Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

На розгляд Шевченківського районного суду м. Києва подано позов Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - позивач) до [PERSON] (надалі - відповідач), про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Предметом позову є стягнення 6675,30 грн. відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Підставою позову є завдання відповідачем шкоди застрахованому у позивача автомобілю та виплата позивачем страхового відшкодування у зв`язку із завданням шкоди застрахованому автомобілю. Правова позиція позивача обґрунтована тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) застрахований у позивача автомобіль «FIAT TIРO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] (надалі - застрахований транспортний засіб) отримав механічні пошкодження. Позивач відшкодував власнику застрахованого транспортного засобу завдану майнову шкоду в розмірі 6675,30 грн., що становить вартість відновлюваного ремонту, та набув право зворотної вимоги до особи, винної у завданні шкоди в межах фактично сплачених грошових коштів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Сторонам надано всі можливості для реалізації їхніх процесуальних прав, чим вони, однак, не повною мірою скористалися. Зокрема, відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Між позивачем і [PERSON] (надалі - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5537478-02-10-01 від 25.10.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: транспортного засобу «FIAT TIРO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] (надалі - договір) (а.с. 10-15). 30 листопада 2018 року о 17 год. 45 хв. в м. Києві, по вулиці Саксаганського, 120, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota» RAV4, реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , не була уважною, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «FIAT TIРO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. По факту дорожньо-транспортної пригоди відносно відповідача, за невиконання вимог Правил дорожнього руху України, було складено адміністративний матеріал, який направлений до Шевченківського районного суду м. Києва для подальшого прийняття рішення. 09 січня 2019 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 19 - 20). Згідно п. 1.2. договору, предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (а.с. 10). Відповідно до п. 4.1. договору одним із страхових-випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника (а.с. 10). Відповідну до п. 5.2. договору, підставою для визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої Страховиком (а.с. 10). Відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту складає 6 675,30 грн. Згідно умов договору страхування, у відповідності до статті 25 ЗУ «Про-страхування» на підставі заяви Страхувальника, ПрАТ «CK «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 6675,30 грн., що підтверджується страховим актом № 11886-02 від 12 грудня 2018 року та платіжним дорученням №27755 від 12 грудня 2018 року (а.с. 26-30). Згідно матеріалів ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, що вбачається із відповіді від НПУ про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 17-18). Вказана обставина також підтверджується відомостями з Центральної бази даних МТСБУ, станом на 30 листопада 2018 року (а.с. 31). Оцінка суду. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року у справі № 761/46916/18, встановлено, що 30 листопада 2018 року о 17 год. 45 хв. в м. Києві, по вулиці Саксаганського, 120, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota» RAV4, реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , не була уважною, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «FIAT TIRO», реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 19 - 20). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок такої протиправної поведінки відповідача було завдано шкоду володільцю автомобіля. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року у справі № 761/46916/18, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Отже суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди володільцю застрахованого транспортного засобу. Страхові правовідносини. З метою захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), функціонує інститут страхування. Так, положення ст. 4 Закону України «Про страхування» встановлюють, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Виходячи зі змісту договору страхування, укладеного між позивачем та [PERSON] , такий є добровільним договорам страхування, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з пунктом 3 абзацу 1 статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Судом встановлено, що позивач як страховик у відносинах майнового страхування виконав своє грошове зобов`язання за договором та законодавством, виплативши страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 6675,30 грн., що підтверджується страховим актом № 11886-02 від 12 грудня 2018 року та платіжним дорученням №27755 від 12 грудня 2018 року (а.с. 26-30). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже у деліктному зобов`язанні відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 6675,30 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до платіжного доручення №5734 від 26 лютого 2020 року, позивачем за подання позову сплачено 2102,00 грн. судового збору (а.с. 3). Позовні вимоги задоволені повністю, а тому судовий збір потрібно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved