформлення купівлі кредиту. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.03.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК», та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту в розмірі 162580,00 грн. з кінцевим терміном повернення 19.03.2015 року та з оплатою 14% річних за користування кредитом, та Договір про заставу транспортного засобу №11318607000. В забезпечення усіх грошових зобов'язань зазначених договорів, між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК», та [PERSON] і [PERSON] 20.03.2008 року було укладено Договір поруки. Однак відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до прострочення платежів за кредитом. Згідно довідки від 14.06.2013 року залишок за кредитним договором складає 175693,59 грн. 08.12.2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, що виникли з кредитного договору та договорів, якими забезпечено виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, а саме, кредитний договір та заставу транспортного засобу №11318607000 (а.с.19-27), розрахунок ціни позову (а.с.6), додаткову угоду №1 (а.с.28); графік погашення боргу (а.с.29-31), договір поруки (а.с.32-35), паспорт позивача (а.с.36-39), вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у нього виникла заборгованість в розмірі 175693,59 грн., яка доведена в судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне стягнути заборгованість по кредиту відповідачів солідарно. Також суд, вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача по справі необхідно стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved