Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] [INFO] , на їх\~користь заборгованість\~за спожиту\~необліковану електричну\~енергію в\~сумі енергію\~в сумі\~3164 грн. 53 коп., три проценти\~річних в\~сумі 163 грн. 72 коп., інфляційні нарахування\~в сумі\~354 грн. 68 коп. та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. на п/р ПАТ «Запоріжжяобленерго» ЦАОЗЗ135820000002600010766801, відкритий в ПАТ «МетаБанк», МФ0 313582, код ЄДРПОУ 00130926. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.01.2017 між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж та [PERSON] , був укладений Договір про користування електричною енергією № 3313018 (далі - Договір). За умовами Договору кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію унеобхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. На підставі Договору позивач відкрив особовий рахунок побутового споживача № 3313018 на ім`я відповідача. В період часу з 31.01.2018 по 25.08.2018 боржником було спожито електричної енергії на загальну суму 3164,53 грн. Боржник не оплатив вартість спожитої ним електричної енергії, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання щодо вчасної оплати вартості спожитої електроенергії, передбачені п.1, 9.5, 14 Договору. П.ЗЗ Договору встановлено, що цей Договір укладається на три роки та вважається щорічно продовженим на наступний рік. якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру розірвати його. Відповідач до ПАТ Запоріжжяобленерго» із заявою про розірвання Договору не зверталася, на підставі чого Договір на сьогоднішній день чинний. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржнику було нараховано 3% річних від суми боргу у розмірі 163,72 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 354,68 грн.. 16.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, також не заперечує щодо надання відповідачу реструктуризації боргу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж в частині стягнення боргу за спожиту енергію у розмірі 3164,53 грн. визнала в повному обсязі, в частині стягнення з неї 3% річних, інфляційних нарахувань та суми судового збору не визнала з підстав шахрайських дій з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26.01.2017 між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж та [PERSON] , був укладений Договір про користування електричною енергією № 3313008./а.с.6-7/ За умовами Договору кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. На підставі Договору Позивач відкрив особовий рахунок побутового споживача № 3313018 на ім`я Відповідача. В період часу з 31.01.2018 по 25.08.2018 Боржником було спожито електричної енергії на загальну суму 3164,53 грн. Боржник не оплатив вартість спожитої ним електричної енергії, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання щодо вчасної оплати вартості спожитої електроенергії, передбачені п.1, 9.5, 14 Договору. П.33 Договору встановлено, що цей Договір укладається на три роки та вважається щорічно продовженим на наступний рік. якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру розірвати його. Відповідач до ПАТ Запоріжжяобленерго» із заявою про розірвання Договору не зверталася, на підставі чого Договір є чинний. Ч.1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту . Ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідачці як боржниці були нараховані 3% річних від суми боргу у розмірі 163,72 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 354,68 грн.. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved