Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом в якому зазначено, що 13.12.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір №R53700498322В, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби на загальну суму 88000,00 гривень із розрахунку 12,00% річних строком по 13.12.2017 року. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] 13.12.2013 року було укладено договір поруки. Позичальником порушені умови кредитного договору, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Станом на 31.03.2016 р. року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 79372,69, яка складається з: заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 55417,65 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 1473,37 грн., заборгованості по сплаті комісії за обслуговування кредиту в сумі 4461,60 грн., пені в розмірі 18020,07 грн. Позивачем повідомлено відповідачів про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена. В звязку з вищевикладеним ПАТ «ВТБ Банк» просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 79372,69 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень в солідарному порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй заяві просив справу розглянути в свою відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення Відповідачі в судове засідання не з'явилися, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України, оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 13.12.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір №R53700498322В, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби на загальну суму 88000,00 гривень із розрахунку 12,00% річних строком по 13.12.2017 року. Відповідно п. 4.3 кредитного договору до Погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється щомісячно 13 числа кожного місяця відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг . Згідно із п. 4.1 Кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахуванні коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 26257001061706 у Відділенні «Вінницька РД» ПАТ «ВТБ БАНК». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, позивач свій обов'язок по Кредитному договору щодо надання відповідачу [PERSON] кредиту виконав у повному обсязі. Кредитні кошти в сумі 88000,00 гривень були перераховані на картковий рахунок останнього, що підтверджується меморіальним ордером № 15963 від 13.12.2013р. Однак, [PERSON], користуючись грошовими коштами в межах кредитного договору, свої зобов'язання належним чином не виконував, та вчасно не сплачував тіло кредиту та відсотки. Згідно із п. 4.13 Кредитного договору, передбачено, що у разі не згоди Позичальника із зміненими умовами Правил (порядок зміни регламентується п.п. 5.1 та п.5.2 Правил) через 60 календарних днів з дати відповідних змін строк повернення кредиту за цим договором вважається, таким що настав. Таким чином, в результаті порушення з 14 серпня 2014 р. умов Кредитного договору щодо строків сплати процентів за користування кредитом та сплати тіла кредиту у Банка виникло право вимоги щодо повернення Позичальником в повному обсязі заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків. 02.09.2015 р. за вих. № 7435/1-2.15 на адресу [PERSON] було надіслано лист-вимогу про погашення заборгованості. Однак, [PERSON] вимогу банку не виконав, заборгованість не погасив. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.1. Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення На підставі ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених Договором, встановлюється у три роки. Початок перебігу позовної давності визначається згідно з чинним законодавством України (п. 7.1 Кредитного договору). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку із заборгованістю [PERSON] по сплаті процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений Кредитним договором. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] умов Кредитного договору, він повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, яка станом на 31 березня 2016 р. відповідно до розрахунку заборгованості (додається) становить 79372,69 (Сімдесят дев'ять тисяч триста сімдесят дві гривні 69 копійок) гривень, з яких: загальна заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту становить 55417,65 (п'ятдесят п'ять тисяч чотириста сімнадцять гривень 65 копійок) гривень, в т.ч.: поточна заборгованість по кредиту - 43675 грн. 80 коп.; прострочена заборгованість за кредитом - 11110 грн.18 коп.; інфляційні втрати - 450 грн. 52 коп.; 3 (три) відсотки річних - 181 грн. 15 коп. Загальна заборгованість по сплаті процентів (плата за користування кредитом) з урахуванням 3 % річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 1473,37 (одна тисяча чотириста сімдесят три гривні 37 копійок) гривень, з яких: прострочена заборгованість по відсоткам - 1020 грн. 22 коп.; 3 (три) відсотки річних - 23 грн. 17 коп.; інфляційні втрати - 88 грн. 69 коп.; сума заборгованості за нарахованими процентами - 341 грн. 29 коп. Загальна заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредиту - 4461,60 (чотири тисячі чотириста шістдесят одна гривня 60 копійок) гривень, з яких: прострочена заборгованості по комісії - 2 974 грн. 40 коп.; поточна заборгованість - 1 487 грн. 20 коп.; пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, щомісячної комісії та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу - 18 020,07 (вісімнадцять тисяч двадцять гривень 07 копійок) гривень. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений Договір № R53700498322B-П1 від 13.12.2013 р. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, [PERSON] поручається перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Згідно із п. 2.1. Сторони договору визначають, що у випадку порушення [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, відповідачі несуть солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань Позичальником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення поруки є припинення забезпеченого нею зобов'язання. 19.11.2015 р. позивачем за вих. № 10311/1-2.28 на адресу [PERSON] було надіслано лист-вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач [PERSON] вимогу банку не виконав, заборгованість не погасив. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем заявлені вимоги саме в сумі 79372,69 грн., вказаний розмір заборгованості доводиться матеріалами справи, а тому саме вказана сума підлягає до стягнення. Щодо стягнення встановленої суми заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує його зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. При цьому суд також зважає, що позивач своєчасно пред'явив вимогу до поручителя, тим самим, у суду відсутні підстави стверджувати про припинення договору поруки. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах підлягають стягненню на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., по 689,00 грн. з кожного. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved