Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №005-13952-230911 від 23.09.2011 року. Згідно, якого позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні з наданням платіжної картки, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 1800,00 грн. та на день укладення кредитного Договору встановляє ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 100000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Однак, відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконані, тому станом на 25.09.2014 року заборгованість по даному кредиту становить 2304,52 гривень, з яких: 2304,52 грн. - тіло кредиту; 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Враховуючи вищенаведене, просить позовні вимоги задоволити з повному об'ємі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №005-13952-230911, згідно з якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 1800,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 100000,00 грн. (а.с.5-8). Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Також, з договору вбачається, що держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, внаслідок чого заборгував позивачу 2304,52 гривень (а.с.3). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений договором строк, а за умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором №005-13952-230911 від 23.09.2011 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved