Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 517791 гривні 37 коп. Позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» обґрунтовує тими обставинами, що ВАТ КБ «Надра» , правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 04/МК/2008-980 від 10 вересня 2008 року на суму 150000 гривень зі сплатою 20,9 відсотків річних на споживі цілі. Згідно договорів поруки від 10 вересня 2008 року відповідачі [PERSON] , [PERSON], як поручителі взяли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями [PERSON] по поверненню кредиту , відсотків, неустойки, стягненні збитків. Тому сума заборгованості за кредитним договором підлягає солідарному стягненню з усіх відповідачів. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання розірваним договору поруки від 10 вересня 2008 року . Позовні вимоги обгрунтовує тими обставинами, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання припиненим договору поруки від 10 вересня 2008 року . Позовні вимоги обгрунтовує тими обставинами, що і [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. До початку судового розгляду подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Представник ПАТ «Надра» первісний позов підтримав, зустрічні не визнав. Представник [PERSON] подав заяву про слухання справи у його відсутності позов визнав частково. Позовні вимоги про стягнення відсотків в сумі 175208 гривень 99 коп. , пені в сумі 40660 гривень 53 коп. та штрафу в сумі 17802 гривні 43 коп. не визнав. Представник [PERSON] , [PERSON] подав заяву про слухання справи у її відсутності. Первісний позов ПАТ «Надра» про стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором не визнала, зустрічні позови підтримала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі суд вважає, що первісний позов ПАТ КБ «Надра», зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» , правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 04/МК/2008-980 від 10 вересня 2008 року на суму 150000 гривень зі сплатою 20,9 відсотків річних на споживі цілі. З п.1.3. Кредитного договору вбачається, що кредит надавався позичальнику до 07 вересня 2018 року. Дані обставини підтверджується копією договору. В розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23 квітня 2014 року вказується, що загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 517791 гривні 37 коп. , з яких заборгованість по тілу кредиту - 148809 гривень 75 коп., заборгованість по сплаті відсотків становить 310518 гривень 66 коп., пеня за несвоєчасну сплату платежів - 40660 гривень 53 коп., штраф згідно п. 9.2 договору 17802 гривень 42 коп. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно п. 9.2 Кредитного договору за неналежне виконання договірних зобов'язань відповідач повинен сплатити пеню в сумі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення в сумі 40660 гривень 53 коп. Згідно п. 9.2 Кредитного договору за неналежне виконання договірних зобов'язань відповідач повинен сплатити штраф в сумі 5 % від суми кредиту боргу в сумі 17802 гривні 43 коп. Тому з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 517791 гривні 37 коп. , з яких заборгованість по тілу кредиту - 148809 гривень 75 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 310518 гривень 66 коп., пеня за несвоєчасну сплату платежів - 40660 гривень 53 коп., штраф 17802 гривень 42 коп. Згідно договорів поруки від 10 вересня 2008 року відповідачі [PERSON] , [PERSON], як поручителі взяли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями [PERSON] по поверненню кредиту , відсотків, неустойки, стягненні збитків. Згідно п. 5.3 договору поруки від 10 вересня 2008 року , укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] вбачається. що дія цього договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань про кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору. Тобто строк закінчення дії договору поруки в договорі не встановлено. Згідно п. 5.3 договору поруки від 10 вересня 2008 року , укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] вбачається, що дія цього договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань про кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору. Тобто строк закінчення дії договору поруки в договорі не встановлено. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання розірваним договору поруки від 10 вересня 2008 року . Позовні вимоги обгрунтовує тими обставинами, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання припиненим договору поруки від 10 вересня 2008 року . Позовні вимоги обгрунтовує тими обставинами, що і [PERSON] Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором. Правила частини четвертої статті 559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був. Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя. За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обов'язку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку. Разом із тим за змістом другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України у разі, якщо строк договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить до поручителя вимоги. Правова природа зобов'язання у всіх випадках, передбачених статтею 559 ЦК України, є тотожною. Вимога кредитора до поручителя полягає в реальному виконанні зобов'язання за боржника, оскільки така вимога може бути заявлена лише в разі невиконання боржником своїх зобов'язань та настання строку виконання основного зобов'язання. Виходячи з тотожної природи зобов'язань, які регулюються реченнями першим і третім частини четвертої статті 559 ЦК України та реченням другим частини четвертої цієї статті, правову конструкцію частини четвертої статті 559 ЦК України, викладену в одному абзаці, ототожнює правову природу усіх зобов'язань, преклюзивність строку дії договору поруки, необхідно дійти висновку, що такою вимогою може бути лише позов, заявлений кредитором до поручителя в судовому порядку, оскільки пред'явлення іншої вимоги суперечить правовій природі поруки як строкового зобов'язання. Відповідно на вказані строки не поширюється положення частини п'ятої статті 267 ЦК України про захист судом порушеного права у разі, коли строк позовної давності пропущений із поважних причин. Отже, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, так само як закінчення строку, установленого договором поруки, та закінчення одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до поручителя з позовом. Разом із тим позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо договір поруки припинився (у тому числі й на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що всі права та обов'язки сторін за цим договором слід вважати припиненими. Отже, непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням. Також треба зазначити, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Враховуючи, що [PERSON] позовні вимоги про розірвання договору поруки обґрунтовує обставинами , які є підставою для визнання договору поруки припиненим, то її позов підлягає частковому задоволенню, а договір поруки , укладений між ВАТ КБ «Надра» та нею підлягає визнанню припиненим. При частковому задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд враховує також, що ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом з пропуском шестимісячного строку з дня укладання договору поруки. Враховуючи, що в договорі поруки від 10 вересня 2008 року , укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] строк закінчення дії договору поруки в договорі не встановлено ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом з пропуском шестимісячного строку з дня укладання договору поруки. То суд вважає. що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а договір поруки підлягає визнанню припиненим. Враховуючи, що зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, то в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 517791 гривні 37 коп., як солідарного боржника з позичальником слід відмовити. Враховуючи, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню , то в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 517791 гривні 37 коп., як солідарного боржника з позичальником слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial