Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк»(далі Банк) 13 березня 2018 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 03 липня 2013 року [PERSON]отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та погодилася, що вказана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, станом на 31 січня 2018 року загальна сума заборгованості становить 32 661 грн. 35 коп., яка складається з: 481 грн. 97 коп. заборгованості за кредитом, 26 047 грн. 89 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 4 100 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 1 531 грн. 49 коп. процентної складової штрафу. Тому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості та сплачені судові витрати. Представник позивача Гаренко Н.В. у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині боргу за тілом кредиту та вказала, що вона є одинокою матір'ю, доходів, крім виплат на дитину, немає. Вона намагалася вирішити спір добровільно, але представник Банку запропонував їй сплатити 5 000 грн. заборгованості, яку вона вважає завеликою. Їй також не зрозумілий наданий розрахунок заборгованості. Представник відповідача [PERSON] позицію [PERSON] підтримала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача та її представника, суд вважає, що позовні вимоги Банку необхідно задовольнити частково. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Докази, які були надані суду, свідчать про наступне. Відповідно до анкети-заяви від 03 липня 2013 року (а.с. 7) [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» та висловила згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 8), з якими ознайомлена відповідач (а. с. 7 зв.), передбачені пільговий період повернення коштів, сплата процентів за користування кредитом, сплата комісії та штрафів за неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до п. 2.11.5.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9-32) позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.11.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, згідно розрахунку (а.с. 5-6) станом на 31 січня 2018 року загальна сума заборгованості за договором б/н від 03 липня 2013 року становить 32 661 грн. 35 коп., яка складається з: 481 грн. 97 коп. заборгованості за кредитом, 26 047 грн. 89 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 4 100 грн. заборгованості за пенею та комісією та 2 031 грн. 49 коп. заборгованості по судовим штрафам. Однак суд не погоджується з вказаним розрахунком в частині нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту починаючи з 14 квітня 2014 року та штрафів з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до Розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»с. Боровеньки Кремінського району Луганської області, де мешкає відповідач, визнано населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Приймаючи до уваги, що з розрахунку Банку неможливо відокремити заборгованість за пенею від заборгованості за комісією, отже суд вважає за необхідне виключити із загальної суми заборгованості за кредитом всю суму заборгованості за пенею та комісією, нараховану згідно розрахунку з 01 вересня 2014 року, у розмірі 4 100 грн. та суму штрафів у загальному розмірі 2 031 грн. 49 коп. Але суд не може погодитися з думкою відповідача щодо стягнення з неї тільки тіла кредиту, оскільки підписаним нею кредитним договором передбачено сплату процентів на суму залишку заборгованості за кредитом. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Зі слів [PERSON], представник Банку пропонував їй поступки у вигляді часткового списання заборгованості за кредитним договором задля добровільного вирішення спору. У даному випадку суд позбавлений можливості зменшувати розмір нарахованих процентів за користування кредитом, оскільки вони не вважаються санкціями за порушення зобов'язань, між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються підписаним ними договором. Також суд не може погодитися з доводами відповідача про незрозумілість для неї розрахунку заборгованості за кредитним договором, оскільки її позиція відбудована на припущеннях, свій розрахунок вона суду не надала. Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу про наявність у неї тяжкого матеріального становища, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже з відповідача на користь Банку необхідно стягнути 32 661 грн. 35 коп. - 4 100 грн. /заборгованість за пенею та комісією/ - 2 031 грн. 49 коп. /заборгованість по штрафам/ = 26 529 грн. 86 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 762 грн., який відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно від задоволеної частини вимог (26 529 грн. 86 коп. х 100% / 32 661 грн. 35 коп. = 81,23%; 1 762 грн. х 81,23 / 100 = 1 431 грн. 27 коп.), тобто у розмірі 1 431 грн. 27 коп.

Outcome: partial