Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

начальник Військового інституту телекомунікацій та інформатизації полковник [PERSON] в позовній заяві просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації 57039 грн. 03 коп. витрат, повязаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, а також судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідача [PERSON] з 31.08.2016 відповідно до наказу начальника Військового інституту було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання та зараховано до списків особового складу інституту на всі види забезпечення по курсантській нормі та на котлове забезпечення з 01.09.2016. 31.08.2016 між [PERSON] та Міністерством оборони України було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, відповідно до якого [PERSON] зобовязаний проходити військову службу, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обовязки. Після закінчення навчання він повинен був проходити військову службу в Міністерстві оборони України на посадових офіцерського складу протягом 5 років. [PERSON], підписуючи контракт, ознайомився та надав згоду відповідно до п.1 Контракту, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у Військовому інституті. Відповідно до наказу начальника Військового інституту від 06.04.2017 №11 [PERSON] було відраховано з інституту у звязку з достроковим розірванням контракту через недисциплінованість та небажання продовжувати навчання. Відповідно до наказу начальника Військового інституту від 06.04.2017 №74 [PERSON] виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення та з котлового забезпечення з 07.04.2017. Тобто, відповідач, всупереч вимогам ст.526 ЦК України порушив умови контракту та відповідно ст.623 ЦК України повинен відшкодувати позивачу завдані збитки. Витрати, повязані з навчання та утриманням відповідача [PERSON] у Військовому інституті за період з 31.08.2016 по 06.04.2017 склали 57039 грн. 03 коп., які складаються з витрат повязаних з продовольчим забезпеченням 240 грн. 06 коп., з грошовим забезпеченням 56722 грн. 82 коп., по медичному забезпеченню 76 грн. 15 коп.. Військовим інститутом\~телекомунікацій та\~інформатизації вживалися\~заходи досудового\~врегулювання спору,\~неодноразово надсилалися\~відповідачу листи\~з повідомлення\~суми заборгованості\~та попередженням\~щодо звернення\~до суду.\~Однак \~[PERSON]\~не здійснив\~добровільного відшкодування\~витрат,\~що змусило\~позивача звернутися\~до суду\~з даним\~позовом. Начальник Військового інституту телекомунікацій та інформатизації полковник [PERSON] відповідно до вимог ч.2 ст.184, 274 ЦПК України подав до суду клопотання, де просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 11.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних клопотань не надіслав. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд,\~дослідивши\~письмові\~докази справи,\~\~вважає за\~необхідне\~заявлений\~ позов\~задовольнити\~повністю. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобовязана довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~82\~цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2016 між тимчасово виконуючим обовязки начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації полковником [PERSON] та [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, що стверджується копією контракту (а.с.17-18). Одним із пунктів вказаного контракту передбачено, що [PERSON] зобовязався у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання). Відповідача [PERSON] з 31.08.2016 відповідно до наказу начальника Військового інституту №175 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання та зараховано до списків особового складу інституту на всі види забезпечення по курсантській нормі та на котлове забезпечення з 01.09.2016, що стверджується копією витягу з наказу (а.с.12). Відповідно до наказу начальника Військового інституту від 06.04.2017 №11 [PERSON] було відраховано з інституту у звязку з достроковим розірванням контракту через недисциплінованість та небажання продовжувати навчання. Відповідно до наказу начальника Військового інституту від 06.04.2017 №74 [PERSON] виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення та з котлового забезпечення з 07.04.2017, що стверджується копією витягу з наказу (а.с.13). Тобто, відповідач, всупереч вимогам ст.526 ЦК України порушив умови контракту та відповідно ст.623 ЦК України повинен відшкодувати позивачу завдані збитки. Витрати, повязані з навчання та утриманням відповідача [PERSON] у Військовому інституті за період з 31.08.2016 по 06.04.2017 склали 57039 грн. 03 коп., які складаються з витрат повязаних з продовольчим забезпеченням 240 грн. 06 коп., з грошовим забезпеченням 56722 грн. 82 коп., по медичному забезпеченню 76 грн. 15 коп., що стверджується довідками розрахунком (а.с.22-25). Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації вживалися заходи досудового врегулювання спору, неодноразово надсилалися відповідачу листи з повідомлення суми заборгованості та попередженням щодо звернення до суду, що стверджується копіями відповідних листів та попереджень (а.с.19-21). Однак [PERSON] не здійснив добровільного відшкодування витрат. Відповідно до п. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до ч.6 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п.3 Постанови КМУ «Про порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» №964 від 12.07.2006, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п.7 Порядку у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. В добровільному порядку [PERSON] витрати пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі не відшкодував. А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації 57039 грн. 03 коп. витрат, повязаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, а також судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп., оскільки відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі тобто, не виконує свої зобовязання за контрактом. В порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.. На підставі ст. 526, 623 ЦК України, ст.61 Конституції України, ст. 25, 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», Постанови КМУ\~«Про порядок\~відшкодування курсантами\~та особами\~офіцерського складу\~витрат,\~повязаних з\~їх утриманням\~у вищих\~навчальних закладах»\~№964\~від 12.07.2006 та

Outcome: approved