Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

озивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.02.2018 у розмірі 14 166 грн 28 коп. і сплачений судовий збір в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] 06.02.2018 року підписав заяву б/н. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача, де є відповіді дні запевнення останнім щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. На підставі договору надання банківських послуг, банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та ним Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв`язку з чим, у нього перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 31.05.2020 становить в загальному розмірі 14 166 грн 28 коп., яка складається з наступного: 9 509 грн 44 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 678 грн 28 коп. заборгованість за відсотками, 3 978 грн 56 коп - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Разом з позовом надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду 12.10.2020 від відповідача надійшла заява за вх.№38326/20 зі змісту якої вбачається, що [PERSON] отримав примірник позовної заяви з додатком. 27.01.2021 через канцелярію суду від представника відповідача - [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, надійшли заперечення проти позову, в яких вона зазначає, що з позивачем ніякий письмовий договір не був укладений, ціна договору, послуг позивача між сторонами не узгоджена, законних підстав про сплату відповідачем будь-яких коштів не має, що є порушенням його права на особисте життя, гарантоване Конституцією (а.с. 110). 19.02.2021 через канцелярію суду від представника відповідача - [PERSON] надійшов відзив на позов, в якій остання зазначила, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо споживчого кредитування та формування обігу кредитних історій» від 15.09.2020, забороняється змінювати проценту ставку в гірший для споживача бік та застосовувати штрафи та пені за одне й те саме порушення (а.с. 118). 05.04.2021 через канцелярію суду представник відповідача - [PERSON] надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що заперечує щодо позовних вимог з підстав викладених у відповіді на відзив; вважає наявними підстави для заборони позивачеві за відсутності договірних відносин втручатися в її право власності та особисте життя шляхом спрямування на її адресу письмових вимог про сплату заборгованості; також вважає наявними підстави для наявними підстави для ажає наявними підстави для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог та стягнути на її користь понесених судових витрат. 09.04.2021 та 23.04.2021 через канцелярію суду представник відповідача - [PERSON] надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. 24.03.2021 через канцелярію суду від представника позивача Меркулової В.В., яка діє на підставі довіреності, надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача наполягає на позовних вимогах з підстав, викладених у відповіді на відзив, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 06.02.2018 [PERSON] підписав заяву, згідно якої отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.6 % на місяць або 43,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Таким чином відповідач уклав договір про надання банківських послуг, а саме, отримання кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому, 10.08.2018 у зв`язку з перевипуском карти з «Універсальна» на «Універсальна Gold» відповідно до тарифів, процента ставка була знижена, та складала 3.5 % на місяць або 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, отримавши в користування доступ до кредитних коштів, [PERSON] свої зобов`язання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконав. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отримання [PERSON] кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором б/н від 06.02.2018 підтверджується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що за період з лютого 2018 року по 31 травня 2020 року заборгованість [PERSON] становить в загальному розмірі 14 166 грн 28 коп., яка складається з наступного: 9 509 грн 44 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 678 грн 28 коп. заборгованість за відсотками, 3 978 грн 56 коп - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову, підтверджуються наданим суду копією заяви, підписаної [PERSON] , що свідчить про волевиявлення відповідача на отримання кредитного ліміту, та розрахунком заборгованості, який підтверджує, як отримання і використання відповідачем кредитних коштів, так і наявність заборгованості з погашення кредиту та відсотків за його використання. Право позивача на встановлення і зміну розміру кредитного ліміту визначено п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на що [PERSON] надав свою згоду при укладенні договору, зокрема на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Так, пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4. Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачені строки та порядок погашення кредиту. Згідно підписаного договору відповідач був повідомлений про сайт Банку, що підтвердив своїм підписом, що повною мірою розуміє та зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також підтвердив, що він ознайомлений з обов`язком самостійно знайомитись з внесеними змінами на сайті Банку. Визначаючи заборгованість за тілом кредиту та зазначених процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що згідно наявної в матеріалах виписки за картковим рахунком відповідач активно користувався кредитною картою, отримуючи кредитні кошти від банку та здійснюючи погашення отриманих коштів; виявив бажання змінити отриману карту «Універсальна» на «Універсальна Gold». Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення [PERSON] , прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частину 1 ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - частина 1 ст. 610 ЦК України. За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З врахуванням положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд надавши оцінку зібраним у справі доказам, вбачає, що відповідачем в супереч положенням ч.1 ст. 81 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти вимог банку в цій частині та на спростування доказів, які були надані позивачем. За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Неповернення позичальником отриманих кредитних коштів за вимогою Банку свідчить про порушення прав позивача, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в повному обсязі. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Проте стороною відповідача не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved