Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Задеріївської сільської ради звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] та [PERSON] з вимогами про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачів доцільно позбавити батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], оскільки відповідачі не виконують свої батьківські обовязки, не забезпечували дитині належні умови проживання, зловживають спиртними напоями, залишали дитину на тривалий час без догляду. В звязку з таким ставленням відповідачів до виховання дитини, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.12.2013 року [PERSON] відібрано від матері та батька відповідачів у справі, без позбавлення останніх батьківських прав. З 25.12.2013 року [PERSON] перебував в Комунальному закладі медико соціального захисту Прилуцький обласний будинок дитини Надія, а з 12.02.2014 року відповідно до рішення Деснянської районної у місті Чернігові ради, перебуває під опікою. За вищевказаний період батьки відповідачі по справі дитиною не цікавилися, жодного разу не відвідали, коштів на утримання дитини не надали. За таких обставин, відповідачі не виконують свої батьківські обовязки, що відповідно до положень Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що всі намагання органу опіки та піклування Задеріївської сільської ради схилити відповідачів до належної поведінки та виконання батьківських обовязків залишилися марними. Відповідачі продовжують асоціальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, умов для проживання дитини не створили. Долею дитини не цікавляться. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи служби в справах дітей Ріпкинської РДА [PERSON] підтримала позовні вимоги. Додатково пояснила, що сімя [PERSON] вже раніше позбавлена батьківських прав відносно своїх старших дітей. З приводу належного виховання та утримання сина [PERSON] з відповідачами проводилися неодноразово бесіди, родині було встановлено соціальний супровід. Однак, відповідачі не змінилися, продовжують асоціальний спосіб життя, зловживали алкогольними напоями, залишали дитину одну вдома без огляду. Коли дитину забрали до соціального закладу, то відповідачі жодного разу не відвідали дитину, не зателефонували, щоб поцікавитися дитиною.. Відповідачі, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надіслали. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Як встановлено з матеріалів справи матірю та батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] є відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Ріпкинського районного суду від 17 грудня 2013 року малолітнього [PERSON] відібрано від матері та батька відповідачів у справі, без позбавлення останніх батьківських прав. З 10.02.104 року малолітній [PERSON] перебуває під опікою на підставі рішення Деснянської районної у місті Чернігові ради № 20 від 10.02.2014 року. Доданими до позовної заяви доказами підтверджено, що відповідачі, з моменту відібрання у них дитини, своє відношення до батьківства та своєї поведінки не змінили, продовжують асоціальний спосіб життя, долею дитини не цікавились, жодного разу не відвідали, коштів на утримання дитини не надавали. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі взагалі самоусунулась від виконання батьківських обовязків, наміру їх виконувати не виявляють, навіть не цікавляться дитиною, незважаючи на наявність у них такої можливості. Поведінка відповідачів протягом всього часу перебування дитини у соціальному центрі та під опікою (майже рік!) свідчить про їх нехтування дитиною та про небажання займатися вихованням та утриманням дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved