Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Начальник служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області Лунгов О.М. звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідачі, які є батьками [PERSON], [INFO], свої обов'язки по вихованню й розвитку дитини не виконують. Належних заходів щодо усунення виявлених порушень по вихованню дитини вони не вживають. Малолітня дитина з 2012 року по теперішній час перебуває на утриманні притулку для дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області. За час знаходження дитини у вказаному дитячому закладі вони участі у її вихованні не приймають. Профілактичні бесіди про необхідність виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини та попередження про відповідальність за порушення цих обов'язків залишаються ними поза увагою. Крім того, позивач зазначає, що відповідачі не мають належних житлово-побутових умов для нормального розвитку та виховання дитини, ніде не працюють, пиячать та ведуть аморальний спосіб життя, тому вважає, що їх поведінка не може позитивно впливати на дитину, у зв'язку з цим просить позбавити їх батьківських прав щодо дочки [PERSON], стягнути з них аліменти на її утримання та передати дитину на опікування органу опіки та піклування. Однак, зменшуючи свої вимоги, представник позивача просить лише позбавити відповідачів батьківських прав. [PERSON] позов визнала та підтвердила вищевикладені обставини. [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився та своєю заявою від 14 серпня 2014 року вимоги позову визнає та просить позбавити його батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Представник третьої особи на задоволені позову наполягає, пояснюючи це тим, що відповідачі не виявляють ніякого інтересу до дитини та ухиляється від своїх обов'язків по її вихованню. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З приєднаного до справи висновку опікунської ради виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Березівського району Одеської області убачається, що відповідачі вихованням та утриманням дитини зовсім не займаються, ніде не працюють, зловживають алкоголь, ведуть аморальний спосіб життя, а дитина знаходяться у притулку для дітей на повному державному забезпеченні (а.с.10). З характеристик також видно, що відповідачі, які проживають на території Шевченківської сільської ради, зарекомендували себе з негативної сторони, постійно вживають спиртні напої, вихованням своєї дитини не займаються, не працюють та на зауваження органу опіки та піклування сільської ради зовсім не реагують (а.с.13,14). Актом обстеження житлово-побутових умов відповідачів від 11 травня 2014 року підтверджується, що умови їх проживання незадовільні, в помешканні відсутні продукти харчування, антисанітарія, місця власних речей немає, для виховання та розвитку дитини умови відсутні (а.с.11). Як свідчить з пояснень представника позивача, в свідоцтві про народження дитини відповідачів, а саме в графі «мати» вказане дівоче прізвище «[PERSON]», а в графі «батько» - [PERSON]. Рішенням суду від 26 березня 2014 року було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією й тією ж особою та матір'ю [PERSON] (а.с.15). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачі дійсно не створюють належних умов для фізичного і духовного розвитку дитини, тим самим, не виконують та ухиляються від своїх батьківських обов'язків по її вихованню і вважає за необхідне позов задовольнити. З урахуванням вимог ст.167 СК України дитину відповідачів слід передати на опікування органові опіки та піклування.

Outcome: approved