Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

ПАТ «Енергобанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 04.11.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] укладений договір № 06-003408-01 відповідно до якого банк видає клієнту платіжну картку Visa Elektron і забезпечує ведення карткового рахунку клієнта в гривнях. На підставі договору № 06-003408-01 від 04.11.2008 року та додаткової угоди № 6-3408-3 від 05.10.2011 року відповідачу було надано кредитні грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 7 000 грн. на строк з 05.10.2011 року по 05.10.2011 рік зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних на споживчі цілі. Боржник в порушення умов договору не здійснила оплати кредиту. Таким чином, заборгованість відповідачки становить 2 953,57 гривень. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 953,57 грн. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідача. До судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. З заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 04.11.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON] укладений договір № 06-003408-01 відповідно до якого банк видає клієнту платіжну картку Visa Elektron і забезпечує ведення карткового рахунку клієнта в гривнях. 26 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Паперова фабрика «Новий Київ» укладений договір про надання кредитної лінії № 1204-10 від 26.04.2012 року. На підставі договору № 06-003408-01 від 04.11.2008 року та додаткової угоди № 6-3408-3 від 05.10.2011 року відповідачу було надано кредитні грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 7 000 грн. на строк з 05.10.2011 року по 05.10.2011 рік зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних на споживчі цілі. Відповідачка в термін вказаний в Додатковій угоді, кредит та відсотки за користування кредитом не сплатила тим самим допустила порушення умов додаткової угоди. Згідно із п. 6 Додаткової угоди, проценти за користуванням кредитною лінією нараховуються Банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно, протягом строку користування кредитними коштами, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Відповідно до п. 7 Додаткової угоди, власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та обов'язкову до погашення суму основного боргу щомісячно протягом наступного місяця за місяцем, за який нараховані проценти, але не пізніше останнього робочого дня до місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Згідно з п. 15 Додаткової угоди, за порушення погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією та/або комісій банк має право нарахувати власнику рахунку неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 2 Додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості Неустойка нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Станом на 06.04.2015 рік заборгованість відповідачки згідно розрахунку заборгованості становить 2 953,57 грн., в тому числі: 1 386,54 - заборгованість по тілу кредиту; 451,29 грн. - заборгованість за процентами; 1 115,74 грн. - пеня. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його з сконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до умов ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов' язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконала не в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, що підлягає до стягнення з відповідачки, а також судових витрат на користь держави. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved