Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Водолій» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальними послугами. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], власник трьохкімнатної квартири [ADDRESS], є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «ВОДОЛІЙ». ОСББ «ВОДОЛІЙ» згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 09.06.2006р № 165 є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку. Правлінням ОСББ «ВОДОЛІЙ» затверджено нові тарифи на житлово-комунальні послуги, та послуги на утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати), що діють з 01.08.2013р.. Позивач стверджує, що відповідачка в порушення ст.15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», а також, згідно п.11.3 Статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОДОЛІЙ», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 20.06.2004р. не сплачує у повному розмірі за комунальні послуги. Так заборгованість відповідачки з період з 01.01.2012р. по 30.06.2015р. складає суму у розмірі 732 гривні 77 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачка позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що взагалі позивач не мав право звернення до неї з позовними вимогами, оскільки статут об'єднання не оновлений у новій редакції, крім того, всі тарифи, які нараховує позивач є незаконними, оскільки не узгоджені із всіма співвласниками будинку. Відповідач також вважає, що позивач неналежним чином, виконує свої обов'язки щодо утримання прилеглої території, не проводить капітальний ремонт будинку. Крім того, відповідач вважає, що вона не повинна сплачувати плату за землю, оскільки вона їй не користується. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, аналізуючи у сукупності надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником трьохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 16-17) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Водолій», згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 09.06.2006р № 165 є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку, а також є зареєстрованою юридичною особою. (а.с. 10-12,17-21) Правлінням ОСББ «ВОДОЛІЙ» затверджено нові тарифи на житлово-комунальні послуги, та послуги на утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати), що діють з 01.08.2013р.. (а.с.14) Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції від 18.11.2012р., тобто чинної на час виникнення заборгованості) від 29 листопада 2001 року N 2866-III кошти, що сплачуються власниками приміщень за надані їм комунальні послуги, можуть згідно з укладеними договорами надходити на рахунок об'єднання для накопичення і наступного перерахунку підприємствам, організаціям, які надають ці послуги. Перерахування коштів підприємствам, організаціям, які надають послуги, здійснюється щомісячно у визначений день відповідно до договору між об'єднанням і цими підприємствами, організаціями. Згідно ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції від 18.11.2012р., тобто чинної на час виникнення заборгованості) від 29 листопада 2001 року N 2866-III) видатки на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, щоперебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та договором про їх використання. Кошти за користування неподільним та загальним майном і обслуговування спільної власності сплачуються на банківський рахунок об'єднання. Ця частина комунальних послуг надається об'єднанню як кінцевому споживачеві. Відповідно до ст.15 Закону України Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції від 18.11.2012р., тобто чинної на час виникнення заборгованості) від 29 листопада 2001 року N 2866-III), а також, згідно п.11.3 Статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВОДОЛІЙ» власник член об'єднання зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі зобов'язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх гримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Судом встановлено, що відповідач у порушення п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, не сплачував у повному обсязі за спожиті комунальні послуги та послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території в період з 01.01.2012р. по 30.06.2015р., що складає призвело до утворення заборгованості у розмірі 732 гривні 77 копійок. Судом також встановлено, що відповідачка за період нарахування заборгованості не зверталася з будь-яким позовними вимогами з приводу визнання дій правління незаконними щодо нарахування тарифів. Суд також вважає, що посилання відповідачки не невиконання позивачем своїх обов'язків щодо прибирання території не доведено належним чином, оскільки надані позивачкою фотографії лише свідчать про певний період часу, а не за весь період нарахування платежів. Суд також вважає, що відповідачкою не доведені факти, які свідчать неправомірність нарахування платежів за утримання будинку та прибудинкової території, вивезення сміття, капітального будівництва. В той же час, суд вважає, необґрунтованим нарахування плати за користування землею у загальній сумі 24 гривні 50 копійок. Так, згідно із ст.ст. 269, 270 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) платниками земельного податку є, зокрема, власники земельних ділянок та землекористувачі, а об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (п. 287.8 ст. 288 Кодексу). Однак відповідачка не є власником нежилого приміщення. Крім того, користування земельною ділянкою може виникати й на умовах оренди земельної ділянки державної та (або) комунальної власності. Орендну плату за земельну ділянку державної і комунальної власності сплачує орендар земельної ділянки (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Кодексу). Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 Кодексу). В матеріалах справи відсутній договір оренди між позивачем та органом місцевого самоврядування, а тому відсутні підстави для нарахування даного тарифу. На підставі викладеного,

Outcome: partial