Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . На час смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, що відкрилась після її смерті, складається із земельної ділянки площею 6.38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 03 квітня 2002 року серії Р2 №507662. На час смерті [PERSON] за однією адресою з нею були зареєстровані він та їхня дочка - [PERSON] , однак фактично остання з ними більше 10 років не проживає. Він постійно проживав зі спадкодавцем, у тому числі на час відкриття спадщини, сам здійснив поховання дружини. За життя [PERSON] заповіту на залишила. Метою звернення з цим позовом до суду є доведення факту не проживання відповідача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення спадщини. Оскільки встановлення цього факту може вплинути на права відповідача, він вимушений був звернутись до суду саме у позовному провадженні. До початку підготовчого судового засідання від сторін надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач його визнала. За таких обставин, враховуючи, що від сторін маються заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позов визнала, суд вважав можливим розглянути справу та прийняти рішення в ній у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Матеріалами справи підтверджується, що сторони у справі між собою перебувають у родинних відносинах, а саме є батьком і дочкою. Померла, [INFO] , [PERSON] доводиться сторонам відповідно дружиною та матір`ю. На час смерті [PERSON] за однією з нею адресою по [ADDRESS] були зареєстровані як позивач, так і відповідач. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 03 квітня 2002 року серії Р2 №507662. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК). За приписами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Умови реєстрації місця проживання передбачені ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де, зокрема, у частині десятій вказаної статті закону зазначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Наведені законодавчі норми свідчать, що реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем автоматично посвідчує факт прийняття спадщини спадкоємцями за умови, якщо вони не відмовилися від неї у передбачений законом спосіб. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач у строк, передбачений для прийняття спадщини відмовилася від своє частки спадщини після смерті матері. Таким чином, як вбачається, метою подання цього позову є доведення факту, що відповідач постійно проживала на час відкриття спадщини не за адресою реєстрації, що є єдиним спірним питанням і потребує доведення, оскільки ця обставина впливає на права останньої щодо можливості у подальшому оформити спадщину на свою частку. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач у заяві про розгляд справи без неї вказала, що з 2013 року вона фактично проживає у м Луганську, у зв`язку з чим за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] , не проживає та не проживала за вказаною адресою на день смерті матері [PERSON] . Спадщину після матері не приймала і на неї не претендує. За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] доведеним, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved