Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Химич Олени Анатоліївни, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання рішення протиправним та його скасування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 01.112007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 854/нд-11-07, згідно умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти на придбання житла у розмірі 89100 доларів США з кінцевим терміном повернення 31.10.2030 року. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 854/нд-11-07 від 01.11.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] 01.11.2007 року укладено іпотечний договір № 854/нд-11-07, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною І.Г. за реєстраційним № 7063, за яким останній передав Банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Трухіною І.Г. було внесено запис щодо іпотеки з реєстраційними номерами 5954058,5954336, а до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01.11.2007 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу внесено запис щодо обтяження (реєстраційний номер 5948307) зазначеної в договорі іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . АТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ « Укрпромбанк» за зазначеними правочинами згідно договору про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010 року. 22.03.2018 року в ході перевірки заставного майна відповідно до Іпотечного договору № 854/нд-11-07/1 від 01.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною І.Г. за реєстровим № 7063 було виявлено факт того, що 30.01.2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Химич О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки за реєстраційними номерами 5954058,5954336 та державну реєстрацію припинення обтяження № 5948307 на зазначену в договорі іпотеки квартиру, про що внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для здійснення реєстраційних дій приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Химич О.А. в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено ухвала Кіровського райсуду м. Донецька від 11.10.2011 року по справі № 4-64/11. В ході здійснення перевірки встановлено, що ухвали Кіровського райсуду м. Донецька від 11.10.2011 року по справі № 4-64/11 не існує. Вважають прийняті приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Химич О.А. рішення від 30.01.2012 року про державну реєстрацію припинення іпотеки та державну реєстрацію припинення обтяження на майно, що передане в іпотеку, а також внесення відповідного запису до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстрау заборон відчуження об`єктів нерухомого майна- протиправним та таким, що протирічить нормам діючого законодавства, оскільки нотаріусом не було перевірено наявність судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та не було зроблено відповідний запит до суду в разі відсутності такого рішення в реєстрі. Внаслідок внесення запису про припинення іпоетки та припинення обтяження на майно, передане в іпотеку, предмет іпотеки, а саме квартира [ADDRESS] , була відчужена та на день звернення до суду власником іпотечного майна є [PERSON] . Позивач просить: -Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Химич О.А, від 30.01.2012 року про вилучення обтяження на майно, що передане в іпотеку, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та припинення іпотеки; -Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис щодо вилучення обтяження на майно, що передане в іпотеку ( реєстр номер № 5948307) від 30.01.2012 року на об`єкт нерухомості, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; -Скасувати (вилучити) в Державному реєстрі іпотек записи щодо припинення іпотеки ( реєстраційний номер № 5954058 та реєстраційний номер № 5954336 від 30.01.2012, на об`єкт нерухомості , а саме, квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які внесені приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Химич О.А., та стягнути понесені судові витрати.( а.с. 144). Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а.с. 198,226). Відповідач приватний нотаріус Химич О.А. в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, не надала відзив на позовну заяву.( а.с. 192,218,225,237, том 2 а.с. 2,8). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. (том 1 а.с.192,218,225,237 том 2 арк.2,8_). Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.( том 1 а.с. 196,219,239, том 2 арк. 3-4,12-13). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.( том 1 а.с.2,8). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд також вирішує справу за відсутності третіх осіб, які належним чином повідомлені про день і слухання справи, оскільки вказане відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та третьою особою [PERSON] укладений кредитний договір № 854/нд-11-07, згідно з яким банк надав позичальнику кредитні кошти на придбання житла у розмірі 89100 доларів США з кінцевим терміном повернення 31.10.2030 року. ( а.с. 144). В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] 01.11.2007 року укладений іпотечний договір № 854/нд-11-07/1, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною І.Г. за реєстраційним № 7063, згідно з яким [PERSON] передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом внесено записи щодо іпотеки з реєстраційним № 5954058, 5954336, а також запис щодо обтяження зазначеної в договорі іпотеки квартири ( реєстраційний номер 5948307). ( а.с. 144). 30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк» , АТ «Дельта Банк» та НБУ укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами , зокрема, і за вказаним договором про надання споживчого кредиту від 01.11.2007 року № 854/нд-11-07 та іпотечним договором від 01.11.2007 року № 854/нд-11-07/1. 22.03.2018 року в ході перевірки заставного майна відповідно до іпотечного вказаного договору виявлено факт, що 30.01.2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Химич О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки за реєстраційним № 5954058, 5954336, та державну реєстрацію припинення обтяження № 5948307 на зазначену в договорі іпотеки квартиру, про що внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для здійснення реєстраційних дій в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено: ухвала Кіровського районного суду м. Донецька від 11.10.2011 року в справі № 4-64/11. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справи, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. У даній справі спір виник з приводу порушення права банку як іпотекодержателя нерухомого майна внаслідок дій [PERSON] та приватного нотаріуса щодо вилучення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження на квартиру [ADDRESS] , яка на підставі іпотечного договору від 01.11.2007 року № 854/нд-11-07/1, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк», яке відступило права вимоги АТ «Дельта Банк» та [PERSON] , передана в іпотеку, що свідчить про існування між сторонами спору про право, який виник з договірних відносин. З урахуванням наведеного, спір про скасування рішення приватного нотаріуса про вилучення обтяження на майно, запису про припинення іпотеки та обтяження на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці за договором іпотеки, має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав банку на спірний об`єкт нерухомості, а отже має вирішуватися за правилами цивільного судочинства. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 11.12.2018 року у справі № 826/12968/17, від 15.10.2019 року у справі № 910/11212/18. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У справі, яка переглядається, суди встановили, що строк дії кредитного договору визначено до 31.10.2030 року. Відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Крім того, порядок державної реєстрації іпотек у спірний період регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (втратив чинність 31 січня 2013 року). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (частина четверта статті 631 ЦК України). Судом встановлено, що строк дії договору на час звернення кредитора до суду не сплинув і на час ухвалення рішення боржник не виконав основного зобов`язання.( а.с. 149). Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Спірні правовідносини врегульовано законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «;Про іпотеку», постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Згідно з положеннями частини першої статті 4 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою (частина друга статті 4 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до п. 6 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого Постановою КМУ № 410 від 31.03.2004 року внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду. Відповідно до п. 17 Тимчасового порядку внесення змін і додаткових відомостей до запису здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи. Згідно п. 18 Порядку у повідомленні зазначаються: 1)дата державної реєстрації відомостей; 2)порядковий номер запису; 3)підстава внесення відомостей ( повідомлення іпотекодержателя чи рішення суду) 4)відомості про реєстратора Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Зазначене стосується і дій нотаріуса щодо внесення запису про вилучення запису про обтяження іпотечного майна в разі визнання їх протиправними. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, якщо презумпцію правомірності договору не спростовано то всі права, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Коніченко Н.М., тому у нього виникло похідне речове право на об`єкт нерухомості. Матеріалами справи не встановлено наявність повідомлення іпотекодержателя про необхідність внесення змін до запису щодо обтяження нерухомого майна-квартири [ADDRESS] , так само і не встановлена наявність підстави такого внесення- судового рішення, в даному випадку ухвали суду від 11.10.2011 року за № 4/64/11 . Згідно довідки Красноармійського міськрайонного суду справа за № 4-64/11 не передавалас з Кіровського райсуду м. Донецька до Красноармійського міськрайонного суду ( а.с. 249), а згідно довідки ( а.с. 248) в Єдиному дрежавному реєстрі судових рішень ухвала від 11.10.2011 року відсутня . Зазначених доказів- судового рішення ( ухвали суду) та повідомлення про внесення змін до запису щодо обтяження нерухомого майна не надано і відповідачем по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що державна реєстрація про вилучення запису про обтяження іпотечного майна від 30.01.2012 року , що є підставою для припинення іпотеки, вчинене приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Химич О.А. протиправно, оскільки не доведена підстава такого рішення ( наявнгість судового рішення ухвали суду від 11.10.2011), тому вимоги про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про вилучення обтяження на майно, що передане в іпотеку, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню. Вимоги про скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів щодо вилучення обтяження на майно, що передано в іпотеку ( реєстраційні номера 5948307 та 5954058) від 30.01.2012 року є похідними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ПАТ «Дельта банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5286 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved