Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Національний університет харчових технологій звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання. Позивач зазначав, що між Національним університетом харчових технологій та [PERSON] було укладено договір про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст» в Національному університеті харчових технологій №С13-ГСд002 від 12 серпня 2013 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання студента становить 11920 грн. без ПДВ. Вартість навчання за семестр становить 5960 грн. Відповідно до наказу №981-кс від 11 серпня 2013 року студента було зараховано на перший курс денної форми навчання факультету готельно-ресторанного та туристичного бізнесу. Студент приступив до навчання 1 вересня 2013 року. Наказом №428-кс від 22 травня 2014 року відповідача було відраховано з Університету на підставі ст..45 ЗУ «Про вищу освіту» за порушення умов договору з 19 травня 2014 року. Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості за навчання, відповідачем було сплачено за семестр 2240 грн., а вартість послуг по навчанню за один семестр становить 5960 грн. Таким чином сума боргу за навчання складає: 1192,00*3+730,58-2240,00=2066,58 грн. (за лютий, березень, квітень, 19 днів травня). Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача плату за навчання у розмірі 2066,58 грн.. В судове засідання представник позивача Національного університету харчових технологій Нагаєнко С.О. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що, відповідно до наказу №981-кс від 11 серпня 2013 року, відповідача [PERSON] було зараховано на перший курс денної форми навчання факультету готельно-ресторанного та туристичного бізнесу Національного університету харчових технологій. Студент приступив до навчання 1 вересня 2013 року (а.с.7). 12 серпня 2013 року між позивачем Національним університетом харчових технологій та відповідачем [PERSON] було укладено договір про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст» в Національному університеті харчових технологій №С13-ГСд002. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання студента становить 11920 грн. без ПДВ. Вартість навчання за семестр становить 5960 грн. (а.с.5). Наказом №428-кс від 22 травня 2014 року відповідача [PERSON] було відраховано з Університету на підставі ст..45 ЗУ «Про вищу освіту» за порушення умов договору з 19 травня 2014 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст..45 ЗУ «Про вищу освіту», особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу, зокрема, за порушення умов контракту. З огляду на вищевикладене, відповідач [PERSON] навчався в Університеті у період з 1 вересня 2013 року по 19 травня 2014 року. Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості за навчання, вартість послуг по навчанню за один семестр становить 5960 грн. За період з лютого 2014 року по травень (19 днів) 2014 року відповідачем [PERSON] було сплачено за семестр 2240 грн.. Таким чином, сума боргу за навчання складає: 1192,00*3+730,58-2240,00=2066,58 грн. (за лютий, березень, квітень, 19 днів травня) (а.с.9). Згідно ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язань є договір. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Крім того,

Outcome: approved