Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗМІСТУ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. 1. 21.04.2021 року до суду надійшла вище вказана позовна заява [PERSON] від 01.04.2021 року в якій вона просить: розірвати договір підряду на виготовлення та встановлення (монтаж) меблевих виробів, укладений 15.04.2019 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] суму завдатку 26000 грн. та санкції відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»: суму інфляційних збитків 1955,20 грн. та суму нарахованих процентів 1463,84 грн.; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти за нанесену матеріальну шкоду в зв`язку з неповерненням матеріальних цінностей, а саме елементів пеналу (стелажу) серії Vievien (Вивьен), фабрики Szynaka (Шинака) в сумі 7443 грн.; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в якості компенсації за заподіяння моральної шкоди у розмірі 3000 грн.; стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги в розмірі 1500,00 грн. 2. Згідно позовної заяви позивач придбала квартиру в новобудові нестандартного планування і у неї виникла необхідність у виготовленні меблів по індивідуальному замовленню, тому в квітні 2019 року на спеціалізованому сайті «Все работники» вона здійснювала пошук спеціалістів для виготовлення п`ятидверної шафи, аналогічній меблевому виробу серії Vievien (Вивьен), фабрики Szynaka (Шинака) та оголосила тендер. Виконати поставлене завдання запропонувала бригада «[INFO]» від імені якої виступає [PERSON] , з ним позивач зустрілась і 15.04.2019 року уклала договір підряду на виготовлення та встановлення (монтаж) меблевих виробів. В договорі узгоджено строк виготовлення меблів - до 15 травня 2019 року, вартість робіт становить 37000 грн., аванс - 26000 грн. На виконання умов договору позивач сплатила аванс, про що відповідач власноручно зробив запис в додатку №1 до договору, а для забезпечення виконання умов договору відповідач демонтував та взяв в тимчасове користування частину наявних меблів - елементи пеналу (стелажу) серії Vievien ( Вивьен ), фабрики Szynaka (Шинака). Однак, в обумовлений договором строк роботи по виготовленню та встановленню (монтажу) меблевих виробів - шафи для одягу - виконані не були. Відповідач постійно надавав позивачу неправдиву інформацію про готовність виробу та терміни монтажу, посилаючись на різноманітні обставини. В серпні 2019 року позивач відвідала виробничі приміщення відповідача за адресою, яка вказана у договорі ( [ADDRESS] ) і з`ясувала, що роботи по виготовленню шафи так і не були розпочаті. Після цього відповідач змінив адресу виробничих приміщень і всупереч п.15.7 договору відмовився надати інформацію про нове їх місцезнаходження, почав ігнорувати телефонні дзвінки, спілкувався тільки засобами смс та за допомогою месенджера Viber. 19.11.2020 року позивач направила відповідачу письмову претензію і засобами месенджера Viber отримала на неї відповідь. У зв`язку із цим позивач вважає, що такі дії відповідача свідчать, що він не мав наміру належним чином виконувати зобов`язання за договором, на даний час не володіє необхідним обладнанням для виконання робіт, виступаючи як бригада «[INFO]», відповідач вводив в оману, оприлюднюючи недостовірну інформацію. На думку позивача сукупність вказаних обставин свідчить, що без надання повної, достовірної інформації про строки та умови виконання договору, вона не могла зробити свідомий вибір при укладанні договору. В обумовлений договором термін погоджені роботи відповідачем не проведені, грошові кошти (аванс) та взяті в тимчасове використання елементи меблів не повернуті. Відповідач в односторонньому порядку змінив умови договору і цим порушив взяті на себе зобов`язання. Враховуючи зазначене, позивач просить договір розірвати, авансовий платіж, який є завдатком, стягнути з відповідача. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу спричинена матеріальна шкода в розмірі 7443 грн. в зв`язку з неповерненням матеріальних цінностей (елементів меблів), а саме елементів пеналу (стелажу) серії Vievien (Вивьен), фабрики Szynaka (Шинака), що унеможливлює можливість користуватись цим виробом та суттєво впливає на можливість використання усього комплекту наявних меблів вітальні Vievien (Вивьен). Діями відповідача позивачу також спричинена моральна шкоди, яку оцінює у розмірі 3000 грн., що проявилася в психологічних стражданнях, душевних хвилюваннях, які відчуває через неможливість протягом 2 років отримати замовлений виріб, неможливістю користуватись шафою, зверненням за допомогою та консультаціями до спеціалістів. Позивач вважає, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України з відповідача слід стягнути інфляційні збитки в сумі 1955,20 грн. та нараховані проценти в сумі 1463,84 грн. Оскільки, позивач зверталася по правничу допомогу і понесла витрати в розмірі 1500 грн., тому такі також просить стягнути з відповідача. 3. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву від 23.07.2021 року про розгляд справи у її відсутність, без проведення звукозапису, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. IІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА 4. Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст.ст.128, 130, 131 ЦПК України, не подав до суду ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО ЗАОЧНОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 5. Умови, визначені в ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у даній справі дотримані, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. ІV. ФІКСУВАННЯ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ 6. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. 15 квітня 2019 року між [PERSON] (замовник) і приватним підприємцем [PERSON] (підрядник) укладено договір підряду на виготовлення та встановлення (монтаж) меблевих виробів за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати, у відповідності до умов даного договору, виготовлення та встановлення (монтаж) меблевих виробів, а замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її (п.1.1). Підрядник виконує наступні роботи: виготовлення меблевих виробів - шафа спальня; встановлення (монтаж) виготовлених меблевих виробів на умовах, передбачених даним договором (п.2.1). Предметом підряду (результатом виконаних робіт за даним договором) є: виготовлені меблеві вироби - шафа для одягу, доставлені та установлені за визначеною. адресою (п.3.1). Роботи виконуються із матеріалів підрядника та його засобами. Матеріали з яких виготовляються меблеві вироби надаються підрядником та погоджуються із замовником додатком №1, який є невід`ємною частиною даного договору (п.4.1). Вартість та витрати по виконанню робіт становлять 37000 грн. (п.5.1). До ціни включається відшкодування витрат підрядника та плата за виконану ним роботу (п.5.2). Терміни оплати: на час підписання даного договору замовник вносить аванс у розмірі 26000 грн.; остаточний розрахунок здійснюється на час приймання виконаних робіт безпосередньо або протягом одного банківського дня з часу оформлення акту прийому-передачі робіт (п. 6.1). Підрядник зобов`язаний виконати роботу якісно та в строки, передбачені договором (п.7.2). Підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт протягом трьох днів з моменту підписання даного договору (п.8.1). Підрядник зобов`язується виконати роботу до 15 травня 2019 року з правом затримки виконання або дострокового виконання роботи у термін до 10 діб (п.8.2). Після закінчення виконання робіт підрядник зобов`язаний повідомити замовника про готовність предмету до здачі (п.8.5). Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом, який є невід`ємною частиною даного договору, протягом 3 днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання (п.9.1). Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту його остаточного виконання (п.11.1). Сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання зобов`язань за даним контрактом, якщо буде доведено, що дане невиконання стало наслідком обставин непереборної сили, тобто обставин не залежних від волі сторін, а також якщо вони не могли бути відвернені навіть вчасно вжитими заходами (п.13.1). Сторона, для якої виникла неможливість виконання умов за договором, повинна підтвердити подію, що сталася складеними відповідним чином документами, що піддаються перевірці (п.13.2). Після припинення дії обставин непереборної сили потерпіла сторона зобов`язана виконати всі зобов`язання в найкоротший термін (п.13.3). Якщо обставини непереборної сили тривають більше трьох місяців, сторони повинні ухвалити рішення щодо подальшої долі даного договору (п.13.4). У випадку зміни адреси або обслуговуючого банку сторони зобов`язані протягом 10 календарних днів повідомити про це одна одну (п.15.7). 8. У додатку 1 до договору від 15 квітня 2019 року вказано, що сторони затвердили і погодили конструкцію шафи, матеріали, схематично затверджено її параметри. Зазначено, що у разі затримки виконання робіт більше, ніж на 30 календарних днів, доплата в розмірі 30% не здійснюється. [PERSON] вказав, що аванс в сумі 26000 грн. отримав. 9. Позивач надала копію сформованого нею тендеру по виготовленню шафи із конкретно визначеними нею параметрами на сайті rabotniki.ua і отриману з цього приводу найкращу пропозицію від Бригада «[INFO]». 10. Згідно роздруківок позивача із сайтів [INFO] , [INFO] вартість пеналу (стелажу) Vievien 13 становить від 7443 грн. 11. До матеріалів позовної заяви позивач додала копію переписки із адресатом на ім`я [PERSON] з номером телефону [NUMBER] (вказаний номер зазначений у договорі підряду як номер телефону підрядника [PERSON] ) зі змісту якої вбачається, що позивач з`ясовує чому не виготовлені замовлені меблі у строк. 12. 19 листопада 2020 року позивач надіслала ПП [PERSON] в письмовому вигляді, а також у месенджері засобами телефонного зв`язку претензію по невиконанню умов договору на виготовлення меблів у якій вказано, що договір укладено 15 квітня 2019 року, строк виконання меблів - до 15 травня 2019 року. Позивач сплатила передоплату в розмірі 26000 грн., а відповідач демонтував в якості зразка пенал, який не повернутий. Адресат претензії не виконав своїх зобов`язань за договором, сторони багаторазово переносили терміни виконання договору, однак меблі так і не були виготовлені. В претензії [PERSON] вимагає в термін до 27 грудня 2020 року виконати умови договору в повному обсязі, у випадку невиконання меблевого виробу - повернути кошти та елементи отриманих як зразок меблів (пенал). У месенджері засобами телефонного зв`язку адресат на ім`я [PERSON] (тел. [NUMBER] ) вказав, що робота на той час була зупинена і виробництво закрито, однак розрахуватись зможе після Нового року. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА а) щодо розірвання договору і стягнення коштів 13. Згідно ст.509 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2). За змістом ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст.626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2). За приписами ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1). Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2). Згідно ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. У відповідності до ч.2 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Як зазначено у ч.2 ст.852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. У відповідності до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1). Договір побутового підряду є публічним договором (ч.2). До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч.3). В силу ч.1 ст.872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Із преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» вказано, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; Згідно з ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. 14. Як встановлено судом, 15 квітня 2019 року між [PERSON] (замовник) і фізичною особою - підприємцем [PERSON] (підрядник) укладено договір підряду на виготовлення та встановлення (монтаж) меблевих виробів за умовами якого підрядник має виготовити меблі для замовника в строк до 15 травня 2019 року. На виконання умов договору замовник сплатила підряднику завдаток (у договорі та додатку 1 до договору зазначено, що це аванс) в сумі 26000 грн. Тобто, під час укладення договору позивач свої зобов`язання за договором виконала належним чином. При цьому, договором чітко визначено, що остаточний розрахунок здійснюється на час приймання виконаних робіт. Водночас, відповідач умови договору в строк до 15 травня 2019 року не виконав, як не виконав їх після отримання претензії позивача від 19 листопада 2020 року. Відповідач не надав суду доказів того, що у нього мали місце обставини непереборної сили через які він не виконав свої зобов`язання за договором. 15. В силу ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1). Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч.2). Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (ч.3). Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч. 4). В ст.614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 1). Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2). Згідно ст.615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом (ч.1). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2). Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ч.3). Законодавець у ст.651 ЦК України визначив, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3). Зі змісту ч.2 ст.651 ЦК України випливає, що у ній йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі №6-75цс13. У абз.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» вказано, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. 16.Аналізуючи наведені норми права та встановлені обставини у даній справі суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] належним чином виконала взяті на себе зобов`язання, а відповідач фізична особа - підприємець [PERSON] допустив порушення умов договору від 15 квітня 2019 року щодо обов`язку виготовити та встановити меблеві вироби, це є істотним порушенням договору та підставою для його розірвання, адже позивач значною мірою позбавляється того, на що могла розраховувати за цим договором, зокрема, у неї взагалі відсутня можливість користуватись предметом договору - шафою для одягу, адже відповідач її не виготовив. 17. Згідно ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання (ч.1). Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч.2). Відповідно до ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості (ч.1). Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором (ч.2). У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню (ч.3). На виконання умов договору [PERSON] сплатила фізичній особі - підприємцю [PERSON] обумовлену суму завдатку (за умовами договору - авансу) у розмірі 26000 грн., а відповідач допустив істотне порушення умов договору, адже не виконав умови договору і не забезпечив виготовлення і отримання позивачем замовлених меблевих виробів, цим він позбавив її права розраховувати на їх використання. Отже, внесені позивачем кошти в розмірі 26000 грн., які є завдатком, підлягають стягненню з відповідача, адже позивач понесла збитки на вказану суму внаслідок невиконання умов договору підрядником. 18. Наданими [PERSON] доказами підтверджується, що фізична особа - підприємець [PERSON] демонтував частину наявних меблів позивача - пенал (стелаж) серії Vievien (Вивьен), фабрики Szynaka (Шинака), який мав використати як зразок для виготовлення шафи. Водночас, умови договору відповідач не виконав і тому позивач тривалий час не має можливості користуватись цим меблевим виробом, вартість якого становить 7443 грн. Отже, позивач понесла матеріальну шкоду на вказану суму, адже відповідач цей елемент меблів не повернув, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. 19. Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. У ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3). Отже, відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення він сплачує споживачу пеню у розмірі 3% вартості роботи. За умовами договору ціна роботи становить 37000 грн., однак позивач сплатила відповідачу лише суму завдатку в розмірі 26000 грн., отже суд вважає, що саме від сплаченої суми необхідно обраховувати пеню. Кількість днів прострочення становить 685 днів (за період з 16 травня 2019 року по 31 березня 2021 року), а 3% від 26000,00 грн. становить 780,00 грн. За вказаних обставин пеня відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» становить 534300,00 грн. (780*685). Зазначений розмір пені може бути зменшений на підставі ст. 551 ЦК України. Однак, позивач таких вимог у тексті позовної заяви перед судом не заявляла. 20. Зі змісту позову вбачається, що позивач просить стягнути не пеню згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», а кошти, визначені ст. 625 ЦК України. У ст.625 ЦК України вказано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2). Позивач навела у тексті позовної заяви відповідний розрахунок, який відповідач не спростував, з яким суд погоджується. У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають кошти, визначені ст.625 ЦК України, а не ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». б) щодо моральної шкоди 21. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За приписами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п.2 ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз.2 ч.3). У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п.9 цієї Постанови Пленуму зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Законодавець у ст.611 ЦК України вказує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (у даній справи це, зокрема, ст.4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Позивач просила суд стягнути з відповідача 3000 грн. моральної шкоди. Суд погоджується із тим, що позивачу спричинена моральна шкода, адже внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду, вона протягом 2 років не має можливості отримати замовлені меблі, визначений позивачем її розмір відповідає глибині її душевних хвилювань. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 22. Суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача. У зв`язку із зазначеним позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ а) судовий збір 23. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Отже, у даній справі позивач звільнена від сплати судового збору, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір, який підлягав сплаті позивачем при поданні позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивачем заявлено 1 немайнову вимогу (розірвання договору) і 4 майнових вимоги (про стягнення завдатку в розмірі 26000,00 грн., коштів згідно ст. 625 ЦК України - 1955,20 грн. і 1463,84 грн., матеріальної шкоди в сумі 7443,00 грн., а також моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.). Враховуючи вимоги п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви, яка містить як вимоги майнового і немайнового характеру, позивач мала сплатити за кожну вимогу по 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 4540,00 грн. (908*5). б) витрати на професійну правничу допомогу 24. 19 березня 2021 року позивач [PERSON] уклала договір про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським Бюро «Наталії Пухи». Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 19 березня 2021 року за написання позовної заяви позивач сплатила 1500,00 грн. Суд вважає, що обсяг наданої позивачу правової допомоги є співмірним із визначеною у позовній заяві її вартістю. У зв`язку із зазначеним, на підставі ст. 137 ЦПК України, витрати позивача на правову допомогу також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved