Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15.04.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12984,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 08.11.2016 року загальна сума її боргу становить 32191,60 грн., яка складається з наступного: 10027,72 грн. заборгованість за кредитом, 5083,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 10027,50 грн. заборгованість за пенею та комісією, 7053,05 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15.04.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12984,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання і як вбачається із розрахунку заборгованості, її борг перед банком станом на 08.11.2016 року загальна сума її боргу становить 32191,60 грн., яка складається з наступного: 10027,72 грн. заборгованість за кредитом, 5083,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 10027,50 грн. заборгованість за пенею та комісією, 7053,05 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved